КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/17/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 року місто Київ

справа № 359/944/23

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Семенюти О.Ю., повний текст рішення складено 28 червня 2023 року, у справі за позовом Кредитної спілки «Кредит-Експерт» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому з урахуванням заяв про зменшення позовних вимог просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на його користь заборгованість, яка виникла станом на 27 лютого 2023 року, а саме:

3679 грн. - основного боргу;

54458,90 грн. - відсотків, нарахованих на суму основного боргу;

2684 грн. - збитків, пов`язаних зі зверненням до суду.

В обґрунтування вимог посилався на те, що 28 травня 2019 року між КС «Кредит-Експерт» та ОСОБА_1 був укладений договір кредитної лінії №К-011/0084/26/19, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати позичальнику 55000 грн. на споживчий кредит строком на 36 місяців на умовах зворотності зі сплатою процентів, а ОСОБА_1 зобов`язався щомісячно протягом вказаного строку повертати кредит згідно з графіком платежів, зазначеним у Додатку №1 до кредитного договору.

З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, 28 травня 2019 року були укладені договори поруки №К-011/0084/26/19, за якими ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , кожен окремо, зобов`язався відповідати перед КС «Кредит-Експерт» за виконання ОСОБА_1 всіх зобов`язань, що випливають з кредитного договору, у тому числі за сплату процентів та відшкодування збитків.

Вказував, що позичальник не у повному обсязі виконував грошові зобов`язання за договором №К-011/0084/26/19 від 28 травня 2019 року, у зв`язку з цим у КС «Кредит-Експерт» виникло право вимагати від відповідачів повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та відшкодування збитків, пов`язаних зі зверненням до суду.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2023 року позов КС «Кредит-Експрес» задоволено.

Стягнутосолідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь КС «Кредит-Експерт» заборгованість за кредитним договором у розмірі 60281,90 грн., в тому числі 3679 грн. основного боргу за кредитом, 54458,90 грн. відсотків, нарахованих на суму основного боргу та 2684 грн.компенсації збитків, понесених у зв'язку з підготовкою матеріалів заяви щодо стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС «Кредит-Експерт» понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 894,67 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КС «Кредит-Експерт» понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 894,67 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КС «Кредит-Експерт» понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 894,67 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що відповідач ОСОБА_1 підтверджує, що отримав кредитні кошти в розмірі 55000 грн. Однаксуд першої інстанції не дослідив графік платежів від 28 травня 2019 року, який є Додатком №1, та є невід`ємною частиною договору кредитної лінії №К-011/0084/26/19 від 28 травня 2019 року та не встановив, що загальна вартість кредиту становить 119504,95 грн.

Вказувала, що в оскаржуваному рішенні відсутні посилання суду, що він при встановленні заборгованості за кредитом, відштовхувався саме від цієї суми сукупної вартості кредиту до складу якої входять тіло кредиту та проценти за його користування.

Зазначала, що в свою чергу, відповідач ОСОБА_1 у відзиві відштовхувався від того факту, що між позивачем і ним було підписано акт звіряння розрахунку від 24 грудня 2020 року, в якому була зазначено, що загальна заборгованість за кредитом становить 44079,43 грн.

Посилалася на те, що станем на 24 грудня 2020 року відповідач ОСОБА_1 сплатив за кредитом 68965 грн., але докази не надавав, оскільки сплата за кредитом в цьому розмірі підтверджувалась актом звіряння розрахунку від 24 грудня 2020 року.

Вказувала, що суд першої інстанціцї помилково прийшов до висновку, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. А отже, КС «Кредит-Експерт» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником та поручителями обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а також процентів за користування ним.

Вказувала, що відповідач ОСОБА_1 стверджує, що він повністю розрахувався за кредитом, про що свідчать копії відповідних розрахункових документів наданих разом з апеляційною скаргою.

17 жовтня 2023 року від позивачаКС «Кредит-Експерт» до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказував на те, що скарга є необґрунтованою, а її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 травня 2019 року між КС «Кредит-Експерт» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит у формі кредитної лінії №К-011/0084/26/19, за яким позивач зобов'язався надати позичальнику споживчий кредит шляхом відкриття кредитної лінії в розмірі 55000 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового використання, платності та забезпеченості на 36 місяців, а позичальник зобов`язавсяповернути кредит та сплатити проценти за користування ним.

