У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 р.м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Медяної Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравчук Ю.Ю.,

представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Оверковського К.В.,

особи, чиї дії оскаржуються - державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ремешивської К.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , стягувач Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк», особа дії якої оскаржуються державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ремешивська Катерина Романівна, заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , орган опіки і піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про визнання неправомірними дій державного виконавця, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з вищезазначеною скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ремешивської Катерини Романівни, щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження №72419382 від 03.08.2023, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №72419382, винесену 03.08.2023 державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ремешивською Катериною Романівною та зобов`язати державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ремешивську Катерину Романівну повернути виконавчий лист №127/26027/14 виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 06.08.2018 в порядку закону України «Про виконавче провадження».

Скарга мотивована тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.05.2018 року у справі 127/26027/14 було вирішено в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 яка належить на праві власності ОСОБА_1

06.08.2018 на виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист, строк пред`явлення якого становить три роки та який спливає 06.08.2021.

03.08.2023 державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ремешивською К.Р. було відкрито виконавче провадження №72419382 з виконання вказаного виконавчого листа.

Позивач зазначає, що виконавче провадження було відкрито неправомірно, оскільки було відкрито поза межами строку пред`явлення виконавчого документа на виконання, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.12.2023, скаргу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Витребувано у державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №72419382 з виконання виконавчого листа №127/26027/14-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 06.08.2018. (а.с.12)

10.01.2024 до суду від стягувача АТ «Сенс Банк» (ПАТ «Альфа Банк») надійшла заява, в якій стягувач заперечує проти задоволення скарги та зазначає, що виконавчий лист вже пред`являвся для виконання 09.01.2019 на підставі якого було відкрито виконавче провадження №58032515, що перервало строк пред`явлення виконавчого документа для виконання. Крім цього, на продовження строку пред`явлення виконавчого документа на виконання впливали мораторій на звернення стягнення на предмет іпотеки, карантин внаслідок коронавірусної хвороби COVID-19 та воєнний стан. (а.с.36-37)

Представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Оверковський К.В. в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Особа, чиї дії оскаржуються - державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ремешивська К.Р. в судовому засіданні погодилась з аргументами представника скаржника, що постанова про відкриття провадження була винесена після спливу строку пред`явлення виконавчого документа на виконання.

Представник стягувача АТ «Сенс Банк» (ПАТ «Альфа Банк») в судове засідання не з`явився, проте у надав заяву, в якій зазначив, що просить скаргу розглянути у його відсутність. Проти задоволення скарги заперечує.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , орган опіки і піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду повідомлялись завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали скарги та матеріали цивільної справи №127/26027/14-ц,суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову було винесено 03.08.2023. (а.с.57)

З матеріалами виконавчого провадження №72419382 представник скаржника ОСОБА_4 ознайомився 29.11.2023. (а.с.6)

Скаргу на дії державного виконавця було подано до суду 05.12.2023 року, про що свідчить штамп на позовній заяві. (а.с.1)

З огляду на викладене, ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою в межах строку, встановленого законом.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.05.2018 у справі №127/26027/14 Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , орган опіки та піклування, про звернення стягнення на предмет іпотеки було задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № SМЕ0009770-2 від 28.10.2011 року звернути стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно, а саме - квартиру АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_1 , а кошти отримані від реалізації предмета іпотеки, направити на погашення загальної заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», що виникла на підставі кредитного договору №SМЕ0009770-2 від 28.10.2011 року, яка станом на 13.11.2014 року складає 1 229 344,84 грн. (один мільйон двісті двадцять дев`ять тисяч триста сорок чотири гривні вісімдесят чотири копійки) - та застосувати спосіб реалізації предмета іпотеки із застосуванням процедури, передбаченої статтею 39, 41 Закону України «Про іпотеку», а саме - шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна в ході виконавчого провадження, але не менше 753 139,00 грн. (сімсот п`ятдесят три тисячі сто тридцять дев`ять гривень), що визначена на підставі звіту про експертну оцінку ринкової вартості житлової нерухомості від 23.02.2018 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 654,00 грн. (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири гривні).

На виконання вказаного рішення 06.08.2018 Вінницьким міським судом Вінницької області було видано виконавчий лист. (а.с.5) Відповідно до вказаного виконавчого листа, рішення суду набрало законної сили 21.06.2018.

Вказаний виконавчий лист стягувачем було пред`явлено на виконання, та 09.01.2019 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Макишинським Ю.І. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58032515. (а.с.40-41)

Відповідно до відмітки на виконавчому листі №127/26027/14 виданому Вінницьким міським судом Вінницької області 06.08.2018, вказаний виконавчий лист 05.02.2019 було повернуто стягувачу відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». (а.с.5 на звороті, 79)

Відомостей, що виконавчий лист повторно пред`являвся на виконання у період з 06.02.2019 до 03.08.2023 матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення обов`язкове до виконання.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною другою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Такими чином, оскільки судове рішення №127/26027/14 набрало законної сили 21.06.2018, строк пред`явлення виконавчого листа на виконання почав відліковуватись з 22.06.2018

Відповідно до п.1 ч.4, ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Оскільки виконавчий документ було пред`явлено до виконання, строк його пред`явлення було перервано.

