Провадження №2-н/523/21/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2024 р. Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Роїк Д. Я., розглянувши заяву Товариство з обмеженою відповідальністю Керуюча Компанія «СЕРВІС ПЛЮС» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги ЖКГ,

ВСТАНОВИВ:

Із заявою про видачу судового наказу через систему Електронного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Керуюча Компанія «СЕРВІС ПЛЮС» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги ЖКГ, у розмірі 9301,96 грн.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 163 ЦПК України, якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має зареєстровану офіційну електронну адресу, заявник у подальшому повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви виключно в електронній формі.

Положення ч. 4 ст. 163 ЦПК України, свідчать про можливість стягувача звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу в електронній формі лише у разі наявності у боржника офіційної електронної адреси.

Однак, дослідивши відомості з Електронного кабінету ЕСІТС, заяву про видачу судового наказу про стягнення та додані до неї документи, судом встановлено, що у боржника відсутня зареєстрована офіційна електронна адреса та він не є користувачем системи Електронного суду. Крім того, ані заявником, ані її представником не долучено до заяви жодного доказу на підтвердження направлення боржникові заяви про видачу судового наказу з додатками.

Суд вважає необхідним звернути увагу на аналогію в даному випадку норм ЦПК України, які стосуються можливості учасника справи звернутись до суду в електронній формі.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Враховуючи положення абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, а також ч. 2 ст. 169 ЦПК України, у разі подання до суду заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, заявник зобов`язаний додати до заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Отже, системний аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що в даному випадку заявником та її представником до заяви про видачу судового наказу не було долучено доказ надсилання листом з описом вкладення боржникові копії заяви про видачу судового наказу з додатками.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг подана із порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, а тому у видачі судового наказу слід відмовити.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 162, 165, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Керуюча Компанія «СЕРВІС ПЛЮС» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги ЖКГ,

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д.Я. Роїк