Справа № 307/257/24
Провадження № 2/307/74/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2024 року м. Тячів
Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сойма М.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Закарпатвтормет», Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, де третя особа на стороні відповідача: Тячівське управління соціального захисту населення Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення на користь держави соціального внеску, визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та зобов`язання вчинення дій щодо зарахування вимушеного прогулу до періоду роботи для страхового пенсійного стажу та зарахування догляду за престарілою в страховий стаж при нарахуванні пенсії, стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області прожиткового мінімуму за період затримки призначення пенсії за віком та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нарахувати субсидію на сплату природного газу,
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тячівського районного суду Закарпатської області із позовом до Акціонерного товариства «Закарпатвтормет», Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, де третя особа на стороні відповідача: Тячівське управління соціального захисту населення Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення на користь держави соціального внеску в розмірі 22 %, встановлення факту та визнання періоду з лютого 2018 року по 04 листопада 2022 року як вимушений прогул та визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо неврахування такого у пенсійний та страховий стаж та зобов`язання вчинення дій щодо зарахування періоду вимушеного прогулу до періоду роботи у страховий пенсійний стаж, встановлення факту догляду за престарілою в період з вересня 2010 року по листопад 2012 року і зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати в страховий стаж при нарахуванні пенсії цей період як загальний трудовий стаж, стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області прожиткового мінімуму за період затримки призначення пенсії за віком з 04 листопада 2022 року до часу призначення пенсії за віком та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нарахувати субсидію на сплату природного газу за опалювального сезону 2022-2024 роки.
Вивчивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, де третя особа на стороні відповідача: Тячівське управління соціального захисту населення Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області слід відмовити з наступних підстав.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою Правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок подання документів).
Пунктами 4.1 та 4.3 розділу ІV Порядку подання документів визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший на підставі звернення особи з відповідною заявою.
Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 розділу ІV Порядку подання документів), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до ПФУ.
Установлений нормативно-правовими актами порядок призначення пенсії за віком передбачає і встановлення органом ПФУ відповідного факту, а рішення вказаного органу щодо призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Разом з тим за приписами частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).
Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб`єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.
Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.
Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.
Основною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.
Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб з суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядку судового провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у постанові від 29 січня 2020 року (справа № 127/3233/19, провадження № 14-588цс19) вказав, що вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі залежить від характеру спірних правовідносин. Відповідно до частини першої статті 58 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду. Кошти Пенсійного фонду відповідно до статті 73 Закону № 1058-IV використовуються на: виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду. Відповідно до пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України (далі - ПФУ) в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління ПФУ від 22 грудня 2014 року № 28-2 (далі - Положення), управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами ПФУ. Управління ПФУ підпорядковуються ПФУ та безпосередньо відповідним головним управлінням ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління ПФУ), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів ПФУ. Основними завданнями управління ПФУ є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; виконання інших завдань, визначених законом (пункт 3 зазначеного Положення).Згідно з підпунктами 7, 8 пункту 4 Положення управління ПФУ відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством. Отже, відповідно до покладених завдань і функцій Пенсійного фонду є суб`єктом владних повноважень у сфері нарахування та виплат пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.
До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (аналогічний висновок сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17).
Предметом спору в даній справі є зобов`язання відповідача, яким є Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, що діє від імені суб`єкта владних повноважень, вчинити дії із зарахуванням до загального трудового стажу періоду вимушеного прогулу та догляду за престарілою, а такожстягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області прожиткового мінімуму за період затримки призначення пенсії за віком з 04 листопада 2022 року до часу призначення пенсії за віком та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нарахувати субсидію на сплату природного газу за опалювального сезону 2022-2024 роки.
Відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства.
Тобто між сторонами виник публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, тому цей спір належить до юрисдикції адміністративних судів.
Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 750/1668/17 (провадження № 14-599цс18) та від 03 липня 2019 року у справі № 750/1591/18-ц (провадження № 14-261цс19).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
За наведених обставин суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у цивільній справі в частині позовних вимог до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, де третя особа на стороні відповідача: Тячівське управління соціального захисту населення Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області про встановлення факту та визнання періоду з лютого 2018 року по 04 листопада 2022 року як вимушений прогул та визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо неврахування такого у пенсійний та страховий стаж та зобов`язання вчинення дій щодо зарахування періоду вимушеного прогулу до періоду роботи у страховий пенсійний стаж, встановлення факту догляду за престарілою в період з вересня 2010 року по листопад 2012 року і зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати в страховий стаж при нарахуванні пенсії цей період як загальний трудовий стаж, стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області прожиткового мінімуму за період затримки призначення пенсії за віком з 04 листопада 2022 року до часу призначення пенсії за віком та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нарахувати субсидію на сплату природного газу за опалювального сезону 2022-2024 роки, позаяк зазначені позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.
Зазначений висновок відповідає правовому висновку викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 12 червня 2019 року в справі № 645/212/18.
Керуючись ст. ст. 186, 294, 353-354 ЦПК України, суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі запозовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Закарпатвтормет», Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, де третя особа на стороні відповідача: Тячівське управління соціального захисту населення Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення на користь держави соціального внеску, визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та зобов`язання вчинення дій щодо зарахування вимушеного прогулу до періоду роботи для страхового пенсійного стажу та зарахування догляду за престарілою в страховий стаж при нарахуванні пенсії, стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області прожиткового мінімуму за період затримки призначення пенсії за віком та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нарахувати субсидію на сплату природного газу, в частині позовних вимог до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, де третя особа на стороні відповідача: Тячівське управління соціального захисту населення Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області про встановлення факту та визнання періоду з лютого 2018 року по 04 листопада 2022 року як вимушений прогул та визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо неврахування такого у пенсійний та страховий стаж та зобов`язання вчинення дій щодо зарахування періоду вимушеного прогулу до періоду роботи у страховий пенсійний стаж, встановлення факту догляду за престарілою в період з вересня 2010 року по листопад 2012 року і зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати в страховий стаж при нарахуванні пенсії цей період як загальний трудовий стаж, стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області прожиткового мінімуму за період затримки призначення пенсії за віком з 04 листопада 2022 року до часу призначення пенсії за віком та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нарахувати субсидію на сплату природного газу за опалювального сезону 2022-2024 роки.
Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 , що він має право звернутися з цими позовними вимогами до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 30 січня 2024 року.

Суддя: Сойма М.М.