Дата документу 16.02.2024 Справа № 336/1366/23
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 336/1366/23 Пр. № 22-ц/807/462/24 Головуючий у 1 інстанції: Вайнраух Л.А. Повний текст складено 29.11.2023 року
Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬЧОЇ СИСТЕМИ «ЗАПОРІЖГАЗ» (надалі - АТ «ОГРС «ЗАПОРІЖГАЗ») до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого природного газу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2023 року

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року АТ «ОГРС «ЗАПОРІЖГАЗ» звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 3-6), в якому просить стягнути з відповідача на свою користьвартість донарахованого необлікованого об`єму природного газу у сумі 40983,19 грн., а також судовий збір 2684,00 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що за приписами пп. 17 п. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи це - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). У відповідності до п. 2 ст. 37 Закону оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором. У відповідності до ст. 38 Закону права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу. Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, у тому числі умови забезпечення комерційного приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу визначені Кодексом газорозподільних систем затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року N 2494. Згідно з пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. Так, з 01 липня 2015 року Публічне акціонерне товариство по газопостачання та газифікації «Запоріжгаз» на підставі ліцензії з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу здійснює виключно діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності та користуванні, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Таким чином, в розумінні Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексу газорозподільних систем позивач є Оператором газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ). Порядок обмеження та припинення, а також відновлення розподілу природного газу споживачам визначено главою 7 розділу VI Кодексу ГРМ. 23.10.2021 року працівниками АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» на об`єкті споживання, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , при проведенні перевірки відключеного стану системи газопостачання помешкання ОСОБА_1 встановлено, що газопостачання до помешкання відповідача несанкціоновано поновлено після його припинення 04 червня 2021 року (акт про припинення (обмеження) розподілу природного газу N від 04.06.2021). Пунктом 1, 2 гл. 5 розд. ХІ Кодексу ГРМ передбачено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред?явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача. Так, за результатами вказаної перевірки працівниками АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» складено акт про порушення NZP 005079 від 23.10.2021 року. Акт у порядку, визначеному Кодексом ГРМ, підписано працівниками АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» та відповідачем без зауважень. За п. 8 гл. 5 розд. ХІ Кодексу ГРМ акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Пунктом 9 гл. 5 розд. ХІ Кодексу ГРМ визначено, що до складу комісії з розгляду актів про порушення має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. Остаточний склад комісії з розгляду актів про порушення затверджується наказом Оператора ГРМ (абз. 4 цього пункту). Пунктом 11 гл. 5 розд. ХІ Кодексу ГРМ передбачено, що за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об?єму та обсягу природного газу і його вартості, як наголошено у позовній заяві. Відповідно, за фактом несанкціонованого відновлення відповідачкою газопостачання, комісією АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» з розгляду актів про порушення прийнято рішення про задоволення акту про порушення NZP 005079 від 23.10.2021 року повністю, що відображено у протоколі N3009 від 15.12.2021. Разом з цим, відповідно до тверджень представника позивача, відповідно до п. 12. Глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ, вартість не облікованого (донарахованого) об?єму природного газу, яка пред?являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправлення разом із супровідним листом, що оформлюється в довільній формі. Якщо об?єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою. Так, на адресу відповідачки рекомендованим листом з повідомленням направлено акт-розрахунок необлікованого об`єму природного газу і його вартості та рахунок на оплату необлікованого (донараховнаного) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості, з пропозицією погашення у сумі 40 983,19 гривень протягом 10 днів з дати отримання цього повідомлення. Проте, на час звернення до суду сума заборгованості не сплачена.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Вайнраух Л.А. (а.с. 27). Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 30) провадження у цій справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2023 року (а.с. 111-119) позивача у цій справі задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ «ОГРС «ЗАПОРІЖГАЗ» () вартість необлікованого об`єму природного газу у сумі 40983,19 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ «ОГРС «ЗАПОРІЖГАЗ» () судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2684,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуально права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 124-129) просила скасувати вищезазначене рішення суду першої інстанції у цій справі та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 138).

