16.02.2024 Єдиний унікальний № 371/85/24
провадження № 2-з/371/3/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

16 лютого 2024 року м. Миронівка

Суддя Миронівського районного суду Київської області Гаврищук А.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

14.02.2024 до Миронівського районного суду Київської області через електронний суд надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про стягнення боргу за договором позики, шляхом накладення заборони на відчуження нерухомого майна належного ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме на житловий будинок, загальною площею 94.7 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить йому на праві приватної власності.

Заява мотивована тим, що на розгляді в Миронівському районному суді Київської області, перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про стягнення боргу за договором позики. Предметом спору є стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми заборгованості та коштів за порушення грошового зобов`язання в розмірі 2 130 399, 36 грн. та судових витрат понесених у зв`язку з розглядом вказаної справи.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 13.12.2023, за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на житловий будинок, загальною площею 94.7 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням наявності у ОСОБА_3 значної суми заборгованості за грошовим зобов`язанням перед позивачем, існує реальна загроза того, що ОСОБА_3 реалізує наявне у останнього нерухоме майно, з метою уникнення від відповідальності та умисного невиконання рішення суду в частині примусового стягнення виниклого боргу.

Просять застосувати у даній цивільній справі захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно ОСОБА_3 , а саме на житловий будинок, загальною площею 94.7 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить йому на праві приватної власності.

Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог частини першої статті 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Пункт 1 ч. 1ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За змістом п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, предметом спору у цій справі є стягнення боргу за договором позики.

На підтвердження вимог позову позивачем надана розписка відповідача ОСОБА_3 , у якій він зобов`язався повернути позивачу ОСОБА_2 кошти в розмірі 18000 дол. США у строк до 21.11.2023. У разі не повернення боргу у строк зобов`язувався заплатити 10% в день.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 13.12.2023, ОСОБА_3 належить на праві спільної часткової власності частина житлового будинку, загальною площею 94.7 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту може вплинути на ефективність захисту та може унеможливити виконання гіпотетичного рішення суду у разі задоволення вимог про стягнення боргу за договором позики, оскільки відповідач ОСОБА_3 має змогу відчужити вказане в заяві майно на користь третіх осіб. На час розгляду цієї заяви, про наявність вказаного ризику додатково свідчить також факт відсутності відзиву на позов та доказів часткового або повного погашення заборгованості за позикою.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову з позовними вимогами, та те, що відповідачу належить частина житлового будинку, суддя приходить до висновку про часткову обґрунтованість поданої заяви, а відтак заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 149-154, 157, 260-261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про стягнення боргу за договором позики, - задовольнити частково.

Забезпечити позов, шляхом накладення арешту на частину житлового будинку, загальною площею 94.7 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , частина якого належить ОСОБА_3 .

Дані позивача: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Дані відповідача: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Направити дану ухвалу всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову (які ідентифіковані судом) для вжиття відповідних заходів.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту постановлення.

Суддя А.В. Гаврищук