Справа № 450/5640/23 Провадження № 2-о/450/35/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

з участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа приватний нотаріус Пустомитівського нотаріального округу Львівської області Олефір Роман Васильович, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся із заявою, у якій просив суд встановити факт належності його матері ОСОБА_3 правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 11 лютого 1997 року, виданого Західно-Українською геофізичною розвідувальною екпедицією згідно з розпорядженням № 109 від 18 грудня 1996 року на ім`я ОСОБА_3 .

Мотивував свої вимоги тим, що його матері згідно згаданого свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) належала квартира АДРЕСА_1 . Після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої увійшло згадане майно. Для оформлення спадщини він звернувся до приватного нотаріуса Пустомитівського нотаріального округу Львівської області Олефір Р.В., який своїм зауваженням вказав на невідповідність прізвища його матері « ОСОБА_4 », яке зазначено у свідоцтві про право власності на квартиру (будинок) як « ОСОБА_5 ». Таким чином, вказана помилка унеможливлює реалізацію ним права на спадщину. З огляду на вказане, просив заяву задовольнити.

Ухвалою судді від 20 листопада 2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 подану заяву підтримав, просив таку задовольнити та надав пояснення аналогічні мотивам такої.

Заінтересована особа приватний нотаріус Пустомитівського нотаріального округу Львівської області Олефір Р.В., будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак 29 січня 2024 року подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення представника заявника, розглянувши матеріали заяви та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 13 березня 2003 року Відділом реєстроції актів громадянського стану Пустомитівського районного управління юстиції, батьками заявника ОСОБА_2 є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 26 червня 2023 року Виконавчим комітетом Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок) від 11 лютого 1997 року, виданого Західно-Українською геофізичною розвідувальною екпедицією, стверджується, що ОСОБА_3 значиться серед власників квартири АДРЕСА_1 .

У відповідності до дубліката свідоцтва про право власності на квартиру від 02 грудня 2002 року, виданого 05 лютого 2015 року Західно-Українською геофізичною розвідувальною екпедицією, встановлено, що ОСОБА_3 є співвласником квартири АДРЕСА_2 .

З будинкової книги для прописки громадян, які проживають за адресою АДРЕСА_3 , вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована за вказаною адресою.

Довідкою № 694 від 06 жовтня 2023 року, виданою Зимноводівською сільською радою Львівського району Львівської області, стверджується, що співвласником квартири АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з заяви від 10 жовтня 2023 року, ОСОБА_2 звернувся до Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» з вимогою про внесення виправлення до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 11 лютого 1997 року, виданого Західно-Українською геофізичною розвідувальною екпедицією, а саме виправити його прізвище та прізвище його матері з « ОСОБА_5 / ОСОБА_5 » на « ОСОБА_4 / ОСОБА_4 ».

З довідки № 1561-з від 18 жовтня 2023 року вбачається, що квартира АДРЕСА_1 , зареєстрована за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 6 частини 1, частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності спадкодавцю правовстановлюючих документів.

За ч.1 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

В силу ч. 4 ст. 25 ЦП України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

З урахуванням зазначеного, слід дійти висновку, що встановлення судом факту належності документу за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року (справа № 570/997/19, провадження № № 61-16257св20).

Крім цього, до заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Таким чином, заявником не вказано та не залучено до участі у справі заінтересованих осіб, зокрема відповідних державних органів або їх правонаступників, які видали вищевказане свідоцтво про право власності.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що аргументи заявника, якими він мотивув свої вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні таких слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 77, 81, 247, 259, 263-265, 293, 294, 315 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 31 січня 2024 року.

Суддя Мусієвський В.Є.