Провадження № 4-с/461/5/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2024 року. м. Львів.

Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Пахолко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву представника приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_1 адвоката Репака Віталія Валерійовича про стягнення витрат на правову допомогу у справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни від 04.07.2023 року в межах виконавчого провадження №71828434 про накладення арешту на кошти, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява представника приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шеленської Ю.А. адвоката Репака В.В. про стягнення витрат на правову допомогу, мотивуючи її тим, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08.02.2024 року скаргу ОСОБА_2 на постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни від 04.07.2023 року в межах виконавчого провадження №71828434 про накладення арешту на кошти залишено без розгляду за заявою представника скаржниці. Питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось. Представник приватного виконавця у даній заяві зазначає, що на користь приватного виконавця слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з тим, що на його думку, скаржниця діяла недобросовісно. Представником ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_2 , подано заяву про залишення скарги без розгляду. В заяві зазначено, що 10 січня 2024 року AT Ощадбанк повідомив ОСОБА_2 , як боржника у ВП № 71828434, скаржника у справі 461/10649/23, про розблокування та зняття арешту з рахунків : НОМЕР_1 , відкритий в AT Ощадбанк (зарплатний); НОМЕР_2 відкритий в AT Ощадбанк ( для сплати аліментів). Арешт коштів боржника, що знаходяться на цих вказаних рахунках, знятий згідно постанови приватного виконавця Шелінської Юлії Андріївни від 03 січня 2024 року. Представником скаржника зазначено в заяві, що його скаргу слід залишити без розгляду по справі № 461/10722/23, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, 447 ЦПК України, оскільки на даний час ОСОБА_2 не має претензій до приватного виконавця Шелінської Ю.А., яка самостійно зняла арешт з банківських рахунків (зарплатного рахунку, рахунку відкритого для сплати аліментів), що стало предметом розгляду в іншому провадженні. Попри те представник приватного виконавця зазначає, що приватний виконавець Шелінська Ю.А. не знімала арешт з рахунку НОМЕР_3 , що відкритий боржнику ОСОБА_2 в AT Ощадбанк та який є предметом скарги у цій справі. Арешт на вкзаний рахунок був та залишається чинним.

Так, 03.01.2024 року приватним виконавцем Шелінською Ю.А. винесено постанову про зняття арешту з коштів.

В постанові приватним виконавцем зазначено, що 16.05.2023 року виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника ВП №71828434 та накладено арешт на рахунки, відкриті в AT «Ощадбанк». На адресу виконавця надійшла заява боржника та виписка з рахунків з інформацією, що на рахунок НОМЕР_1 надходить заробітна плата від Відділу освіти Шевченківського та Залізничного районів Управління освіти Департаменту гуманітарної політики ЛМР, а рахунок НОМЕР_4 має статус для сплати аліментів. Посилаючись на ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зазначила в постанові, що необхідно зняти арешт з коштів що знаходяться на рахунках НОМЕР_1 та НОМЕР_4 в AT «Ощадбанк» накладений постановою про арешт коштів боржника від 16.05.2023 року на суму 95 981, 68 грн. У зв`язку із тим, приватний виконавець Шелінська Ю.А. постановила зняти арешт з наступних рахунків боржника: НОМЕР_1 відкритий у Філії - Львівське обласне управління AT «Ощадбанк». НОМЕР_4 відкритий у Філії - Львівське обласне управління AT «Ощадбанк».Тому твердження представника скаржника про те, що приватний виконавець самостійно зняла арешт з банківських рахунків, зокрема того, що є предметом спору в цій справі (рахунок НОМЕР_5 ), не відповідає дійсності.