Ухвалою апеляційного суду клопотання ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2023 року у цій справі задоволено, звільнено відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2023 року у цій справі, апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі відкрито 05 січня 2024 року (а.с. 140), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (а.с. 142).

Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 1 ЦПК України «Особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ» апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

22 листопада 2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах. Так, КСУ визнав неконституційними пункти 1, 5 ч. 6 статті 19 Цивільного процесуального кодексу, які визначають, що малозначними справами є: 1 - справи, у яких ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - тобто, станом на 2023 рік 268400,00 грн.; 5 - справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує 250 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто, 671000,00 грн. Зокрема, КСУ зазначив, що установлення у процесуальному законі розміру ціни позову як критерію для віднесення справи до категорії малозначних має бути ґрунтовано на принципові домірності, що зобов?язує державу визначити в Кодексі такий розмір ціни позову, який не буде надмірним для обраної мети та не спотворить розуміння справи як малозначної для особи. Разом з тим, визначені розміри ціни позову як критерії віднесення справи до категорії малозначних у сумах 268400,00 грн. та 671000,00 грн. є не лише значними, а й перевищують установлені в законі розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб та мінімальної заробітної плати. Зокрема, визначений у пункті 1 ч. 6 статті 19 ЦПК розмір ціни позову перевищує 40 мінімальних заробітних плат та дорівнює 8 рокам одержання особою виплат у разі, якщо ці виплати дорівнюватимуть розміру прожиткового мінімуму. За пунктом 5 ціна позову перевищує 100 мінімальних заробітних плат та дорівнює 20 рокам одержання особою виплат у розмірі прожиткового мінімуму. Ці пункти утрачають чинність через 6 місяців із дня ухвалення КСУ цього Рішення, тобто, у травні 2024 року. До того часу Верховній Раді треба привести нормативне регулювання, установлене цими пунктами ЦПК у відповідність до Конституції та цього Рішення КСУ.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Позивач АТ «ОГРС «ЗАПОРІЖГАЗ» (поштове повідомлення про вручення копії ухвали про відкриття апеляційного провадження 05.01.2024 - а.с. 144) своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі не скористався.

Однак, за змістом ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішення є: … рішення, постанови…

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі, керувався ст. ст. 2, 7, 10, 12-13, 76-82, 89, 133, 141, 223, 229, 245, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 275, 278-284 ЦПК Українита виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача у цій справі.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що з 01.07.2015 року ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» на підставі ліцензії з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу АЕ №642479 здійснює виключно діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності та користуванні, здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Таким чином, в розумінні Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року та Кодексу газорозподільних систем ПАТ «Запоріжгаз» є оператором газорозподільної системи.

Відповідач ОСОБА_1 є споживачем природного газу, який надавався до 04.06.2021 року у житлове приміщення, а саме, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (фото а.с.60). Так, на підтвердження, у матеріалах справи наявний акт про припинення (обмеження) розподілу природного газу, за підписом відповідачки (копія а.с.9). Факту припинення газопостачання у вказану дату та своєї присутності під час складання акта споживачка не заперечує, але вказує як на причину припинення газопостачання саме наявність заборгованості. За змістом акта підставою для припинення газопостачання, що спростовує твердження сторони відповідача, стала наявність витоків газу, відсутність тяги в димових та вентиляційних каналах, невідповідність системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації (заміна газових приладів). Згідно з актом лічильник демонтований на повірку; проведено механічне від`єднання газопроводу на вводі, демонтаж лічильника газу, встановлено заглушку на вводі, пломба №С 52567044. У вказаному акті роз`яснено порядок відновлення газопостачання та порядок визначення об`ємів спожитого природного газу у разі несанкціонованого відновлення газопостачання. Акт засвідчений підписом відповідачки, із зазначенням прізвища, ініціалів (копія а.с.9).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 , звернення із якою не заперечується стороною позивача, 28.09.2021 року споживачка звернулась до начальника відділу інспектування Маковського В.Є. (копія а.с.36), із зазначенням особового рахунка № НОМЕР_2 , відповідно до якої просила здійснити вихід контролера для переопломбування лічильника, який знято після відключення. Відбулась пожежа, яка зруйнувала пломбу. Проте, доказів на підтвердження вказаних обставин (щодо пожежі) стороною відповідача не надано, про їх наявність не повідомлено.

