Єдиний унікальний номер справи 235/2908/23
Номер провадження 2/235/238/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 січня 2024 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Юриної К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчук Павло Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення отриманих за виконавчим написом грошових сум,

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчук Павло Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення отриманих за виконавчим написом грошових сум. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.11.2023 року на сайті Міністерства юстиції України, за допомогою автоматизованої системи виконавчих проваджень в Єдиному реєстрі боржників, за результатами пошуку позивачем було виявлено відкрите приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчуком П.В. виконавче провадження ВП№66361752.

За допомогою Українського електронного сервісу державних послуг - «ДІЯ», який розроблений Міністерством цифровий трансформації України, позивач отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП№66361752) від 04.08.2021р. з ідентифікатором доступу, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П.В. про стягнення коштів за виконавчим написом №22466, який вчинено 16.06.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Ріальто» коштів в розмірі 12424,60грн. за якимось кредитним договором №2-2 від 14.01.2021р.

Про наявність виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни, вчиненого 16.06.2021р. за реєстровим номером 224666 позивачу до 10.11.2023 року не було відомо.

Позивач вважає виконавчий напис вчинений 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., за реєстровим №22466, таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено із порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, оскільки позивачем не була отримана письмова вимога кредитора про усунення порушень основного зобов`язання та не доведено безспірність заборгованості за кредитним договором, як того вимагає підпункт 2.3. пункту 2 глави 16 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», в матеріалах нотаріальної справи також відсутні докази про отримання позивачем письмової вимоги кредитора про усунення порушень основного зобов`язання, навіть відсутні докази відправлення зазначеної вимоги. Крім того, виконавчий напис вчинений 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., за реєстровим №22466, не містить посилання нотаріуса на виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, також не містить посилання на нотаріально посвідчений кредитний договір. Водночас позивач звертає увагу суду на те, що ніякого кредитного договору, засвідченого нотаріально, він не укладав.

Зазначене вказує на порушення вимог діючого законодавства України стосовно порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом при вчиненні зазначеного виконавчого напису.

На підставі оскаржуваного виконавчого напису із заробітної плати позивача вже утримано 7663,64 гривень, які на думку позивача, із посиланням на ст.1212 ЦК України, підлягають поверненню.

Позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, за реєстровим №22466, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованості за кредитним договором №2-2 від 14.01.2021р., який було укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Іновація» та ОСОБА_1 , за період з 10.02.2021 року по 11.06.2021 року, на загальну суму заборгованості разом з платою за вчинення нотаріусом виконавчого напису - 12424,60 гривень, яка складається з: 1) простроченої заборгованості за сумою кредиту - 2000,00 гривень, 2) простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 9474,60 гривень та 3) плати за вчинення нотаріусом виконавчого напису 950,00 гривень; та стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно стягнуті з нього за виконавчим написом грошові кошти в розмірі 7663 (сім тисяч шістсот шістдесят три) гривні 64 копійки.

Ухвалою суду від 29 листопада 2023 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 29 листопада 2023 року вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом № 22466 від 16.06.2021 року, що виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, за яким приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчуком Павлом Васильовичем відкрито виконавче провадження ВП№66361752, до моменту набрання судовим рішенням законної сили.

До судового засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, заперечень проти заочного розгляду справи не надав.

Представник відповідача ТОВ «ФК «Ріальто» до судового засідання не з`явився, відзиву, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надав.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна до судового засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надав.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчук Павло Васильович до судового засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надав.

Відповідно до частини 3 статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

Частина 4 цієї статті передбачає, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Частина 1 статті 280 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про поважність причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 11 розділу ІІІ ЦПК України.

Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням викладеного, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука Павла Васильовича від 04.08.2021 року відкрито виконавче провадження №66361752 з примусового виконання виконавчого напису №22466, виданого 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ріальто» заборгованості в загальному розмірі 12424,60грн. (а.с.18-19).

Постановами приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука Павла Васильовича від 06.09.2021 року у виконавчому провадженні №66361752 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , відповідно до якої здійснюється відрахування із його доходів у розмірі 20 % (а.с.20-21).

Приватним виконавцем змінено виконавчий округ з Донецької області на виконавчий округ Дніпропетровської області, у зв`язку з чим постановою від 13.07.2023 року виконавче провадження №66361752 прийнято приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчуком П.В. (а.с.26-27).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчука Павла Васильовича від 04.09.2023 року у виконавчому провадженні №66361752 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , відповідно до якої здійснюється відрахування із його доходів у розмірі 20 % (а.с.28-29).

Виконавчий напис, який позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною 16 червня 2021 року, зареєстровано в реєстрі за №22466. У виконавчому написі зазначено, що нотаріус на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172, пропонує звернути стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №2-2 від 14.01.2021 року, укладеним з ТОВ ФК «Фінанс Інновація», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФК «Ріальто», строк платежу за яким настав, боржником допущено прострочення платежів. Запропоновано стягнути з ОСОБА_1 за період з 10.02.2021 по 11.06.2021 року суму заборгованості в розмірі 11474,60грн., що складається з:

- прострочена заборгованість за сумою кредиту - 2000,00 гривень;

- прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 9474,60 гривень.

За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача.

Загальна заборгованість боржника становить 12424,60 гривень (а.с.12).

Розрахунок заборгованості за вказаний період не наведений.

Згідно кредитного договору №2-2 від 14.01.2021 року, укладеного між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ОСОБА_1 , позичальникові надано грошові кошти в розмірі 2000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, з повернення кредиту та сплати процентів в розмірі 1,99% від суми кредиту за кожний день, на строк 20 днів. Договір складено у електронному вигляді (а.с.14-17).

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стаття 87 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Стаття 88 цього закону встановлює умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності виконавчий напис видається у межах цього строку.

Стаття 89 закону передбачає, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувана; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачується стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання.

Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріусу.

Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно п. 1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172.

Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 2 цього Переліку передбачено, що кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу.

Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Верховний суд України у справі за № 6-887цс17 висловив правову позицію, та зазначив, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

За виконавчим написом з позивача стягнуто заборгованість в розмірі 12424,60 гривень. Розрахунок заборгованості за кредитним договором суду не надано. Позивач заперечує безспірність нарахованої суми заборгованості, таким чином, при зверненні фінансової установи до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості у ОСОБА_1 була можливість оспорювати розрахунок боргу та ставити перед судом питання про застосування строку позовної давності. Нотаріус при посвідченні виконавчого напису на це не звернув уваги.

Як роз`яснено у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Проте, стягувачем не надано жодних документів, які визначені законодавством, в підтвердження наявності заборгованості, періоду її виникнення, розрахунку заборгованості тощо.

Вказані обставини не дають суду підстав вважати вказаний у виконавчому написі розмір заборгованості позичальника безспірним, а виконавчий напис винесеним відповідно до чинного законодавства України.

Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса розглядається судом за позовом боржника до стягувача.

Нормами чинного законодавства України передбачено такий спосіб захисту порушеного права як визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виконавчий напис № 22466, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. 16 червня 2021 року, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Що стосується позовних вимог щодо повернення позивачу безпідставно стягнутих сум, суд зазначає наступне.

Вказаним рішенням виконавчий напис 22466, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. 16 червня 2021 року, визнано судом таким, що не підлягає виконанню.

Згідно довідки ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля» №479 від 13.11.2023 з заробітної плати ОСОБА_1 згідно постанови ВП №66361752 утримана сума 7663,64 гривень (а.с.30).

Згідно зі статтею 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (стаття 1213 цього Кодексу).

Аналіз статті 1212 ЦК України цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Отже, оцінюючи зміст спірних відносин судом встановлено, що виконавчий напис, на підставі якого з заробітної плати позивача проведено стягнення під час здійснення виконавчих дій, будучи визнаний таким, що не підлягає виконанню, втратив свою силу, що в свою чергу стало підставою для повернення відповідачем безпідставно набутих коштів.

Таким чином, ТОВ «ФК «Ріальто» безпідставно набуло грошові кошти, які належать ОСОБА_1 .

Статтею 1213 ЦК України визначено порядок повернення в натурі безпідставно набутого майна, зокрема, передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про застосування до спірних правовідносин статті 1212 ЦК України та вважає за належне стягнути з відповідача ТОВ «ФК «Ріальто» на користь позивача суму безпідставно набутих грошових коштів, стягнутих за виконавчим написом, який визнаний таким, що не підлягає виконанню, у розмірі 7663,64 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 2147,20 гривень.

Керуючись ст.18 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, ст.ст.12, 13, 76, 141, 259, 263-265, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчук Павло Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення отриманих за виконавчим написом грошових сум задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, за реєстровим №22466, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованості за кредитним договором №2-2 від 14.01.2021р., який було укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Іновація» та ОСОБА_1 , за період з 10.02.2021 року по 11.06.2021 року, на загальну суму заборгованості разом з платою за вчинення нотаріусом виконавчого напису - 12424,60 гривень, яка складається з: 1) простроченої заборгованості за сумою кредиту - 2000,00 гривень, 2) простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 9474,60 гривень та 3) плати за вчинення нотаріусом виконавчого напису 950,00 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» () на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 7663 (сім тисяч шістсот шістдесят три) гривні 64 копійки, як повернення стягнутого на підставі ст.1212 ЦК України.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» () на користь на користь держави судовий збір в розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду, а також відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», адреса: м. Київ, вул. Вацлава Гавела, буд.4. .

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, адреса: м. Київ, вул. Софіївська, буд.8, к.2.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчук Павло Васильович, адреса: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд.21, прим.58, к.414.

Повний текст рішення виготовлено 30 січня 2024 року.

Суддя Хмельова С.М.