Справа № 932/937/24
Провадження №2/932/484/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м.Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульський В.І., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

05 лютого 2024 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додатків до неї, приходжу до такого.

Згідно відповіді №436880 від 06.02.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, суддя зазначає, що складовими принципу добросовісності у цивільному судочинстві є: 1) заборона зловживання процесуальними правами; 2) вимога добросовісного виконання процесуальних обов`язків; 3) заборона суперечливої поведінки сторін або правило процесуального естопелю; 4) заборона чинити інші протиправні перешкоди у здійсненні правосуддя (наприклад, введення суду в оману, використання втрачених процесуальних правомочностей тощо).

Виходячи з природи процесуального права, яким зловживає особа, загальновизнаним є поділ на: зловживання правом на позов (зловживання процедурою в цілому, зловживання процесом в цілому, зловживання правом на судовий захист, зловживання правом на подачу позову тощо.

Заходи протидії зловживанням процесуальними правами можна розглядати через призму поняття «ефективні засоби правового захисту», що використовується у практиці ЄСПЛ щодо тлумачення ст. 13 ЄКПЛ, яка закріплює право кожного, чиї права та свободи, визнані у ЄКПЛ, було порушено, на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Підхід, запропонований ЄСПЛ щодо засобів захисту права на розгляд справи в розумний строк, може бути застосований і щодо засобів захисту проти зловживання процесуальними правами в цілому.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Отже, відповідно до ч.3 ст.44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Як встановлено з матеріалів позовної заяви позивач не надає на підтвердження позовних вимог доказів реєстраціх ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 , натомість відповідачка починаючи з 2018 року зареєстрована за іншою адресою, що свідчить про відсутності предмета спору.

За таких обставин, суддя вважає доцільним визнати поведінку позивача ОСОБА_1 як зловживання процесуальними правами та повернути позовну заяву позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 260, 353 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - повернути позивачу разом із додатками.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.І. Цитульський