Представник приватного виконавця зазначає, що представник скаржника подав заяву про залишення скарги без розгляду, що свідчить про свідоме волевиявлення, яке приватний виконавець Шелінська Ю.А. не могла передбачити, і вчинення цієї дії не нівелює наслідків отримання виконавцем правової допомоги адвоката. Тобто самим фактом звернення до суду із заявою про залишення скарги без розгляду боржниця визнала безпідставність пред`явлення скарги на дії приватного виконавця Шелінської Ю.А. щодо накладення арешту на рахунок НОМЕР_6 , що відкритий боржнику ОСОБА_2 в АТ Ощадбанк, який є чинним та законним. Такі дії скаржника свідчать про необґрунтованість вчинення нею відповідної процесуальної дії (подання скарги). Заявлені в скарзі вимоги добровільно приватним виконавцем не задовольнялися. Приватний виконавець Шелінська Ю.А. вважає скаргу надуманою, а вимоги скаржника безпідставними. Такими вони були при поданні скарги так і на момент подання боржницею заяви про залишення скарги без розгляду. Таким чином у зв`язку із необґрунтованими діями ОСОБА_2 просить зі скаржниці на користь приватного виконавця Шелінської Ю.А. стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000, 00 грн.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомленні про час та місце розгляду справи, що стверджується матеріалами справи.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про стягнення витрат на правову допомогу.

Згідно з ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема пов`язані з правничою допомогою адвоката.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Аналіз процесуальної норми вказує, що стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

З матеріалів справи вбачається, що представник скаржниці заявив клопотання про залишення позову без розгляду.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а положенням ст.257 ЦПК України визначено право позивача на подачу заяви про залишення позову без розгляду.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України.

Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання розподілу судових витрат, дає підстави для висновку, що у разі залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень ч. 5 ст. 142 ЦПК України, оскільки вказана норма є спеціальною.

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Отже, приватний виконавець повинен обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку із скарги і залишенням такої у подальшому без розгляду.

При цьому, відповідною нормою не вимагається наявність у скаржника, позивача протиправної мети при вчиненні таких дій, або наявність умислу на вчинення протиправних дій. Зазначена норма наділяє відповідача відповідним правом за умови, якщо закриття провадження або залишення позову без розгляду стало наслідком необґрунтованих дій позивача, тобто таких дій, які призвели до відповідного результату - залишення позову без розгляду.

Подання заяви про залишення позову без розгляду є виключно свідомим волевиявленням скаржника, яке приватний виконавець не міг передбачити і вчинення заявник цієї дії не нівелює наслідків отримання приватним виконавцем правової допомоги адвоката, яка потребує оплати. При цьому самим фактом звернення до суду із такою заявою скаржник визнав передчасність пред`явлення скарги до відповідача, а отже необґрунтованість вчинення ним відповідної процесуальної дії.

Заявлені в скарзі вимоги добровільно приватним виконавцем не задовольнялися. Приватний виконавець Шелінська Ю.А. арешт на вказаний рахунок НОМЕР_3 не скасовувала, такий був та залишається чинним.

03.01.2024 року приватним виконавцем Шелінською Ю.А. винесено постанову про зняття арешту з коштів. В постанові приватним виконавцем зазначено, що 16.05.2023 року виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника ВП №71828434 та накладено арешт на рахунки, відкриті в AT «Ощадбанк». На адресу виконавця надійшла заява боржника та виписка з рахунків з інформацією, що на рахунок НОМЕР_1 надходить заробітна плата від Відділу освіти Шевченківського та Залізничного районів Управління освіти Департаменту гуманітарної політики ЛМР, а рахунок НОМЕР_4 має статус для сплати аліментів.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч.1 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно з ч.3 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд звертає увагу, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Встановлено, що до матеріалів справи долучено копію договору про надання правової допомоги №1 від 08.04.2024 року, копію рахунку за правничі послуги від 06.02.2024 року згідно з яким вартість гонорару адвоката складає 7000, 00 грн.; копію акту прийому-передачі наданих правничих послуг від 07.02.2024 року.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи наведене, суд вважає, що приватному виконавцю було надано професійну правничу допомогу, заявлені витрати в розмірі 7000,00 грн. є сумірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг та відповідають критерію реальності витрат, розумності їх розміру.

Із врахуванням наведеного, суд вважає, що слід заяву представника приватного виконавця про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити та стягнути з скаржниці на користь приватного виконавця 7000, 00 грн., тобто суму яка є сумірною зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг.

Керуючись ст.ст. 137-142 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_1 адвоката Репака Віталія Валерійовича про стягнення витрат на правову допомогу у справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни від 04.07.2023 року в межах виконавчого провадження №71828434 про накладення арешту на кошти задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 ) на користь приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни (адреса: 79029, м. Львів, вул. Окружна, 57А, кабінет 201, РНОКПП: НОМЕР_8 ) 7 000, 00 грн. понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.Р.Юрків.