Провадження № 2/638/2399/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2024 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді- Штих Т.В.,

за участі секретаря- Зайченка Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Воробйова Василя Валентиновича до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

встановив:

Адвокат Воробйов В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить встановити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю три місяці, який починається з дня набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначає, зокрема, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , який був цивільним чоловіком матері позивача. ОСОБА_1 познайомився з ним у віці 6 років. Протягом усього часу ОСОБА_2 брав активну участь у його житті, разом з матір`ю займався його вихованням. Потім допомагав у вихованні його синів, для яких він був дідом. З 2019 року по 2022 рік у ОСОБА_2 значно погіршилось здоров`я. Останній довго лікувався, а позивач був поряд з хворим та повністю прийняв на себе обов`язки по його догляду.

Після чергової операції ОСОБА_2 вже не міг самостійно себе обслуговувати. Тому позивач був вимушений кожен день відвідувати хворого, годувати його, обслуговувати всі його потреби. А з квітня 2021 року позивач повністю переселився до ОСОБА_2 в його квартиру і став проживати з останнім однією сім`єю. З цього часу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 об`єднували спільне житло, спільний побут, спільний бюджет і взагалі спільне життя як сина та батька.

У січні 2022 року ОСОБА_2 потрапив на лікування до Харківської міської лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги. 24 лютого 2022 року почалася збройна агресія проти України. 09 березня 2022 року позивачу зателефонували з лікарні і повідомили про те, що ОСОБА_2 помер. Але забрати тіло померлого не вдалося. Через постійні обстріли можливості відразу виїхати та забрати тіло померлого спадкодавця не було. Тільки через тиждень позивачу вдалося знайти транспорт та поїхати за тілом у морг лікарні. Але на цей час тіла померлого в морзі вже не було. Надати відомості про місце знаходження тіла працівники моргу відмовились. Позивач розпочав пошуки тіла спадкодавця. В цей час органи реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові не працювали. Тільки в червні 2022 року почав працювати Перший ВДРАЦС у місті Харкові СХ МРУМЮ. Прийом відбувався за чергою, найближчий запис був за два місяці. На перший прийом позивач потрапив у середині серпня 2022 року. Пошук протягом довгого часу не давав результату, оскільки, як з`ясувалося пізніше, запис про смерть ОСОБА_2 містив помилкову дату народження. Для виправлення помилки була необхідність направлення запиту до ВДРАЦС Великобурлуцького району (який знаходився в окупації), за місцем народження ОСОБА_2 . Відповідь на запит надійшла тільки після звільнення території та початку роботи відділу. Кожне відвідування відділу РАЦС потребувало попереднього запису у чергу. За підсумком, свідоцтво про смерть було отримане лише 24 травня 2023 року.

Наступною перешкодою для звернення позивача но нотаріуса із заявою про прийняття спадщини стало інфекційне захворювання, яке тривало з 01 червня 2023 року до 26 червня 2023 року.

Представник позивача вважає, що у позивача були поважні причини для пропуску строку для прийняття спадщини. Оскільки позивач отримав свідоцтво по смерть ОСОБА_2 тільки 24 травня 2023 року, він об`єктивно не зміг вчасно (протягом десяти місяців з моменту відкриття спадщини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 ) звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого. До цього моменту взагалі не був оформлений та внесений до реєстру актовий запис про смерть ОСОБА_2 , тому позивач не міг з об`єктивних причин здійснити таку дію як подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Позивач робив все, що від нього залежало, для реалізації своїх спадкових прав, але внесення до реєстру актового запису про смерть спадкодавця та видача свідоцтва про смерть від нього ніяким чином не залежали. Тому він фізично не мав ніякої можливості отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 та звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Після отримання свідоцтва про смерть позивач захворів і не зміг звернутися до нотаріуса до 27 червня 2023 року.