Пунктом 3.2 вказаного договору визначено, що плата за користування кредитом (проценти) нараховується за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, починаючи з наступного дня після дня надання кредиту позичальнику до дати закінчення строку кредитування, тобто до 28 травня 2022 року, але не пізніше дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування процентів здійснюється за кожен день користування кредитом з розрахунку 0, % на день, що становить 76% річних на базу нарахування, яка визначається як:

залишок суми кредиту за умови відсутності у позичальника простроченої заборгованості з виплати основної суми кредиту вказаної у Додатку №1;

суму кредиту вказану в п.1.1 договору за умови порушення позичальником умов п.3.5 договору, а саме наявності у позичальника простроченої заборгованості з виплати основої суми кредиту, вказаної у п.2 Графіку платежів терміном більше ніж 3 календарні дні.

Відповідно до п.3.6 договору прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом (згідно графіка платежів) не зупиняє нарахування процентів протягом строку кредитування.

Пунктом 5.1.10 вказаного договору передбачено, що в разі невиконання/неналежного виконання позичальником умов договору, що обумовило звернення кредитодавця до суду з позовом про стягнення з позичальника боргу відповідно до умов договору, чи здійснення стягнення боргу в позасудовому порядку, вчинення виконавчого напису нотаріусом, відшкодувати кредитодавцю понесені ним збитки, пов`язані з підготовкою матеріалів щодо стягнення заборгованості за договором.

Відповідно до графіку платежів по кредиту та процентам останній платіж по кредитному договору повинен бути 28 травня 2022 року.

КС «Кредит-Експерт» 28 травня 2019 року видав ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 49000 грн., а 29 травня 2019 року - 6000 грн., що підтверджується копіями видаткових касових ордерів.

З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, 28 травня 2019 року між позивачем та ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 укладено окремі договори поруки №К-011/0084/26/19, відповідно до п.1.1 яких поручителі зобов`язалися солідарно з позичальником відповідати перед кредитодавцем за виконання зобов`язань по договору про споживчий кредит у формі кредитної лінії №К-011/0084/26/19 від 28 травня 2019 року та додатками до нього, укладених між кредитодавцем та позичальником незалежно від дати підписання.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що він свої зобов`язання виконав належним чином, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредит у повному обсязі, однак позичальник умови кредитного договору в повному обсязі не виконав, грошові кошти не повернув у строки визначені договором.

Відповідач ОСОБА_1 заперечуючи проти позову у відзиві на позовну заяву вказував на те, що станом на 28 травня 2022 року (закінчення строку дії договору) він виконав всі свої зобов`язання перед позивачем у повному обсязі, на підтвердження чого надав копії квитанцій. Зазначав, що відповідно до акта звіряння розрахунку заборгованості станом на 24 грудня 2020 року у нього існував борг в розмірі 44079,43 грн., в подальшому він сплатив грошові кошти в розмірі 53539 грн., тобто в більшому розмірі, ніж в нього існував борг.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо не правильності нарахування заборгованості позивачем та відсутності у відповідача ОСОБА_1 заборгованості, колегія суддів виходить з наступного.

На підтвердження своїх вимог позивачем було надано розрахунок заборгованості (т.1 а.с.100-101), з якого вбачається, що станом на 28 лютого 2023 року за кредитним договором №К-011/0084/26/19 від 28 травня 2019 року наявна заборгованість: 3679 грн. - основного боргу, 54458,90грн. - відсотків, нарахованих на суму основного боргу, 2684 грн. збитків, пов`язаних зі зверненням до суду.

Відповідачем ОСОБА_1 на підтвердження своїх заперечень були надані квитанції (т.1 а.с.158-166) та акт звіряння розрахунків від 24 грудня 2020 року (т.1 а.с.167).

Співставляючи суми, які були сплачені відповідачем ОСОБА_1 та які зазначені в розрахунку заборгованості у колонці №11 «сплата всього», вбачається, що вони повністю збігаються, як по датам сплати, так і по розміру сплати. Тобто позивачем у розрахунку відображено всі здійснені відповідачем проплати.

З вказаного розрахунку вбачається, що здійснені відповідачем ОСОБА_1 сплати зараховувалися на погашення суми основного боргу та суми відсотків.

З колонки №10 «сплата основного боргу» вбачається, що відповідачем було загалом сплачено на погашення суми основного боргу 51321 грн., а відтак станом на 28 лютого 2023 року у останнього наявна заборгованість по основного боргу у розмірі 3679 грн. (55000 грн. - 51321 грн.).

