Провадження №2-н/175/305/24
У Х В А Л А

15 лютого 2024 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Бойко О.М., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до ОСОБА_1 , про видачу судового наказу про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2023 року заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» звернулось до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська із заявою до ОСОБА_1 , про видачу судового наказу про стягнення боргу.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 січня 2024 року, матеріали цивільної справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» було направлено до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області. В обґрунтування направлення справи судом зазначено, що зареєстрованим місцем проживання боржника ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .

14.02.2024 року справа надійшла до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2024 вищезазначену позовну заяву розподілено до провадження судді Бойка О.М.

Суд, дослідивши матеріали справи заяву та додані до неї документи, дійшов висновку, що справа була помилково направлена за підсудністю до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однією із умов реалізації права особи на звернення до суду із заявою є дотримання вимог підсудності.

Відповідно до норм ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Так, відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як вбачається з матеріалів заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до ОСОБА_1 , про видачу судового наказу про стягнення боргу вимога про стягнення боргу виникла з приводу отримання комунальних послуг що надаються за місцем знаходження (з приводу утримання) нерухомого майна, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , а саме споживання комунальних послуг (послуги з газопостачання)за цією адресою.

Місце реєстрації боржника ОСОБА_1 , згідно відповіді №449563 від 14.02.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру дійсно є АДРЕСА_1 , проте оскільки вимога про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги виникла із приводу утримання нерухомого майна, то справа повинна розглядатись за місцезнаходженням майна або основної його частини, за загальними правилами підсудності згідно ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до ОСОБА_1 , про видачу судового наказу про стягнення боргу не підсудна Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області.

Отже, Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, помилково визначив територіальну підсудність справи за Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області

За таких обставин, при вирішенні питання про розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до ОСОБА_1 , про видачу судового наказу про стягнення боргу суд керуючись вимогами щодо підсудності, вважає за доцільне повернути матеріали заяви до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, як помилково направлену.

Враховуючи вищезазначене, справа не підсудна Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Ураховуючи недопустимість порушення правил щодо підсудності, з метою розгляду справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, суд приходить до висновку про необхідність повернути матеріали цивільної справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до ОСОБА_1 , про видачу судового наказу про стягнення боргу до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська (51925, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. І. Ясюковича, буд.5).

Керуючись статтями 27, 28, 31, 32, 187, 260, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до ОСОБА_1 , про видачу судового наказу про стягнення боргу повернути до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська (51925, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. І. Ясюковича, буд.5) як помилково направлену.

Ухвала суду відповідно до ст. 353 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Бойко О.М.