Провадження № 2/756/313/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Ткач М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Тагієва Р.Д.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Слєпухи О.С. ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Києва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів. Розгляд справи постановлено здійснювати у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06.04.2023 у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву відмовлено, відзив ОСОБА_3 на позовну заяву у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 27.07.2023 апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Слєпуха О.С. залишено без задоволення, ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 06 квітня 2023 року залишено без змін.

У судовому засіданні 02.11.2023 позивачем надано додаткові пояснення по справі, у яких фактично заявлено клопотання про винесення окремих ухвал по справі.

Представником відповідача у судовому засіданні 02.11.2023 було заявлено клопотання про надання строку для ознайомлення з додатковими поясненнями позивача.

У судовому засіданні 02.11.2023 оголошувалась перерва.

18.12.2023 на адресу суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення по справі.

18.12.2023 до суду позивачем було подано клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів без розгляду, відповідно до п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

У судовому засіданні судом було постановлено на обговорення клопотання позивача про винесення окремих ухвал по справі та клопотання про залишення позову без розгляду.

Позивач у судовому засіданні не висловив позиції щодо відмови від розгляду зазначених клопотань.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання про винесення окремих ухвал, стосовно залишення позовної заяви без розгляду, не заперечила.

Вирішуючи клопотання позивача про винесення окремих ухвал, залишення позовної заяви без розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Згідно з ч.5 ст.262 ЦПК України в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

Окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли.

Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального закону; встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

За наявності цих двох правових підстав у сукупності суд має право постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли вчиненню виявлених порушень.

Окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Водночас, суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для постановлення окремої ухвали немає.

Окрема ухвала має бути обґрунтованою і вмотивованою. Вона може бути винесена тільки на підставі матеріалів, досліджених у суді, та має містити вказівку на дійсні причини й умови, які сприяли вчиненню злочину або іншого правопорушення.

Суд зауважує, що на стадії підготовчого провадження, суд не наділений повноваженнями досліджувати і оцінювати письмові докази, а відтак не може в законний спосіб встановити причини й умови наведених заявником обставин. Таку оцінку суд може надати лише в ході судового розгляду справи по суті після дослідження письмових доказів. За таких обставин, винесення окремої ухвали на даній стадії розгляду справи не відповідатиме вимогам законності та обгрунтованості такого судового рішення.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 262 ЦПК України не встановлено процесуального обов`язку суду постановляти окрему ухвалу. Постановлення окремої ухвали є правом суду у разі встановлення судом підстав для постановлення окремої ухвали.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2018 року у справі № 761/32388/13-ц (провадження № 61-3251св18) зазначено, що "при вирішенні питання про постановлення окремої ухвали суд має виходити з того, що мають бути виявлені порушення закону. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є дискреційними повноваженнями суду і є його правом, а не обов`язком".

Аналогічний правовий висновок викладено в ухвалі Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 755/15473/20.

З огляду на вищенаведене, суд не вбачає підстав для постановлення окремих ухвал на даній стадії розгляду справи, в зв`язку з чим у задоволенні відповідного клопотання, слід відмовити.

Водночас, суд зауважує, що позивач не позбавлений права самостійно, в порядку, визначеному КПК України, звернутися до правоохоронних органів із відповідною заявою про вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Щодо клопотання позивача про залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, п. 3 цієї ж статті передбачає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право також мають особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Залишення позовної заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Оскільки клопотання позивачем ОСОБА_1 про залишення даного позову подано до початку розгляду справи по суті, відтак, подане клопотання про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів слід задовольнити, а позов - залишити без розгляду.

Керуючись статтями 257, 260, 261, 262, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про постановлення судом окремих ухвал - відмовити.

Клопотання позивача ОСОБА_1 про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів - залишити без розгляду.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 23.01.2024.

Суддя М.М. Ткач