Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого судді - Борис О.Н., за участі секретаря судового засідання Годунової В.Г., в порядку ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування

встановив:

В грудні 2023 року позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» (далі ПАТ СК «УСГ») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24.08.2021 року о 19-45 год. в м. Кривий Ріг, Покровського району, по вулиці Січеславська, 9 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля марки «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ПрАТ «ІВП». Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 30.09.2021 року ОСОБА_1 було визнано винним за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. На момент ДТП майнові інтереси власника автомобіля марки «Toyota», д.н.з. НОМЕР_3 , були застраховані в ПАТ «СК «УСГ» на підставі Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0412-21-00043 від 25.03.2021 року. Власнику пошкодженого автомобіля марки «Toyota», д.н.з. НОМЕР_3 , позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 49192,99 грн та доплату в розмірі 5594,71 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_4 , була застрахована в ТДВ «СГ «Оберіг» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №201016634, у зв`язку з чим ТДВ «СГ «Оберіг» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок позивача в розмірі 28320,71 грн. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги різниці між фактичним розміром шкоди і сплаченим страховим відшкодуванням.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 26466,99 грн та судові витрати.

Ухвалою суду від 05 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи. Відповідачу встановлений строк для подання відзиву на позов.

У судове засіданні представник позивача не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та погодився на стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 24.08.2021 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 210700-20», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_1 та «Toyota Нilux», д.н.з. НОМЕР_5 , з причепом КМЗ-8136 д.н.з. НОМЕР_6 під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження, що підтверджується копією постанови Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.09.2021 року у справі про адміністративне правопорушення № 212/8076/21, 3/212/2379/21, яка міститься в матеріалах справи. (а.с. 4-6)

На підставі вказаної постанови від 30.09.2021 року, яка набрала чинності 11.10.2021 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На момент ДТП майнові інтереси власника автомобіля марки «Toyota», д.н.з. НОМЕР_3 , ПрАТ «ІВП», уповноваженою особою якого на підставі Статуту є директор ОСОБА_3 , були застраховані в ПАТ «СК «Українська страхова група» на підставі Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0412-201-00043 від 25.03.2021 року. (а.с. 7)

Згідно копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником вищевказаного транспортного засобу є ОСОБА_3 (а.с. 13)

Так, власник пошкодженого автомобіля марки «Toyota», д.н.з. НОМЕР_3 , звернувся до ПАТ «СК «УСП» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. (а.с. 15-16)

25.08.2021 року представником ПАТ «СК «УСГ», провідним аварійним комісаром ССО Маковським Е.К., було складено Акт огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість) з описом пошкоджень автомобіля марки «Toyota», д.н.з. НОМЕР_3 . (а.с. 17)

Згідно з копіями рахунків № КС-02442 від 26.08.2021 року та № КС-02485 від 15.09.2021 року, сума за ремонт автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_5 , склала 49192,99 грн та 5594,71 грн відповідно. (а.с. 19, 20)

Відповідно до ремонтної калькуляції № ССКА-7861 від 31.08.2021 року, загальна вартість ремонту вказаного автомобіля становить 49122,83 грн. (а.с. 21-22)

Дана заява була розглянута, пошкодження застрахованого автомобіля визнано страховим випадком.

Відповідно до копії страхового акту № ССКА-7861 від 02.09.2021 року та копії Розрахунку суми страхового відшкодування від 02.09.2021 року, складеного на підставі розрахунку вартості відновлювального ремонту, сума страхового відшкодування власнику автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_5 , склала 49192,99 грн. (а.с. 24)

Також відповідно до копії страхового акту № ССКА-7861/1 від 07.10.2021 року та копії Розрахунку суми страхового відшкодування від 07.10.2021 року, сума додаткового страхового відшкодування власнику автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_5 , склала 5594,71 грн. (а.с. 23)

Згідно з копіями платіжних доручень № 23195 від 02.09.2021 року та № 26737 від 07.10.2021 року, позивачем було здійснено перерахунок коштів страхового відшкодування на рахунок ТОВ «Алмаз Сістем» на суму 49192,99 грн та 5594,71 грн відповідно. (а.с. 25, 26)

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_4 , на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СГ «Оберіг» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №201016634. (а.с. 28)

10.02.2022 року на підставі платіжного доручення № 11928 ТДВ «СГ «Оберіг» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок позивача в розмірі 28320,71 грн. (а.с. 27)

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.

За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП.

Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини.

Так, 24.08.2021 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 210700-20», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_1 та «Toyota Нilux», д.н.з. НОМЕР_5 , з причепом КМЗ-8136 д.н.з. НОМЕР_6 під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження, що підтверджується копією постанови Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.09.2021 року. (а.с. 4-6) На підставі вказаної постанови ОСОБА_1 визнано винним, зокрема, у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 1 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (1 ст. 1187 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: зокрема, 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як встановлено судом, з вини відповідача ОСОБА_1 , який 24.08.2021 року керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , порушив ПДР, автомобіль марки «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ПрАТ «ІВП», був пошкоджений. Таким чином, внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки з вини ОСОБА_1 було завдано майнової шкоди ПрАТ «ІВП», уповноваженою особою якого на підставі Статуту є директор ОСОБА_3 .

Вказаний автомобіль «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , був застрахований за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0412-21-00043 від 25.03.2021 року страховиком ПАТ «СК «УСГ».

Водночас, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №201016634 в ТДВ «СГ «Оберіг».

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, договір страхування - письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до позивача, як страховика за договором добровільного страхування, із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до умов Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0412-21-00043 від 25.03.2021 року, позивач прийняв рішення про виплату страхувальнику власнику автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , ПрАТ «ІВП» страхового відшкодування заподіяної шкоди. Так, позивачем було здійснено перерахунок коштів страхового відшкодування на рахунок ТОВ «Алмаз Сістем» на суму 49192,99 грн та 5594,71 грн відповідно. (а.с. 25, 26)

Згідно з ч. 2 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне положення міститься у ст. 27 Закону України «Про страхування».

У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала.

Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18. У п.п. 68-70 постанови зазначено, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регресу) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Так, позивач звернувся в порядку суброгації до ОСОБА_1 , як безпосередньо винної у ДТП особи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Тобто, порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092).

Пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, й кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

Встановивши, що позивачем доведено належними та допустимими доказами розмір страхового відшкодування, яке було виплачено власнику пошкодженого автомобіля під час ДТП, внаслідок винних дій відповідача, до позивача перейшло право зворотної вимоги (суброгації) до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Так, з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню сума сплаченого позивачем страхового відшкодування в розмірі 26466,99 грн, що є різницею між виплаченим позивачем на користь потерпілого страховим відшкодуванням і отриманим ним страховим відшкодуванням від страховика винуватця ДТП (з розрахунку: (49192,99 грн + 5594,71 грн) 28320,71 грн).

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2684,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 9, 16, 25, 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 512, 979, 993, 999, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст. ст. 3-5, 12-13, 76-92, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 274-279, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування ? задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 26466,99 грн (двадцять шість тисяч чотириста шістдесят шість гривень 99 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» судовий збір в розмірі 2684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ», , місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Федорова Івана, буд. 32 літ.А.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складений та підписаний 16 лютого 2024 року.

Суддя: О. Н. Борис