23.10.2021 року відділом інспектування АТ «Запоріжгаз» складено акт про порушення №ZP 005079, за участі споживача (відповідачки) за адресою: АДРЕСА_1 (копія а.с.10-11, фото а.с. 60). За результатами інспектування встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, яке полягає у наявності несанкціонованого відновлення газоспоживання, що відповідно до пп.2 п.1 глави 2 розділу ХІ визнається порушенням. Так, згідно з актом, пошкоджений пломбувальний дріт на заглушці, де знаходилась охоронна пломба №С52567044 на газопроводі (а.с.10). В акті зазначено, що комісія оператора ГРМ з розгляду цього акта буде проводити засідання 12.11.2021 року (із зазначенням інших деталей його проведення), роз`яснено споживачу необхідність з`явитись на вказане засідання та наслідки неявки. Акт засвідчений підписами представника ГРМ, а також споживачки. Протилежного стороною відповідача не доведено. Ані зауважень, ані пропозицій до акту споживачем не залишено. Підпис міститься й у графі щодо отримання копії акта споживачкою (а.с.11).

В цей же день 23.10.2021 року слюсарем АТ «Запоріжгаз» ОСОБА_3 в присутності споживача ОСОБА_1 складено акт (засвідчену копію додано до позовної заяви, а примірник оригінала акта - відповідачкою в останньому судовому засіданні 28.11.2023).

Згідно з актом у буд. АДРЕСА_1 , обліковий рахунок № НОМЕР_2 (а.с.12), виявлено, що відсутній відключаючий пристрій на будинок, встановлена заглушка на вхідний штуцер ПЛГ. Заглушка опломбована пломбою №С52567044, порушений пломбувальний дріт. Виконано переопломбування охоронною пломбою №С52236817. Наявності свого підпису у даному акті ОСОБА_1 не заперечує.

Суд першої інстанції правильно встановив, що останній акт складений в один день із актом про порушення №ZP 005079.

15.12.2021 року відбулось засідання комісії з розгляду актів про порушення АТ «Запоріжгаз», яка визначає його правомірність та приймає рішення, про що свідчить копія засвідченого протоколу №3009 (копія а.с.15-16). Про перенесення комісії ОСОБА_1 повідомлялась засобами поштового листування (копія повідомлення та реєстр відправлення повідомлень наявні у додатках до позовної заяви - а.с. 13- 14).

Так, на засіданні комісії розглянуто акт про порушення №ZP 005079 від 23.10.2021 року (а.с. 15-16), із доданими матеріалами, яким засвідчено несанкціоноване відновлення газопостачання. За результатами засідання прийнято рішення комісії про задоволення вказаного акту про порушення, рішення про необхідність проведення додаткового обстеження, відібрання додаткових пояснень не приймалось, що суд бере до уваги при розгляді справи. Рішення прийнято абсолютною більшістю голосів, про що у протоколі містяться відповідні підписи присутніх. Споживачка не була присутня під час розгляду акту про порушення.

Наявним у справі розрахунком вартості необлікованого об`єму (обсягу) природного газу за виявлене порушення по обліковому рахунку № згідно з п.2 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, відповідачці нараховано за граничними об`ємами за період з 04.06.2021 (тобто, з дня припинення газопостачання) по 22.10.2021 (тобто, з урахуванням дати перевірки по день, що передує її проведенню).

