Справа № 212/6477/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2024 року м. Кривий Ріг
Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
суддя - Ведяшкіна Ю.В.
секретар судового засідання Івашко А.А.
у цивільній справі № 212/6477/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних за прострочення зобов`язання за договором позики,
28 серпня 2023 року адвокат Миколюк Д.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 467 891, 10 грн., 3% річних у розмірі 24 491,66 грн., інфляційні втрати 45 914,30 грн. та понесені позивачем судові витрати у розмірі 13 420,00 грн.
11 лютого 2021 року було складено розписку, відповідно до якої ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 за умови першої вимоги повернення, грошові кошти у розмірі 4000 доларів США.
19 лютого 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було складено розписку, відповідно до якої Позикодавець передав у власність Позичальникові за умови першої вимоги повернення, грошові кошти у розмірі 4000 доларів США.
26 лютого 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 була укладена розписка, відповідно до якої Позикодавець передав у власність Позичальника за умови першої вимоги повернення, грошові кошти у розмірі 3500 доларів США.
05 березня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була укладена розписка, відповідно до якої, Позикодавець передав у власність Позичальникові за умови першої вимоги повернення, суму грошових коштів у розмірі 2000 доларів США.
04 серпня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була укладена розписка, відповідно до якої Позикодавець передав у власність Позичальника за умови першої вимоги повернення, грошові кошти у розмірі 60 000 грн.
Вважає, що наведені розписки про отримання коштів від позивача, як борговий документ, свідчать про існування між сторонами договірних відносин, а також підтверджують факт укладання договору позики і засвідчують отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надав відповідачу грошові кошти у розмірі встановленому у розписках.
Відповідач свої зобов`язання по поверненню грошових коштів не виконав та умисно ухиляється від поверненню грошових коштів.
Неодноразові намагання Позикодавця врегулювати в досудовому порядку з Позичальником питання щодо повернення ним отриманих в позику грошових коштів, результатів не дали, 31.12.2022 року Позивачем було направлено вимогу про сплату заборгованості, яку відповідачем отримано 04.01.2023 року, але зобов`язання відповідачем за вказаними договорами позики виконані не були.
Враховуючи офіційний курс НБУ станом на 25.08.2023 року 1 долар = 36,5686 грн., на день пред`явлення позову розрахунок суми заборгованості за вказаними розписками становить 1 467 891,10 грн.
Таким чином, загальна сума заборгованості з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат становить 1 538 297, 06 грн.
15 вересня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.
01 грудня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду.
21 грудня 2023 року за заявою представника позивача адвоката Миколюк Д.О. про забезпечення позову, судом заборонено державним реєстраторам, та особам уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо вчинення реєстраційних дій, вчиняти будь які дії щодо відчуження наступного майна, право власності на яке зареєстровано з ОСОБА_2 , а саме: приміщення гаражу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні представник позивача адвокат Миколюк Д.О. позов ОСОБА_1 підтримав з наведених підстав та просив його задовольнити.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не заявився з невідомих суду причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, заяв про відкладення розгляду справи або заяв про розгляд справи у його відсутності суду не надав, поважності причин своєї неявки не повідомив, відзив не подав.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 16.10.2020 року ОСОБА_2 склав письмову розписку про те, що в момент складання справжньої розписки, отримав в борг від ОСОБА_1 25 000 доларів США, в якості позики до 31.12.2021 року. Зобов`язався, на протязі дії цього договору, сплачувати відсотки на залишок боргу у розмірі 2% за кожен місяць користування (а.с.10).
11.02.2021 року ОСОБА_2 склав письмову розписку про те, що він взяв у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 4 000,00 доларів США, які зобов`язався повернути за першою вимогою (а.с.11).
19.02.2021 року ОСОБА_2 склав письмову розписку про те, що взяв у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 4 000,00 доларів США, які зобов`язався повернути за першою вимогою (а.с.12).
26.02.2021 року ОСОБА_2 склав письмову розписку про те, що взяв у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3 500,00 доларів США, які зобов`язався повернути за першою вимогою (а.с.13).
05.03.2021 року ОСОБА_2 склав письмову розписку про те, що взяв у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 2 000,00 доларів США, які зобов`язався повернути за першою вимогою (а.с.14).
04.08.2021 року ОСОБА_2 склав письмову розписку про те, що взяв у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 60 000,00 грн., які зобов`язався повернути за першою вимогою (а.с.15).
Згідно наведеного позивачем в позові розрахунку, враховуючи офіційний курс НБУ станом на 25.08.2023 року 1 долар = 36,5686 грн., на день пред`явлення позову загальна сума заборгованості за вказаними розписками становить 1 467 891,10 грн., а саме:
розписка 2: 4 000 доларів США х 36,5686 =146 274,40 грн.;
розписка 3: 4 000 доларів США х 36,5686 =146 274,40 грн.;
розписка 4: 3 500 доларів США х36,5686 = 127 990,10 грн.;
розписка 5: 2 000 доларів США х 36,5686 = 73 137,20 грн.;
розписка 6: 60 000,00 грн.
Загальна сума заборгованості з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат становить 1 538 297, 06 грн.
31.12.2022 року позивач ОСОБА_1 направив відповідачу ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_2 , тобто за місцем реєстрації, вимогу про негайне виконання своїх боргових зобов`язань за розписками від 16.10.2020 року, від 11.022021 року, від19.02.2021 року, від 26.02.2021 року, від 05.03.2021 року від 04.08.2021 року, щодо повернення раніше отриманих 38 500 доларів США та 60 000 грн. (а.с.8,9).
Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.
Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.
Відповідно до ст. 1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За таких підстав, аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми чинного законодавства суд вважає доведеним, що між сторонами 16.10.2020 року, 11.02.2021 року, 19.02.2021 року, 26.02.2021 року, 05.03.2021 року, 04.08.2021 року, у письмовій формі було укладено договори позики відповідно до яких позивач передав у власність відповідачу грошові кошти у сумах зазначених в розписках, а відповідач зобов`язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів, у визначений в розписках строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, виходячи з положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, враховуючи, що відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі та погоджується з наданими позивачем розрахунками заборгованості за вказаними договорами позики, в тому числі щодо вимог про стягнення 3% річних за весь час прострочення, та інфляційних витрат.
За таких підстав, позов підлягає задоволенню.
У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 13 420,00 грн. за подання позовної заяви та судовий збір в розмірі 536,80 грн. за подання заяви про забезпечення позову.
З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 4, 5, 6 -13, 17 - 18, 76 - 82, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ч. 4, 273, 280 289, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних за прострочення зобов`язання за договором позики задовільнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі - 1 467 891, 10 грн., 3% річних у розмірі - 24 491,66 грн., інфляційні втрати 45 914,30 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі за подання позовної заяви - 13 420,00 грн. та судового збору за подання заяви про забезпечення позову - 536,80 грн..
Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до вимог статтями 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 05.02.2024 року.
Найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Повне судове рішення складено 14.02.2024 року.
Суддя: Ю. В. Ведяшкіна