Справа № 452/3849/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Бікезіної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Страхоцької Т.А.,,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Куцалаби Г.В.,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідача адвоката Захарко Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Новокалинівська міська рада Самбірського району Львівської області, про усунення перешкод у праві користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Самбірського міськрайонного суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Новокалинівська міська рада Самбірського району Львівської області, про усунення перешкод у праві користування земельною ділянкою.

Ухвалою суду від 30 січня 2023 року відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; розпочато підготовче провадження.

Ухвалою суду від 20 квітня 2023 року провадження у даній справі зупинено та за клопотаннм позивача призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз та права.

31 серпня 2023 року на адресу суду повернулася дана цивільна справа з повідомленням про неможливість проведення експертизи, оскільки станом на 28 серпня 2023 року оплата за проведення експертизи ОСОБА_1 на рахунок експертної установи не була здійснена.

Ухвалою суду від 11 вересня 2023 року поновлено провадження у справі у зв`язку з поверненням на адресу без виконання ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20 квітня 2023 року.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, дану цивільну справу призначено до судового розгляду по суті.

17 січня 2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Куцалаби Г.В. про призначення у справі виїздного судового засідання за участю всіх учасників справи для встановлення судом наступних обставин: чи наявні елементи розмежування та які саме між земельною ділянкою кадастровий номер :02:002:0034, яка належить ОСОБА_1 , та земельною ділянкою кадастровий номер :02:002:0000, якою користується ОСОБА_2 , та позначена на кадастровому плані від літери Д до літери А; чи існують будь-які перешкоди для ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою, яка перебуває в його приватній власності.

В судовому засіданні представник позивача та позивач клопотання підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача та відповідачі в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, вказували на його необґрунтованість.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

ЦПК України містить класичні постулатами про те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК), обов`язок доказування покладається на сторони (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК) і збирання доказів у цивільних справах за загальним правилом не є обов`язком суду (ч. 2 ст. 12 ЦПК).

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України).

Отже, законодавцем чітко розподілені функції сторін та суду у доказовій діяльності.

Тобто, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а роль суду зводиться до керування ходом судового процесу; роз`яснення у випадку необхідності учасникам судового процесу їхніх процесуальних прав та обов`язків, наслідків вчинення або не вчинення процесуальних дій, сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК (п. п. 1, 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 ЦПК повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства.

За правилами ч. 1-3 ст 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

За приписами ст. 189 ЦПК України завданнями підготовчого судового засідання є визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; здійснення судом дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

ОСОБА_1 16.12.2022 року звернувся до суду з позовною заявою в якій просив суд усунути перешкоди з боку відповідачів в користуванні земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 . Підготовче провадження у даній справі тривало з 30 січня 2023 року 25 жовтня 2023 року. За час проведення підготовчого засідання представник позивача адвокат Куцалаба Г.В. та позивач не зверталися до суду з клопотаннями щодо витребування доказів, щодо прийняття судом додаткових доказів. Призначена судом земельно-технічна експертиза виконана не була.

Згідно з ч.1, 4 ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Судове засідання проводиться у спеціально обладнаному приміщенні - залі судових засідань. Окремі процесуальні дії в разі необхідності можуть вчинятися за межами приміщення суду.

Позивач та його представник, обґрунтовуючи клопотання про проведення виїзного засідання суду, зазначають, що таке буде сприяти повному та об`єктивному вирішенню справи по суті, що встановити обставини в інший спосіб не видається можливим для позивача. Однак в клопотанні не зазначено яку саме окрему процесуальну дію, передбачену цивільно-процесуальним законодавством, сторона позивача бажає вчинити за межами приміщення суду. Крім того, не обґрунтовано як саме виїзне засідання буде сприяти повному та об`єктивному вирішенню справи по суті, та чому встановити обставини в інший спосіб не видається можливим.

Статтею 20 Закону України про адвокатуру та адвокатську діяльніст ь передбачені професійні права адвоката. Так, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги, зокрема:

1) звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб);

3) ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом;

7) збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою;

10) одержувати письмові висновки фахівців, експертів з питань, що потребують спеціальних знань;

11) користуватися іншими правами, передбаченими цим Законом та іншими законами.

Разом з тим, суду не доведено які саме перешкоди існували (існують) у позивача або його представника адвоката Куцалаби Г.В. щодо самостійного отримання відповідних доказів по справі. Враховуючи, що законодавцем чітко розподілені функції сторін та суду у доказовій діяльності перекладення на суд обов`язку щодо збирання доказів є неприпустимим.

Крім того, як убачається з клопотання виїзне засідання, про яке просять, спрямоване на встановлення обставин, задля вирішення яких позивач раніше просив призначити судову земельно-технічну експертизу.

Суд зазначає, що судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ,та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цимЗаконом. До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України (стаття 7 Закону України «Про судову експертизу»).

Тобто суд не є тією установою, яка здійснює судово-експертну діяльність.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Куцалаби Галини Василівни про проведення виїзного судового засідання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст цієї ухвали суду виготовлено 30 січня 2024 року у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному з 18 лютого 2024 року по 26 лютого 2024 року.

Головуюча суддя