Справа № 466/5485/19 Головуючий у 1 інстанції: Баєвої О.І.
Провадження № 22-ц/811/1885/23 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Х.Б. Назар

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 26 липня 2019 року у справі за заявою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за участю заінтересованої особи Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про розкриття банківської інформації, яка містить банківську таємницю,-

В С Т А Н О В И В:

08.07.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулося до суду з заявою, в якій просило зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» надати ГУ ПФУ у Львівській області інформацію, що містить банківську таємницю щодо особи, яка неправомірно одержала неналежні їй кошти після смерті ОСОБА_1 , а саме прізвище, ім`я, по батькові, серія та номер паспорта, адреса місця проживання/реєстрації одержувача коштів.

Заяву обґрунтовувало тим, що19.06.2019 року ГУ ПФУ уЛьвівській області звернулося до АТ КБ «Приватбанк» з запитом про надання інформації щодо особи, яка неправомірно одержала кошти після смерті пенсіонера, чим заподіяла майнову шкоду державі в особі Пенсійного фонду України. 26.06.2019 року на адресу Головного управління надійшла відповідь на запит за вих. № 20.1.0.0.0/7-190624/2514, згідно якої АТ КБ «Приватбанк» не може надати інформацію органам Пенсійного фонду України, оскільки така містить банківську таємницю.

Оскаржуваним рішенням заяву задоволено.

Зобов`язано Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» надати Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області інформацію, що містить банківську таємницю щодо особи, яка неправомірно одержала неналежні їй кошти після смерті ОСОБА_1 , а саме прізвище, ім`я, по батькові, серія та номер паспорта, адреса місця проживання/реєстрації одержувача коштів.

Рішення суду оскаржило АТ КБ «ПриватБанк».

Вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що, постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не врахував, що представником Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області не надано доказів на підтвердження повноважень на звернення до суду з заявою про розкриття банківської таємниці від імені управління. Таким чином, суд першої інстанції не мав передбачених законом підстав для відкриття провадження у даній справі та ухвалення оскаржуваного рішення. Зазначає, що відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею. Відповідно до положень зазначеного Закону на банки не покладено обов`язку щодо розшуку осіб, які могли б неправомірно скористатись грошовими коштами, що знаходяться на рахунках клієнтів. Для встановлення осіб, які проходили ідентифікацію, відкривали рахунки або неправомірно скористались грошовими коштами на рахунках клієнтів, у зв`язку з чим завдано майнову шкоду державі, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області має звернутись з відповідною заявою до правоохоронних органів. При цьому, Законом України «Про банки і банківську діяльність» не передбачено право Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на звернення до суду з заявою про розкриття банком банківської таємниці.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник АТ КБ «ПриватБанк» - Жарський І.Р. апеляційну скаргу підтримав.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника АТ КБ «ПриватБанк» - Жарського І.Р., перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб (п. 11 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно положень ст. 348 ЦПК України у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) заявника та особи, щодо якої вимагається розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, їх місце проживання або місцезнаходження, а також ім`я представника заявника, коли заява подається представником; 3) найменування та місцезнаходження банку, що обслуговує особу, щодо якої необхідно розкрити банківську таємницю; 4) обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено; 5) обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання.

Заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю за формою і змістом повинна відповідати вимогам як статті 348 ЦПК України, так і відповідати загальним вимогам, встановленим статтями 175, 177 та 183 ЦПК України.

Судом встановлено, ОСОБА_1 перебувала на обліку у відділі з питань призначення та перерахунків пенсій №6 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 померла, про що в книзі державної реєстрації смертей зроблено актовий запис №231 та внесено його до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Як убачається з виплатних відомостей в травні 2019 АТ КБ «Приватбанк» було виплачено невстановленій особі розмір пенсії померлої ОСОБА_1 , внаслідок чого державі в особі Пенсійного фонду України було заподіяно майнову шкоду на суму 1637,74 грн.

19.06.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулося до ПАТ КБ «Приватбанк» з запитом про надання інформації про особу, яка неправомірно одержала неналежні їй кошти після смерті пенсіонера ОСОБА_1 , чим заподіяла майнову шкоду державі в особі Пенсійного фонду України.

26.06.2019 року на адресу Головного управління надійшла відповідь, згідно якої АТ КБ «Приватбанк» не може надати органам Пенсійного фонду України запитувану інформацію, оскільки така містить банківську таємницю.

Задовольняючи заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, суд першої інстанції виходив з обов`язку банку надати заявнику інформацію, що містить банківську таємницю щодо особи, яка неправомірно одержала неналежні їй кошти після смерті ОСОБА_1 .

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися з наступних мотивів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Так, згідно положень ст. 58 ЦПК України в редакції, чинній на час звернення ГУ ПФУ у Львівській області з заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Отже, процесуальний кодекс розмежовує такі юридичні категорії, як «представництво» і «самопредставництво».

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (органу державної влади) без додаткового уповноваження (довіреності).

При цьому, обсяг повноважень працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), може бути підтверджено договором (контрактом) у письмовій формі. Якщо такого договору (контракту) немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юрособи (зокрема, посадову інструкцію), в якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності також обмеження відповідних повноважень.

Схожих висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21).

Як убачається з матеріалів справи, заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, підписана заступником начальника відділу з питань призначення і перерахунку пенсій № 6 Гайдар Н.І.

До заяви додано довіреність, згідно якої Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області в особі начальника управління Недзельської Г.В. довірило начальнику відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 6 управління застосування пенсійного законодавства Гайдар Н.І. представляти та захищати інтереси управління в усіх інстанціях судової системи, для чого останній надано право подавати та підписувати від імені головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області усі процесуальні документи, які подаються учасниками справи до судових інстанцій.

Інших документів, які б могли підтвердити повноваження представника заявника Гайдар Н.І. саме на представництво інтересів управління в судах загальної юрисдикції, зокрема наділення її правом підписувати та подавати від імені управління заяви в порядку окремого провадження, матеріали справи не містять.

За таких обставин, враховуючи відсутність у матеріалах справи належних доказів на підтвердження повноважень Гайдар Н.І. діяти від імені Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у порядку самопредставництва, колегія суддів приходить до висновку, що подана до суду заява підписана особою, яка не мала повноважень її підписувати.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до положень ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

З наведених мотивів, рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 26 липня 2019 року слід скасувати, заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, залишити без розгляду.

Керуючись ст. 259, ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 4 ч. 1 ст. 374, ст. 377, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк`задоволити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 26 липня 2019 року скасувати.

Заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 26 січня 2024 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді Я.А. Левик

М.М. Шандра