Провадження № 2-з/638/25/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Борисової Ірини Миколаївни про забезпечення позову поданої в рамках кримінального провадження №0000777 від 09.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, -

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Потерпілими ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заявлено цивільний позов в рамках зазначеного кримінального провадження, в якому просять стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачів заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 97 824,66 грн, моральну шкоду у розмірі 2 000 000 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 36 500 грн., а всього стягнути 2 134 324,66 грн.

В подальшому представником позивача адвокатом Борисовою Іриною Миколаївною надано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 , а саме: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, розташований за адресою АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 ; квартиру АДРЕСА_3 ; будинок АДРЕСА_4 .

Перевіривши подану заяву про забезпечення позову, суддя дійшов висновку про повернення її заявнику з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому вимоги до форми та змісту заяви встановлені ст.151 ЦПК України.

Зокрема, в порушення п.2 ч.1 ст.151 ЦПК України, заява не містить зазначення поштового індексу відповідача, а також адреси електронної пошти сторін.

Також, всупереч п.3 ч.1 ст.151 ЦПК України, у заяві не зазначений предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

В порушення п.5 ч.1 ст.151 ЦПК України, у заяві не зазначено ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Крім того, в порушення п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України, заява не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Враховуючи вищевказані положення процесуального закону, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення у заяві про забезпечення позову є обов`язковими, а от питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення, вирішується судом з урахуванням обставин забезпечення позову та пропозицій заявника.

Окрім того варто зазначити, що особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, необхідно брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, у відповідності до п.7 ч.1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову має містити, окрім іншого інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого королівства") положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

Суд зазначає, що заявником не зазначено орієнтовної суми вартості майна, на яке просить накласти арешт, що унеможливлює суд оцінити співмірність заявлених вимог даному виду забезпечення позову.

Згідно ч.9 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги вказані недоліки заяви, суддя дійшов висновку про повернення її заявнику.

Керуючись ст.ст151, 153 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Борисової Ірини Миколаївни про забезпечення позову поданої в рамках кримінального провадження №0000777 від 09.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України - повернути заявникові.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Д.В.Цвірюк