Судом першої інстанції, оцінюючи наявні у справі докази, було вірно встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 сплата кредиту провадилась не в повному обсязі та було порушено строки сплати суми кредиту, що зумовило збільшення розміру процентів за користування кредитом, порівняно з процентами, які враховувалися при розрахунку загальної вартості кредиту під час укладення договору.

Так, з розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем відповідно до п.3.2 кредитного договору нараховувалися відсотки за фактичну кількість календарних днів користування кредитом - колонка №4.

Станом на 24 лютого 2020 року у відповідача була відсутня заборгованість по відсотках, однак у зв`язку з неповною сплатою суми заборгованості по відсоткам 28 березня 2020 року, у відповідача почав накопичуватися борг по відсоткам.

Так, за період з 27 лютого 2020 року по 28 березня 2020 року включно відповідачу було нараховано відсотків на загальну суму 2782,77 грн. (колонка №4), 28 березня 2020 року відповідачем було сплачено у рахунок погашення боргу по відсоткам 1530 грн. (колонка №9), таким чином у останнього утворилася заборгованість по відсоткам у розмірі 1252,77 грн. (колонка №12).

В подальшому відповідачем вносилися суми на погашення відсотків менші, ніж були нараховані позивачем, а відтак у останнього станом на 28 лютого 2023 року наявна заборгованість по відсоткам у розмірі 54458,90 грн.

Щодо посилання відповідача ОСОБА_1 на акт звіряння розрахунків від 24 грудня 2020 року, колегія суддів зазначає, що зі змісту акта вбачається, що станом на 24 грудня 2020 року у ОСОБА_1 існував борг за тілом кредиту в розмірі 34975,81 грн., а також борг за процентами в розмірі 9103,62грн. Однак, зазначений розмір боргу за процентами не є сталим та кінцевим, оскільки на підставі п.3.2 договору плата за користування кредитом (проценти) нараховується за фактичну кількість календарних днів користування кредитом до дати закінчення строку кредитування, тобто до 28 травня 2022 року. Таке нарахування здійснюється за кожний день користування кредитом з розрахунку 0, % на день, що становить 76% річних.

Оскільки позичальник неналежним чином виконував грошові зобов`язанняза договором про споживчий кредит №К-011/0084/26/19 від 28 травня 2019 року, а відтак у КС «Кредит-Експерт» виникло право вимагати від відповідачів сплати заборгованості по основному боргу, процентів за користування ним та відшкодування збитків, пов`язанихзі зверненням до суду.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову про стягнення заборгованості.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про солідарне стягненняз ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь КС «Кредит-Експерт» заборгованостіза кредитним договором у розмірі 60281,90 грн., в тому числі 3679 грн. основного боргу за кредитом, 54458,90 грн. відсотків, нарахованих на суму основного боргу та 2684 грн.компенсації збитків, понесених у зв'язку з підготовкою матеріалів заяви щодо стягнення заборгованості, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відсутні підстави для солідарного стягнення з поручителів заборгованості, оскільки між позичальником та з кожним із поручителів були укладені окремі договори поруки.

Слід зазначити, що в разі укладення кількох договорів поруки, які забезпечують виконання одного зобов'язання, виникає декілька самостійних зобов'язань, сторони яких (поручителі) перебувають у правовідносинах з одним боржником, проте не пов'язані правовідносинами між собою. У такому разі кожен поручитель відповідає перед кредитором боржника в обсязі та відповідно до умов договору поруки, стороною якого він є.

Порука декількох осіб може визначатися як спільна в разі укладення договору поруки кількома поручителями та встановлення умовами договору волевиявлення цих осіб щодо спільного забезпечення зобов'язання. Лише в такому випадку поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою (спільна порука).

Норми закону, якими врегульовано поруку, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У разі укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов'язання у них не виникає солідарної відповідальності між собою.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є окремі договори поруки, за якими кожен з поручителів поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники за порушення умов одного й того ж кредитного договору. У спірних правовідносинах поручителі не несуть солідарної відповідальності між собою, оскільки відсутня їх спільна порука.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від від 14 липня 2021 року у справі №2-701/2010, від 17 листопада 2021 року у справі №753/18984/15-ц, від 15 листопада 2023 року у справі №462/1671/20.

З огляду на викладене та на відсутність положень про солідарну відповідальність поручителів у нормах чинного законодавства та в умовах договорів поруки, колегія суддів вважає, що відсутні підставидля солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України.

