Справа № 583/733/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Яценко Н.Г.

за участю секретаря судового засідання Артеменко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка подання начальника Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мовчан Лідії про примусове проникнення до нежитлової будівлі, -

встановив:

14.02.2024 до суду надійшло зазначене поданням щодо надання дозволу на примусове проникнення до нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення опису та арешту майна боржника ОСОБА_1 . Вимоги за поданням вмотивовані тим, що на виконанні в Охтирському відділі державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження ВП № 70906007 з примусового виконання виконавчого листа № 480/6359/22 від 29.12.2022, виданого Сумським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДПС у Сумській області заборгованості в розмірі 16224,50 грн. Однак боржник ОСОБА_1 на виклик до державного виконавця боржниця з`явився, пояснень щодо невиконання виконавчого документу та декларацію про доходи та майно не надав. В ході проведення виконавчих дій виявлено майно боржника, на яке можливо звернути стягнення для погашення заборгованості, а саме нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . 06.02.2024 державним виконавцем здійснено вихід за вищевказаною адресою, а також за місцем проживання боржника, однак у зв`язку з відсутністю боржника не вдалося потрапити до приміщень з метою проведення опису та арешту майна боржника. На даний час заборгованість за вищезазначеними виконавчими провадженнями боржником в повному розмірі не сплачено, що призвело до необхідності вжиття зазначеного в клопотанні заходу примусового виконання рішення суду.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, згідно поданої заяви просив розглянути справу у його відсутності та задовольнити подання. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 441 ЦПК України неявка державного виконавця не є перешкодою для розгляду справи.

Суд, вивчивши матеріали заяви та дослідивши наявні у справі докази, дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що 29.12.2022 Сумським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи по справі № 480/6359/22 про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в загальній сумі 16224,50 грн. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код бюджетної класифікації 18010200), отримувач ГУК Сумської області Охтирська міська територіальна громада.

Старшим державним виконавцем Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гончар Н.Б. 04.02.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 70906007 з примусового виконання виконавчого листа № 480/6359/22 від 29.12.2022, виданого Сумським окружним адміністративним судом.

Відповідно до акта державного виконавця від 06.02.2024 при виході державного виконавцяна підставі виконавчого листа № 480/6359/22 від 29.12.2022 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 16224,50 грн. за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що будинок зруйнований, в ньому ніхто не проживає, зі слів сусідів ОСОБА_1 проживає в м. Харків.

В акті державного виконавця від 06.02.2024 по виконавчому провадженню ВП № 70906007 зазначено, що при виході державного виконавця за адресою: вул. Ярославського, 6, м. Охтирка Сумської області, де розташована належна боржнику ОСОБА_1 будівля огороджена залізним парканом, ворота зачинені, доступу до приміщення немає.

В ст. 129-1 Конституції України зазначено, що суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

В п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право виконавця звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

За приписами ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване, тобто суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів. Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

В п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини від 1948 року, ст.18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 1950 року, зазначено, що при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Відповідно до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла чи іншого володіння особи не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи інше володіння особи, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла чи іншого володіння особи, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Обґрунтовуючи вимоги за поданням начальник Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції посилається на те, що боржник на виклики державного виконавця не з`являється, допуск до будинку та належного йому нежитлового приміщення не надає.

Разом з тим, до подання не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 отримав виклики до державного виконавця, а отже був повідомлений про дату та час вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Надані акти державного виконавця від 06.02.2024 складено ним одноособово, без залучення інших осіб.

Інші докази на підтвердження ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання рішення суду не надано.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вчинення державним виконавцем інших примусових заходів виконання, які не потребують примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи.

В силу ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи у справі докази в цілому, так і кожний доказ, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, балансу інтересів сторін, меж дозволеного втручання, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог за поданням.

Керуючись ст.ст. 258-260, 439 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні подання начальника Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мовчан Лідії про примусове проникнення до нежитлової будівлі.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко