РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2024

Справа № 522/6028/24

Провадження № 2/522/4442/24

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді Ярема Х.С.

при секретарі судового засідання Кніш Д.А.

представник позивача ОСОБА_1

розглянув у загальному позовному провадженні справу

за позовом ОСОБА_2

до 1) ОСОБА_3 , 2) Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

третя особа громадянин Алжирської Народної Республіки ОСОБА_4

про визнання батьківства, внесення актового запису про народження дитини.

ВСТАНОВИВ:

1.18.04.2024 ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

2.Позивач просить суд:

- визнати ОСОБА_2 батьком малолітньої дитини ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) відповідно до медичного свідоцтва про народження №728 від 01.07.2020, видане КНП «Пологовий будинок №4» Одеської міської ради;

- зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести актовий запис про народження дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де батьками записати мати громадянка України, ОСОБА_3 , батько громадянин Азербайжанської Республіки

ОСОБА_5 27.06.2024 відкрито загальне позовне провадження.

4.24.07.2024 відповідач Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подав відзив на позов.

5.30.07.2024 відповідач ОСОБА_3 подала заяву про визнання позову.

6.30.07.2024 третя особа ОСОБА_4 подав заяву (без накладення електронного цифрового підпису) про визнання позову.

7.30.07.2024 суд закрив підготовче провадження.

8. ОСОБА_5 звернення до суду з цим позовом пояснює тим, що ОСОБА_3 перебувала з громадянином Алжирської Народної Республіки ОСОБА_4 у шлюбі з 04.07.2019 по 26.09.2022 (шлюб розірвано рішенням суду). Насправді ОСОБА_4 вона бачила всього один раз тільки під час укладення шлюбу. Після чого він виїхав за межі України та більше не повернувся. Під час перебування ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі у неї склалися романтичні відносини з ОСОБА_8 грудні 2019 вона завагітніла від ОСОБА_2 . З лютого 2020 року вони почали проживати однією сім`єю. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 народила дитину, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження. Доньку вони називають ОСОБА_6 , хоч і факт народження дитини офіційно не зареєстрований і досі. Причинами були поширення коронавірусу COVID-19. Потім ОСОБА_3 та ОСОБА_5 намагалися вмовити ОСОБА_9 приїхати в Україну та оформити свідоцтво про народження дитини, але він відмовився. Необхідність особистої присутності ОСОБА_9 , матері дитини та біологічного батька для оформлення свідоцтва про народження дитини обумовлена вимогою відділу РАЦСу. Після введення в Україні воєнного стану позивач разом з ОСОБА_3 та донькою виїхали за межі України. 13.03.2024 Відділ РАЦСу відмовив ОСОБА_3 у реєстрації народження дитини з причини неприбуття ОСОБА_9 для визначення прізвища дитині та для реєстрації батьком дитини.

9. ОСОБА_3 позовні вимоги визнала повністю.

10.Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) проти позову заперечує. Вважає, що він не є належним відповідачем у справі.

Судом встановлені такі обставини справи.

11.04.07.2019 між громадянином Алжирської Народної Республіки ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та громадянкою України ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) зареєстровано шлюб, актовий запис №1794 складений Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

12. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 народила дитину (дівчинка), що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 728 від 01.07.2020, виданого КНП «Пологовий будинок №4» Одеської міської ради.

13.Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 26.09.2022 (справа №496/5372/21), тобто за відсутності ОСОБА_10 , шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_11 розірвано.

14.Згідно з копією довіреності від 19.08.2020, виданою в Алжирській Народній Республіці ОСОБА_12 (переклад якої з арабської на українську мову завірено приватним нотаріусом, реєстр. №42010) він довіряє своїй дружині ОСОБА_13 взяти на себе піклування про її дитину, та вона має повну свободу дій у внесенні змін в документи, у тому що стосується надання імені та прізвища дитини.

15.16.02.2021 ОСОБА_3 звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про державну реєстрацію народження дитини. Просила зареєструвати народження дитини ОСОБА_14 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), зазначивши відомості про батька ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), зазначивла, що на момент народження дитини вона перебувала у шлюбі з громадянином ОСОБА_15 , який знаходиться закордоном та не бажає приїхати в Україну для оформлення документів на дитину, вирішити питання щодо батьківства, хоча він не є біологічним батьком дитини. Біологічний батько дитини свою згоду на реєстрацію його батьком надає.

