Провадження № 2/638/2772/24
УХВАЛА

Іменем України

16 лютого 2024 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Агапов Р.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений 12 вересня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнавши за ОСОБА_1 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.12.2023 прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.01.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд.

Відповідно до ч.11 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Дослідивши матеріали поданої позовної заяви, суд приходить до висновку, що пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, а саме, до позовної заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем фактично заявлено дві вимоги про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на квартиру.

Разом з тим, судовий збір сплачений у розмірі 1 073,60грн. тільки за вимогу немайнового характеру.

Закон України «Про судовий збір» визначає ставки для сплати судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви, що містить вимоги майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8.07.2011 р., за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2024 році з 01 січня встановлений у розмірі 2684,00 гривні.

Отже, судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру вираховується у співвідсотковому відношенні від визначеної ціни позову, та не може бути менше ніж 1073,60 грн., та не більше 13420,00 грн.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову.

Згідно з ч.1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» № 20 від 22.12.1995 р. зі змінами та доповненнями від 25.05.1998 р. визначено, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Суд зазначає, що дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна.

Приймаючи вищевикладене, суд зазначає наступне.

Суд, дослідивши позовну заяву, встановив, що позивачем сплачений судовий збір за вимогу немайнового характеру, однак вказаний позов є майновим, у зв`язку з чим у заяві повинна бути визначена ціна позову та сплачений судовий збір за позовну вимогу майнового характеру.

За наслідком чого, позивачу необхідно:

- визначити у позові ціну позову, яка повинна в цілому складатись з дійсної ринкової вартості спірного майна станом на день звернення до суду з позовом, а саме вартості: квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з наданням до суду відповідних доказів на підтвердження вартості спірного майна, якими може бути відповідний звіт про визначення ринкової вартості нерухомого майна;

- у разі визначення ціни позову, позивачу необхідно надати до суду документ на підтвердження сплати судового збору за подання до суду позовної заяви за вимогами майнового характеру, який підлягає до сплаті у розмірі 1 відсотку від встановленої ціни позову, однак не менше ніж 1073,60 гривень та не більше 13420,00 гривень;

-у разі неможливості надати до суду належні докази на підтвердження визначеної позивачем ціни позову, яким може бути відповідний звіт про визначення ринкової вартості нерухомого майна станом на день звернення до суду з позовом, у такому разі на підставі ч.2 ст. 176 ЦПК України, приймаючи що заявлена вимога стосується об`єкту нерухомого майна, вартість якого є значною, слід вважати встановленим судом до сплати розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру у максимальному розмірі 13420,00 грн.;

- одночасно суд зазначає, що у разі сплати судового збору за встановленою судом сумою, у разі встановлення під час розгляду справи дійсної вартості майна, в подальшому суд має можливість вирішити питання про повернення суми переплати судового збору;

Згідно ч.13 ст.187 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 119, 121, 187 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності - залишити без руху.

Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу що у разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду (ч. 13 ст. 187 ЦПК України). Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Р.О. Агапов