Таким чином, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2023 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь КС «Кредит-Експерт» заборгованості за кредитним договором у розмірі 60281,90 грн. підлягає зміні, шляхом стягнення солідарно з позичальника та з кожним з поручителів заборгованості.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач ОСОБА_1 повністю розрахувався за кредитом, спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не дослідив графік платежів від 28 травня 2019 року, який є Додатком №1 та є невід`ємною частиною договору кредитної лінії №К-011/0084/26/19 від 28 травня 2019 року та не встановив, щозагальна вартість кредиту становить 119504,95 грн., колегія суддів відхиляє, оскільки як вбачається з умов кредитного договору загальна вартість кредиту зазначена в договорі, визначалася на дату його укладення та могла змінитися під час виконання сторонами умов кредитного договору, оскільки залежала, в тому числі, від суми кредиту на яку нараховуються проценти. У разі порушення строків сплати суми кредиту, а також сплати його не в повному обсязі, відповідно, збільшувалася і сума процентів, оскільки їх нарахування відбувається на більшу суму кредиту ніж це очікувалося під час укладення договору кредиту.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції було надано невірну оцінку доказам наданих відповідачем колегія суддів відхиляє, оскільки суд першої інстанції при ухваленні рішення відповідно до вимог ст.265 ЦПК України навів мотиви, з яких не взяв до уваги та відхилив докази, надані відповідачем ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною 3 ст.367 ЦПК України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до неї долучила виписку по рахунку ОСОБА_1 з ПАТ «Банк Восток» з 01 червня 2020 року по 30 червня 2020 року та з 01 липня 2020 року по 31 липня 2020 року.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказував на те, що сума, яка зазначена у записі у виписці по рахунку з ПАТ «Банк Восток» з 01 червня 2020 року по 30 червня 2020 року - НОМЕР_1 за 24 червня 2020 року на розрахунковий рахунок КС «Кредит-Експерт» не надходила, що підтверджується заключною випискою за період з 24 червня 2020 року. Також зазначив, що заключна виписка за період 24 червня 2020 року не подавалася до суду першої інстанції, оскільки відповідачем ОСОБА_1 не надавалася у якості доказів виписка по рахунку з ПАТ «Банк Восток» з 01 червня 2020 року по 30 червня 2020 року, що позбавило позивача можливості надати свої заперечення на доводи відповідача ОСОБА_1 та докази на їх підтвердження. Поилався на те, що прийняття судом апеляційної інстанції нових доказів, наданих відповідачем ОСОБА_1 , без прийняття нових доказів, наданих позивачем, направлених на спростування таких доказів відповідача, буде порушувати принцип рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом (п.2 ч.3 ст.2 ЦПК України).

Таким чином, колегія суддів не приймає додані до апеляційної скарги відповідача нові докази, та відповідно додані позивачем нові докази до відзиву на апеляційну скаргу, оскільки такі докази у суд першої інстанції не подавалися, вони не були предметом дослідження суду першої інстанції та сторони із будь-якими заявами щодо долучення до справи вказаних доказів не зверталися.

Додану до апеляційної скарги платіжну інструкцію від 26 серпня 2023 року на суму 200,95 грн., колегія суддів не бере до уваги, оскільки зазначений платіж був здійснений після ухвалення рішення судом першої інстанції.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2023 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «Кредит-Експерт» заборгованості за кредитним договором у розмірі 60281 грн. 90 коп., в тому числі 3679 грн. основного боргу за кредитом, 54458 грн. 90коп.відсотків, нарахованих на суму основного боргу та 2684 грн. компенсації збитків, понесених у зв'язку з підготовкою матеріалів заяви щодо стягнення заборгованості змінити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 та ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 на користь Кредитної спілки «Кредит-Експерт», заборгованість за кредитним договором у розмірі 60281 грн. 90 коп., в тому числі 3679 грн. основного боргу за кредитом, 54458грн. 90 коп. відсотків, нарахованих на суму основного боргу та 2684 грн.компенсації збитків, понесених у зв'язку з підготовкою матеріалів заяви щодо стягнення заборгованості.

Стягути солідарно з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 та ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 на користь Кредитної спілки «Кредит-Експерт», заборгованість за кредитним договором у розмірі 60281 грн. 90 коп., в тому числі 3679 грн. основного боргу за кредитом, 54458 грн. 90коп.відсотків, нарахованих на суму основного боргу та 2684 грн. компенсації збитків, понесених у зв'язку з підготовкою матеріалів заяви щодо стягнення заборгованості.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: