РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/2082/23

Провадження № 2/293/117/2024

31 січня 2024 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Крисюк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

14.12.2023 ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, за замістом якого просить стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 2023 року і до повноліття дитини.

Поданий позов обґрунтовується тим, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилися дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.05.2023 року шлюб між сторонами розірвано, після розірвання шлюбу дитина залишена проживати разом із своєю матір`ю ОСОБА_1 . Посилаючись на те, що відповідач з 2023 року не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, є працездатним, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, тому позивач просила стягувати аліменти в розмірі 25 відсотків від загальної суми доходів.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 14.12.2023, справа №293/2082/23 передана на розгляд судді Збаражського О.М.

18.12.2023 суд у порядку ч.8 ст. 187 ЦПК України отримав відомості з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване місце проживання відповідача.

18.12.2023 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі №293/2082/23 про стягнення аліментів, постановлено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

04.01.2024 до суду надійшов відзив на позов, в яких вказав, що добровільно надає позивачу фінансову допомогу, лишив позивачці свою розрахункову картку, на якій завжди тримає кошти, якою на даний час користується позивач; не має у своїй власності нерухомого майна, має лише автомобіль, який придбав ще до укладення шлюбу із позивачкою; підприємство, в якому він працював «скоротило» свою діяльність у зв`язку із зменшенням замовлень, тому має нестабільний та мінливий дохід в розмірі 7000-8000гривень; має на утриманні непрацездатних батьків та сестру інваліда дитинства. Крім того, вказав, що за час перебування у шлюбі із позивачкою придбав квартиру в м. Києві, яку оформив на позивачку, яку остання здає в оренду та отримує щомісячно 6000-7000гривень, на які він не претендує, вважаючи, що ці кошти ідуть його дитині. З врахуванням наведеного, просив стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн.

11.01.2024 до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якого позивач вказала, що відповідач дійсно матеріально забезпечував сім`ю під час шлюбу, однак, після розірвання шлюбу, перестав надавати фінансову допомогу на утримання дитини. Зазначила, що відповідач має власний бізнес, має гарний дохід, тому просила стягувати аліменти в частці від доходу, задовольнивши позов в повному обсязі.

Враховуючи те, що справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, подання сторонами письмових пояснень щодо позову, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 24.12.2019 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).

Відповідно до рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.05.2023 року (справа № 293/497/23) шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірваний. Після розірвання шлюбу дитина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишена проживати з матір`ю - ОСОБА_1 (а.с.3-8).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру нерухомого майна від 29.12.2023 року за №, у власності ОСОБА_1 знаходиться квартира в м.Київ, загальною площею 22,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , підстава: договір купівлі-продажу від 20.02.2021 (а.с.37-38).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за 2022 рік, вбачається, що ОСОБА_2 з липня 2022 року нарахований дохід в середньому розмірі 8000 гривень (а.с. 23-24).

Згідно виписки по витратам по картці рахунку НОМЕР_2 за період 15.11.2023 по 31.12.2023 вбачається здійснення транзакцій в м.Бєлла (Італія) у валюті євро (а.с.42-43).

Згідно платіжних інструкцій наданих відповідачем, останній здійснював грошові перекази на ім`я позивача ОСОБА_1 з 2022 року по березень 2023 року, та 02.01.2024 здійснив переказ грошових коштів на ім`я ОСОБА_1 (а.с.26-36).

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН "Про права дитини" 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини першої та другої статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

Встановлено, що між сторонами у справі виникли правовідносини з приводу з стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом зі своєю матір`ю та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Позивач у позовній заяві просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Суд приймає до уваги, що саме батьки несуть конституційний обов`язок з утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на дітей має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також виходячи з того, що матеріальне забезпечення дитини повинно мати регулярний характер, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів із відповідача.

Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18, інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Щодо посилання відповідача на те, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки та сестра інвалід дитинства, суд зазначає наступне. Згідно статті 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

Відповідач заперечуючи проти способу стягнення аліментів визначених позивачем вказує, що його батьки та сестра є непрацездатними особами, однак не наводить жодних підстав та не зазначає доказів на підтвердження того, що вони потребують матеріальної допомоги саме відповідача. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Враховуючи викладене, суд не приймає до уваги твердження відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у зв`язку із необхідністю утримувати своїх непрацездатних батьків та сестру, яка є особою з інвалідністю.

Заперечуючи проти вимог позивача відповідач також посилався на те, що він має мінливий та нестабільний дохід, на підтвердження вказаних обставин надав довідку з кабінету платника податків від 02.01.2024. З вказаної довідки вбачається, що з липня 2022 року відповідач отримував доходи в ТОВ «Аму-Груп» та його дохід становив близько 8000 гривень на місяць. Відомостей щодо розміру отриманих доходів за 2023 рік відповідач не надав. Разом з тим, відповідачем надані банківські квитанції про перерахунок грошових коштів в 2022 році, лютому - березні 2023 року, січні 2024 року на ім`я позивача ОСОБА_1 , виписки про рух коштів по картці в 2022 році, з яких слідує, що відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дитини у вказаний період, тобто має відповідні доходи.

Згідно правового висновку викладеного у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 523/2927/18 (провадження № 61-13820св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 487/5798/20 (провадження № 61-13023св21) зазначено, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що підстави для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі відсутні.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований, має у власності автомобіль, що не заперечується відповідачем, інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, оскільки належних доказів протилежного ним не надано, обов`язок батьків брати участь в утриманні своїх малолітніх дітей у розмірі необхідному для забезпечення гармонійного розвитку дитини, вставлений мінімальний розмір аліментів, гарантований державою, часткове визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для присудження з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, із дня подання заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

При цьому, згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

При цьому, сторони не позбавлені права звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів у разі зміни їх матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін, інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України (ст. 192 СК України).

Водночас, суд вважає за необхідне допустити рішення суду про стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць на підставі пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60гривень, оскільки позивач у силу статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від його сплати при поданні позову.

Керуючись ст. 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, щомісяця, із дня подання заяви до суду, тобто з 14.12.2023 та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

РНОКПП: НОМЕР_3

Відповідач:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_3

РНОКПП: НОМЕР_4

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