З урахуванням підключених газових приладів, та опалювальної площі 87 кв. м, двох зареєстрованих осіб (зазначених вихідних даних стороною відповідача не спростовано та проти їх застосування заперечень не висловлено), за цінами закупівлі природного газу протягом періоду необлікованого споживання (п.11 глави 5 розділу ХІ Кодексу) саме в неопалювальний період, що видно з розрахунку, позивачем здійснено нарахування вартості необлікованого об`єму природного газу. Враховані також граничні обсяги споживання у неопалювальний період. Так, до сплати за необлікований обсяг природного газу підлягає 40983,19 грн. На підтвердження у справі наявний також у засвідченій копії акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, форма якого затверджена Порядком проведення перерахунку (донарахування). Акт засвідчений підписом представника позивача.

Вказаний акт-розрахунок (копія а.с. 19) разом із рахунком на оплату 9копія а.с.20) відповідно до наявних доказів 30.12.2021 року (а.с.21) надіслані на адресу відповідачки 04.01.2022 року, із наданням строку - 10 днів з дати отримання повідомлення для погашення заборгованості (а.с.22).

Проте, лист залишений без реагування з боку споживачки, в позасудовому порядку заборгованість не сплачена (роздруківка фінансового стану облікового рахунка відповідача а.см. 23).

Відповідачка у суді першої інстанції заперечувала отримання кореспонденції від позивача, проте у відзиві та під час судового засідання визнала, що її внук на пошті отримав листа у січні 2023 року від позивача (а.с.34), в якому зазначено, що при перевірці 23.10.2021 року працівник позивача встановив несанкціоноване відновлення газопостачання, про що складений акт і 15.12.2021 року розглянутий без її участі, крім того, саме з листа ОСОБА_1 стало відомо й про суму заборгованості, як про це зазначено у відзиві. Вказане поштове повідомлення додано до претензії, надісланої на адресу ОСОБА_1 (а.с. 24-26).

Предметом позову позивача у цій справі у суді першої інстанції було стягнення з відповідача на користь оператора газорозподільних мереж вартості донарахованого (необлікованого) об`єму (обсягу) природного газу внаслідок його несанкціонованого споживання за місцем проживання ОСОБА_1 .

Підставою звернення до суду стала несплата донарахованої вартості природного газу споживачем в позасудовому порядку у визначений позивачем строк, що встановлено на підставі досліджених судом письмових доказів, що відповідають основним положенням про докази та доказування, визначеним ЦПК України.

За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У ч.1 ст.81 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. За вимогами ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Абзацом 2 п.1 глави 3 розділу VІ Кодексу визначено, що споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

У відповідності до п.3 глави 3 розділу VI Кодексу договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст.633, 634, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Водночас, відповідно до п. 7 глави 3 Розділу VI Кодексу фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Враховуючи підтвердження фактичного проживання відповідачки на час опломбування, а також її присутність під час проведення перевірки, під час якої виявлено порушення, суд першої інстанції вважав споживання природного газу ОСОБА_1 доведеним, оскільки суд першої інстанції не мав обґрунтованого сумніву щодо достовірності та достатності вказаних доказів. Доказів на спростування цих обставин стороною відповідача не надано, про їх витребування не заявлено.

Таким чином, станом на час виникнення спірних правовідносин між сторонами склалися договірні відносини з розподілу природного газу на умовах, визначених Типовим договором та Кодексом.

За вимогами глави 5 розділу ХІ Кодексу у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За результатами розгляду Акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Так, факт виявлення у споживача за адресою її проживання несанкціонованого відновлення газопостачання, що кваліфікується відповідно до положень пп.2 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, а також розгляд акта відповідною комісією, для проведення якого запрошувалась відповідачка, проте, в порушення вище зазначеного обов`язку не з`явилась, - є доведеними у поданій справі, внаслідок чого Оператором ГРМ здійснено нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу.

