ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/109/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №702/577/22 Нейло І.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача Новікова О. М.,

суддів: Сіренка Ю. В.,Фетісової Т. Л.

секретаря Новицької Н.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мазуренка Ігоря Олеговича на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діяв адвокат Латюк П. Я., звернулась до суду з позовом до АТ «кцент-Банк» та, після уточнення позовних вимог, просила стягнути з АТ «Акцент-Банк» 22802,12 грн. незаконно утриманих процентів.

В обґрунтування своїх вимог послалась на те, що нею на поточні потреби 27.06.2017 був укладений кредитний договір з АТ «Акцент-Банк» на суму 21000,00 грн., шляхом підписання Анкети-заяви. Згідно позовних вимог, позивач не була обізнана з умовами кредитного договору від 27.06.2017 та сам договір не підписувала. Рішенням Монастирищенського районного суду від 10.08.2022 було відмовлено у задоволенні її позову про визнання недійсним зазначеного кредитного договору та стягнення 23200,00 грн., яке було оскаржене. Постановою Черкаського апеляційного суду від 05.10.2022, рішення Монастирищенського районного суду від 10.08.2022 було змінено у спосіб викладення його мотивувальної частини в редакції постанови апеляційного суду. Позивач вважає, що апеляційний суд у мотивувальній частині визнав нікчемними умови зазначеного кредитного договору від 27.06.2017 щодо сплати позивачкою відсотків та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту, тому безпідставно утримував проценти на суму 23450, 61 грн.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16 жовтня 2023 року в задоволенні позову відмовлено, через безпідставність позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат Мазуренко І.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги.

Вказав, що Черкаський апеляційний суд при розгляді справи № 702/244/22 встановив, що між ОСОБА_1 та АТ «Акцент Банк» не узгоджено розмір процентів за користування кредитними коштами, а відтак такі проценти стягувалися неправомірно Відповідачем.

Зазначає, що за період з 01.07.2018 по 01.06.2022 відповідачем протиправно утримано з позивача 22802,12 грн. процентів, які не узгоджувалися сторонами.

Оскільки такі проценти між сторонами не узгоджувалися, то вони мають бути стягнуті з Відповідача, як безпідставно отримані ним на підставі нікчемності умов договору.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник відповідача зазначає, що доводи апеляційної скарги не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки позивач користувалася кредитними коштами, оформила кредит «розстрочка» і перед погашеннями поповнювала картку, з якої Банк списував кошти на погашення кредиту «Розстрочка» відповідно до розпорядження позивачки.

Просить відхилити апеляційну скаргу, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Звертаючись до суду з даним позовом, згідно Закону України «Про захист прав споживачів» ОСОБА_1 посилалась на те, що постановою Черкаського апеляційного суду від 05.10.2022, по справі № 702/244/22, визнано нікчемними умови кредитного договору від 27.06.2017, укладеного між ОСОБА_1 та банком щодо сплати відсотків та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту. У зв`язку з цим вважає, що з банку підлягають стягненню 22802, 12 грн. безпідставно отриманих процентів за користування кредитом.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 05.10.2022 встановлено, що 27.06.2017 між ОСОБА_1 та АТ «Акцент-Банк» укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг.

Зазначена анкета-заява № б/н від 27.06.2017 про приєднання умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, яка підписана сторонами по справі, не містила будь-яких даних про суму кредиту чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії, тощо.

Враховуючи, що АТ «Акцент-Банк» не надав підтверджень про конкретні запропоновані позивачу умови та правила банківських послуг та відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, між сторонами не були узгоджені відсотки за спірним кредитним договором.

Крім того, між ОСОБА_1 та АТ «Акцент-Банк» укладено договір споживчого кредиту ANW1F666 від 27 червня 2017 року, розрахунки по якому здійснювались саме через картковий рахунок, відкритий на підставі анкети-заяви віл 27.06.2017.

Кредит отриманий ОСОБА_1 за заявою ANW1F666 від 27 червня 2017 року, надавався позивачу на придбання побутової техніки, згідно з зазначеним в заяві переліком, а також для оплати двох договорів страхування.

Тобто, ОСОБА_1 отримала кредит, розрахунок за яким здійснювався саме через кредитний рахунок, відкритий 27.06.2017, шляхом підписання анкети-заяви, яким ОСОБА_1 активно користувалась: знімала готівку, розраховувалась за товари та послуги, поповнювала мобільний рахунок, здійснювала погашення за договором ANW1F666 від 27 червня 2017 року.

Проте, Черкаським апеляційним судом зазначено, що підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Акцент-Банк» було те, що позивачем не було надано жодного розрахунку в підтвердження переплати, а саме з зазначенням періоду, за який вона виникла та сум, з яких складається.

Такими є фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції та підлягає наступне правове регулювання.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У даному випадку договірні правовідносини виникли між Банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг.

Згідно з ч. 1, ч. 2 та ч. 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду у від 03 липня 2019 року, прийнятій у справі №342/180/17-ц (провадження №14-131цс19) зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Відмовляючи в позові ОСОБА_1 , місцевий суд вказав, що вимога позивача стягнути всю суму нарахованих банком відсотків суперечить ч. 1 ст. 1048 ЦК України та є недобросовісною поведінкою позивача.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, та вважає необхідним вказати наступне.

Після уточнення позовних вимог (а.с. 126-127), представник позивача просив стягнути з АТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 23 450 грн. 61 коп. незаконно утриманого кредитного ліміту та 400 грн. незаконно утриманого платежу на страховку, а всього 23 850 грн. 61 коп. В подальшому, ним було уточнено вимоги та подано до суду клопотання про приєднання розрахунку, відповідно до якого, з відповідача слід стягнути 22802,12 грн. незаконно утриманих процентів за користування кредитним лімітом з 27.06.2017 по 14.06.2022 (а.с. 164).

Разом з цим, ні в уточнених позовних вимогах, ні в розрахунку представника позивачка, не міститься жодних посилань по якому конкретно картковому рахунку необхідно стягнути вказану суму.

В самому позові, представником позивачки вимоги стосувалися карткового рахунку № НОМЕР_1 з кредитним лімітом 21000,00 грн., і відповідно з цієї картки позивачкою здійснювався обіг коштів: поповнення картки, розрахунки в магазинах, аптеках, поповнення мобільного і т.д., зняття готівки.

Проте, з наданої банком виписки по вказаному картковому рахунку (а.с. 94-103) не можливо встановити скільки позивачкою з моменту укладення договору витрачено кредитних коштів та скільки коштів було сплачено банком на користь ОСОБА_1 . Тобто не встановлена різниця між цими сумами.

В такому випадку, на, думку колегії суддів, неможливо довести безпідставність стягнутих банком процентів на вказану позивачем суму.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неповно встановив фактичні обставини справи, надавши вибірково оцінку зібраним у справі доказам, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки місцевий суд належно обґрунтував прийняття чи відхилення того чи іншого доказу, надав вичерпні відповіді на всі істотні питання, що виникли при вирішенні спору. Доводи апеляційної скарги в цілому зводяться до непогодження з оскаржуваним судовим рішенням та необхідністю здійснення переоцінки доказів у справі.

За таких обставин, враховуючи усі доводи суду першої інстанції і сукупності, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи судове рішення без змін, не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мазуренко Ігоря Олеговича, залишити без задоволення.

Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: