Справа № 302/165/24
Провадження № 2/302/141/24
Номер рядка звіту 60
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2024 смт. Міжгір`я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого, судді Пухальського С. В.,

за участю секретаря судового засідання Митряк І. П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гренджа Вікторія Юріївна до Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування вимог якої представник зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивачки ОСОБА_3 , яка за життя склала заповіт, яким розпорядилася після її смерті передати земельну ділянку площею 0,60 га, розташовану на території Н. Студенівської сільської ради ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , кожному в рівній частині.

Про наявність заповітного розпорядження позивачці та її рідному брату ОСОБА_2 відомо не було, оскільки такий було складено ОСОБА_3 за довго до її смерті, а саме в 1998 році. Заповіт ОСОБА_3 зберігала за своїм останнім місцем проживання в селі Нижній Студений Хустського району Закарпатської області, та за життя про нього не згадувала. Про наявність заповіту позивачка довідалась в січні 2024 року від своїх родичів, які під час прибирання старого будинку, в якому проживала ОСОБА_3 , виявили документи на ім`я ОСОБА_3 , а саме Державний акт на право приватної власності на землю та оригінал заповіту, про що відразу повідомили ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 ніколи не була одружена та дітей не мала, була одинокою, та фактично більшу частину свого життя проживала разом із матір`ю позивачки. Позивачка та ОСОБА_2 допомагали ОСОБА_3 в домашньому господарстві, забезпечували її ліками, підтримували матеріально. Після її смерті, ОСОБА_1 взяла на себе організацію поховання тітки та всі витрати пов`язані з похованням.

За вищенаведених обставин спадщину по заповіту ОСОБА_3 позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у встановленому законом порядку не прийняли через необізнаність щодо наявного заповітного розпорядження складеного від імені спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла в 2012 році. Нотаріус до прийняття спадщини за заповітом позивачку та ОСОБА_2 не закликав, про наявність заповітного розпорядження жодного із спадкоємців повідомлено не було.

Посилаючись на вказані обставини та з урахуванням того, що спадкоємців за законом, або за заповітом, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 немає, до січня 2024 року позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не знали про наявність заповітного розпорядження їх тітки ОСОБА_3 , складеного в 1998 році на їх користь, спадщина до майна померлої, а саме земельні ділянки загальною площею 0,60 га, не визнана судом відумерлою, в позовній заяві висловлено прохання визначити позивачці додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті тітки, строком у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою суду від 08.02.2024 по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

Представник позивачки адвокат Гренджа В. Ю. подала заяву з проханням розглядати справу без участі сторони позивача. Висловила позицію про підтримання заявлених у позовній заяві вимог.

В.о. голови Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області подано заяву за змістом якої висловив позицію про відсутність у сільської ради заперечень проти задоволення позовних вимог. Справу просив розглядати без участі представника сільради.

ОСОБА_2 подав суду заяву з проханням розгляду справи за його відсутності. Зазначив, що не заперечує, щодо продовження позивачці строку для прийняття спадщини до майна померлої ОСОБА_3 , оскільки у разі задоволення позову ОСОБА_1 , остання надасть йому письмову згоду на прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_3 , відповідно до вимог частини 2 статті 1272 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , підтвердженням чого є копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

За життя, 16.07.1998, ОСОБА_3 склала заповіт, яким розпорядилася після її смерті передати земельну ділянку площею 0,60 га, що розташована на території Н. Студенівської сільської ради ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , кожному в рівній частині (а.с. 7).

Як вбачається з копій довідок № 140 та № 141 від 06.02.2024, ОСОБА_3 , мешканка АДРЕСА_1 , ніколи не була одружена та дітей не мала. Разом із нею на день її смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с. 9, 10).

Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України).

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що суди, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, повинні досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як зазначено в позовній заяві, про наявність заповітного розпорядження позивачці та її рідному брату ОСОБА_2 не було відомо, оскільки такий було складено ОСОБА_3 за довго до її смерті й вона зберігала його за своїм останнім місцем проживання, та за життя про нього не згадувала. Про наявність заповіту позивачка довідалась в січні 2024 року від своїх родичів, які під час прибирання старого будинку, в якому проживала ОСОБА_3 , виявили документи на ім`я померлої, а саме Державний акт на право приватної власності на землю та оригінал заповіту, про що одразу повідомили спадкоємців.

За встановлених обставин, суд вважає, що відмова у поновленні строку для прийняття спадщини порушить право спадкоємців, тому визнає вищевказані обставини як поважну причину пропуску строку для прийняття спадщини.

З огляду наведеного заявлений позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 3, 10-13, 19, 76-81, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , як спадкоємиці за заповітом, додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Міжгірський районний суд Закарпатської області з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 16 лютого 2024 року.

Суддя Пухальський С. В.