За результатами перевірки 23.10.2021 року (за адресою проживання відповідачки) стану споживання представниками оператору ГРМ, виявлено порушення, що належить до порушень споживача та несанкціонованого споживання, тобто, є несанкціонованим відбором природного газу з ГРМ (крадіжкою газу), внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу. Разом з цим, після припинення газопостачання 04.06.2021 його відновлення у б. АДРЕСА_1 не було санкціоновано Оператором ГРМ.

Порядок визначення необлікованих об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування побутовому споживачу (фізичній особі) закріплений главою 3 Розділу XI Кодексу. Згідно з п.2 глави 3 Розділу XI Кодексу, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору - з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що нарахування вартості необлікованого обсягу спожитого природного газу за результатами прийняття позитивного рішення комісією позивача про затвердження акту про порушення по обліковому рахунку ОСОБА_1 згідно з п.2 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, споживачу правомірно здійснено за граничними об`ємами за період з 04.06.2021 по 22.10.2021 року, з урахуванням всіх необхідних критеріїв, та становить 40983,19 грн., та відповідно, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача за рішенням суду у цій справі.

При цьому, судом першої інстанції правильно встановлено, що доказів оспорювання споживачем правомірності дій позивача, пов`язаних із складанням акту про порушення, акту про припинення газопостачання від 04.06.2021 року, з ухвалення рішення комісії з розгляду актів про порушення АТ «Запоріжгаз» щодо задоволення акту від 23.10.2021 року, правильності розрахунку обсягу та вартості необлікованого (донарахованого) газу суду не надано.

Інші доводи сторони відповідача, висловлені у заявах по суті справи, а також під час надання пояснень, не спростовують висновків суду першої інстанції у цій справі. Оскільки, факт пожежі 21.08.2021 року за місцем проживання ОСОБА_1 належними та допустимими доказами у цій справі зі сторони відповідача не підтверджений.

Натомість, принцип змагальності, закріплений ст.2,12 ЦПК України, зобов`язує не зазначити, а довести обставини, які мають значення для справи в обґрунтування вимог або заперечень. Крім того, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановивши вищенаведені обставини, оцінивши наявні докази у справі у їх сукупності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для покладення на відповідачку, як на споживача послуг з газопостачання, обов`язку з відшкодування завданих позивачеві збитків у вищевизначеній сумі та для задоволення позову позивача у цій справі в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 є такими, що фактично дублюють доводи відзиву на позовну заяву позивача у цій справі у суді першої інстанції, яким останній вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд. Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію відповідача, яку вона та її представник вважають такою, що є єдино правильною та єдино можливою.

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України. За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування у цій справі відповідача, передбачені ст. 82 ЦПК України, відсутні. Сторона відповідача не надала суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову позивача та, відповідно, у спростування позову позивача у цій справі.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги відповідача. Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України). В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2,3 ЦПК України, у цій справі відсутні, і зокрема стороною відповідача апеляційному суду не надані. До апеляційної скарги сторони відповідача у цій справі були надані лише докази віку, стану здоровця та майнового стану відповідача (копія пенсійного посвідчення, довідка банку та виписка з медичної карти - а.с. 131-133) в обґрунтування клопотання відповідача про звільнення її апеляційним судом від сплати судового збору за вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі (а.с. 130).

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення. В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення. Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги сторони відповідача не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Крім того, судом першої інстанції правильно з додержанням вимог ст. 141 ч. 1 ЦПК України вирішено питання про розподіл судових витрат у вигляді судового збору, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.

Також, в силу вимог ст. 141 ч. 1 ЦПК України в разі відмови відповідачу у задоволенні її вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі, остання не має права на компенсацію за рахунок позивача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

При цьому, апеляційним судом також встановлено, що відповідач була звільнена апеляційним судом від сплати судового збору за апеляційну скаргу у цій справі в порядку задоволення клопотання останньої (ухвала апеляційного суду від 05 січня 2024 року - а.с. 140).

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 16.02.2024 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.