Новий відлік строку пред`явлення виконавчого документа на виконання почався з 05.02.2019, тобто з дня, коли виконавчий лист було повернуто стягувачу відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого документа на виконання сплив 05.02.2022.

Твердження представника стягувача про те, що на продовження строку пред`явлення виконавчого документа на виконання впливали мораторій на звернення стягнення на предмет іпотеки, карантин внаслідок коронавірусної хвороби COVID-19 та воєнний стан суд сприймає критично, з огляду на таке.

Верховний Суд у своїх постанов від 15.03.2023 у справі № 260/2595/22 та від 03.08.2023 у справі № 420/10415/22 зазначив, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Суд звертає увагу на те, що в Законі України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинна у період з дня повернення виконавчого листа і до повторного пред`явлення до виконання) відсутні норми, які б встановлювали переривання або продовження строків на пред`явлення виконавчого документу до виконання у зв`язку з дією Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та у зв`язку з установленням на території України карантину внаслідок поширення коронавірусної хвороби COVID-19.

Посилання стягувача на Перехідні положення ЦК України щодо продовження строків на період карантину не стосуються продовження строків пред`явлення виконавчого документа на виконання, оскільки вказані строки встановлюються Законом України «Про виконавче провадження».

Щодо мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, то дія вказаного мораторію не продовжувала строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, а встановлювала заборону на вчинення виконавчих дій щодо звернення стягнення на майно боржника та була підставою для повернення виконавчого документа стягувачу за п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження, відповідно до якої виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення. Отже, даний закон не позбавляв стягувача права пред`явити виконавчий лист №127/26027/14 до виконання в строк передбачений законом.

Таким чином, є безпідставиним посилання стягувача на вказані обставини.

Відповідно до абзацу 10 пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», доповненого Законом «Про внесення зміни до розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про виконавче провадження" який набрав чинності з 26.03.2022, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року, введено в Україні воєнний стан з 05.30 год. 24.02.2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався.

Отже, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа №127/26027/14, виданого 06.08.2018 Вінницьким міським судом Вінницької області, сплив 05.02.2022, а воєнний стан в Україні було введено 24.02.2022, строк пред`явлення вказаного виконавчого листа не було перервано.

Таким чином, станом на момент винесення оскаржуваної постанови, а саме на 03.08.2023 строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив.

У правових висновках щодо застосування норм права, викладених у пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зазначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.). Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Проте стягувач вказаним виконавчим документом явно не цікавився, не слідкував за строком пред`явлення вказаного документа до виконання, через що допустив його пропуск. Так само, після цього пропуску строку стягувач не звернувся до суду для поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а пред`явив його до виконання через, майже, чотири з половиною роки після попереднього пред`явлення, та майже півтора роки після спливу строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, виконавець не мав правових підстав для прийняття виконавчого листа №127/26027/14, виданого 06.08.2018 Вінницьким міським судом Вінницької області до виконання та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки мав повернути вказаний виконавчий документ стягувачу без прийняття на виконання відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, постанова про відкриття провадження №72419382 з виконання виконавчого листа №127/26027/14, виданого 06.08.2018 Вінницьким міським судом Вінницької області, винесена державним виконавцем з порушенням норм законодавства, та є неправомірною, а тому скарга в частині визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування вказаної постанови підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про зобов`язання державного виконавця повернути виконавчий лист №127/26027/14 виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 06.08.2018 в порядку закону України «Про виконавче провадження», суд дійшов наступного висновку.

Верховний Суд у постанові від 15 грудня 2021 року у справі № 1840/2970/18 (адміністративне провадження № К/9901/2762/19) зробив висновок, що дискреція - це не обов`язок, а повноваження адміністративного органу, оскільки юридична концепція дискреції передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій та/або бездіяльністю.

Дискреція є необхідною та безальтернативною для управлінської діяльності адміністративного органу юридичною конструкцією, завдяки якій вирішується низка важливих завдань, центральними з яких є забезпечення справедливої, ефективної та орієнтованої на індивідуальні потреби приватної особи правозастосовної та правотворчої діяльності названих суб`єктів.

Дискреція не є довільною, вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки згідно з частиною другою статті 19 Конституції України «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

З огляду на вказане, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, а тому суд не вбачає підстав для зобов`язання державного виконавця повернути виконавчий лист.

Виходячи з наведеного вище, скарга ОСОБА_1 , стягувач Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк», особа дії якої оскаржуються державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ремешивська К. Р., заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , орган опіки і піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про визнання неправомірними дій державного виконавця, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 80, 81, 120, 126, 127, 258, 259, 260, 263, 447, 449, 450, 451, 452 ЦПК України, ст. 4, 12, 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 , стягувач Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк», особа дії якої оскаржуються державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ремешивська Катерина Романівна, заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , орган опіки і піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про визнання неправомірними дій державного виконавця, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ремешивської Катерини Романівни, щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження №72419382 від 03.08.2023.

Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №72419382, винесену 03.08.2023 державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ремешивською Катериною Романівною.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 16.02.2024.

Суддя