Військова агресія, постійні обстріли території проживання, страх заподіяння шкоди життю та здоров`ю, постійні стреси, не працюючий транспорт, не працюючі державні органи, які частково знаходились в окупації, помилка при оформлення актового запису про смерть спадкодавця, і, як наслідок, оформлення свідоцтва про смерть тільки 04 травня 2023 року, а фактичне його отримання тільки 24 травня 2023 року - все це є поважними причинами, пов`язаними з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 30 листопада 2023 року відкрите спрощене позовне провадження у справі.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача адвокат Воробйов В.В. подав до суду заяву, якою просить суд розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач Харківська міська рада свого представника до суду не направила, відзив на позовну заяву не подала, повідомлялася про розгляд справи вчасно та належним способом.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд встановив наступне:

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 лютого 1996 року, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, реєстраційний №1-96-68542.

За життя ОСОБА_2 залишив заповіт, посвідчений 16 січня 2020 року приватним нотаріусом ХМНО Мустафаєвою Е.Б., зареєстрований в реєстрі за №85, яким все своє майно заповів позивачу. Вказаний заповіт є останнім і не скасованим.

Згідно з витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 27.06.2023 року приватного нотаріуса ХМНО Галіщевої О.А. ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Заведена спадкова справа, номер у реєстрі 70848738, номер у нотаріуса 39/2023.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.06.2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з пропуском строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно з відповіддю Другого ВДРАЦС у місті Харкові СХ МРУМЮ від 07 жовтня 2023 року на адвокатський запит свідоцтво про смерть було отримане 24 травня 2023 року.

Відповідно до медичної довідки від 06.06.2023 року КНП «Міська поліклініка №18» ХМР ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , пройшов обстеження з приводу захворювання на бронхіт/бронхіоліт, з наступною датою обстеження 20.06.2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пунктом 3 Постанови КМУ №164 від 28 лютого 2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в редакції від 06 березня 2022 року встановлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. 24 червня 2022 року в п. 3 вищевказаної Постанови КМУ були внесені зміни, пункт викладений в наступній редакції: «3. Установити, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

З урахуванням вищевказаних вимог, а також вимог ст. ст. 122-124 ЦПК України останнім днем строку для подання заяви про прийняття спадщини було 10 січня 2023 року.

Позивач звернувся із відповідною заявою до нотаріуса 27 червня 2023 року, тому пропустив строк для прийняття спадщини на 5 місяців і 17 днів.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» згідно з правилами статті 1220 ЦК (435-15) та статті 249 ЦПК (1618-15) часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану.

Згідно п. 24 вищевказаної Постанови особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (435-15).

Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК (435-15) для прийняття спадщини.

Згідно з вимогами п. 1.1, 1.2. глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану або за безпосереднім доступом до реєстру актів цивільного стану.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Оскільки позивач отримав свідоцтво по смерть ОСОБА_2 тільки 24 травня 2023 року, він не міг раніше підтвердити факт відкриття спадщини. До цього моменту в реєстрі актів цивільного стану був відсутній актовий запис про смерть ОСОБА_2 . Позивач зробив всі дії, що від нього залежали, для реалізації своїх спадкових прав, але внесення до відповідного реєстру актового запису про смерть спадкодавця та видача свідоцтва про смерть від нього не залежали. Тому він не мав можливості вчасно отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 та звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Суд вважає, що викладені вище обставини, на які посилається позивач, заслуговують на увагу, що вони підтверджують, що причини пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини є поважними, тому що вони пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цієї дії.

Судом враховується, що військова агресія, постійні обстріли території проживання, страх заподіяння шкоди життю та здоров`ю, постійні стреси, не працюючий транспорт, не працюючі державні органи, помилка при оформлення актового запису про смерть спадкодавця, хвороба спадкоємця всі ці обставини в сукупності створили для позивача об`єктивні перешкоди у здійсненні його спадкових прав.

Врахувавши принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд приходить до висновку, що встановлені в межах розгляду даної справи обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача, як спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення йому додаткового, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, строку протягом трьох місяців.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у статті 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 12 , 13 , 77-81 , 89, 258 , 259 , 263-265 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю три місяці, який починається з дня набрання рішенням суду законної сили.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 )

Представник позивача: адвокат Воробйов Василь Валентинович (адреса: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: Харківська міська рада (, адреса: м. Харків, майдан Конституції, 7).

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Повний текст рішення складено 15 лютого 2024 року.

Суддя: Т. В. ШТИХ.