16.Листом від 13.03.2024 Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовив у проведенні реєстрації народження дитини, оскільки дитина народжена у шлюбі з ОСОБА_11 . Відсутня спільна заява чоловіка та дружини (колишнього подружжя) про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Наданий документ щодо 6надання імені та прізвища дитині під назвою «Довіреність» від 19.08.2020 від імені ОСОБА_10 не легалізований належним чином, тому не може визнаватись дійсним в Україні. Крім того, має бути спільна заява батьків, які визнають себе батьками. Якщо чоловік, який перебуває зареєстрованому шлюбі з матір`ю дитини, не може особисто прибути для подання заяви, то його заява, яка підтверджує, що він не є біологічним батьком дитини, має бути нотаріально засвідчена, може бути подана через представника чи поштою. Заява ОСОБА_10 щодо присвоєння прізвища дитині також має бути легалізована, справжність підпису нотаріально засвідчена. Також заявнику ОСОБА_3 наведено перелік документів, які слід подати для реєстрації народження дитини.

17.Висновком служби у справах дітей Усатівської сільської ради від 26.03.2024 відмовлено ОСОБА_3 в отримані рішення сільської ради про присвоєння прізвища дитині за прізвищем матері.

18.Згідно з Тестом на батьківство №24042986 від 30.04.2024 (перекдад якого з нідерландської на українську мову засвідчено нотаріусом, з проставленням апостиля) з високою ймовірністю, що межує з упевненістю, ОСОБА_5 є біологічним батьком ОСОБА_7 .

Висновки суду.

19.Предметом спору є визнання батьківства чоловіком, який вважає себе біологічним батьком дитини, що народжена жінкою, яка перебувала в шлюбі з іншим чоловіком.

20.Згідно з ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

21.Згідно з ч.1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

22.Згідно з ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

23.Згідно з ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

24.Стаття 129 СК України передбачає, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в 1 (один) рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

25.Судом з`ясовано, що 30.06.2020 народила дитину (дівчинка), що підтверджується медичним свідоцтвом про народження. На час народження дитини, а саме з 04.07.2019 по 26.09.2022, ОСОБА_3 перебувала в зареєстрованому шлюбі з громадянином Алжирської Народної Республіки ОСОБА_10 . Дитина не була зареєстрована подружжям з причин відсутності чоловіка на території України та подання жінкою до органів реєстрації актів цивільного стану від батька документів, що нелегалізовані на території України належним чином.

26.У той же час, ОСОБА_5 вважає себе біологічним батьком дитини. Під час перебування ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі у неї склалися романтичні відносини з ОСОБА_8 грудні 2019 вона завагітніла від ОСОБА_2 і з лютого 2020 року вони почали проживати однією сім`єю. На підтвердження того, що ОСОБА_5 є біологічним батьком дитини він подав Тест на батьківство №24042986 від 30.04.2024 (належним чином учинений переклад з нідерландської мови на українську з просталенням апостиля) з високою ймовірністю, що межує з упевненістю, ОСОБА_5 є біологічним батьком ОСОБА_7 .

27.Оскільки тест на батьківстство зроблений за межами України, а юридично народження дитини, щодо якої проведено тест, не зареєстровано, суд приходить до висновку, що дитину було вивезено закордон без належним документів. Крім того, ім`я та прізвище дитині юридично ще не присвоювалось, тобто, такого прізвища та імені « ОСОБА_16 » фактично юридично немає, а тест зроблений відносно « ОСОБА_16 ».

28.Суд не приймає до уваги зазначений тест та вважає, що в позові слід відмовити.

29.Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

30.Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови в позові (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц).

31.Позивач звернувся до суду з позовом до жінки, яка народила дитину та до органу реєстрації актів цивільного стану.

32.Натомість за правилами ст. 129 СК України, як вже зазначалось, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

33.Отже, ОСОБА_5 для визнання свого батьківства щодо дитини повинен звернутись до суду з позовом до громадянина ОСОБА_15 (як до відповідача), який перебував на час народження дитини у зареєстрованому шлюбі з матір`ю дитини.

34.Крім того, суд нагадує, що до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в 1 (один) рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Позивач знав з грудня 2019 року, що він є батьком зачатої дитини.

35.Відсутність запису про громадянина ОСОБА_17 , як про батька дитини, у відповідному акті про її народження, обумовлена відсутністю проведення реєстрації народження дитини її батьками (чи одним із них), поданням неналежних документів і ще не є доказом, що ОСОБА_10 втратив, передбачене ч.1 ст. 122 СК України право вважатися батьком дитини, яка народжена у шлюбі та відповідно походить від подружжя.

36.Позивач не просив суд замінити неналежного відповідача ОСОБА_3 на належного ОСОБА_17 , а також не просив суд залучити його як співвідповідача.

37.Заяву, подану від імені ОСОБА_17 (надіслана на електронну пошту суду без можливості ідентифікації, без електронного цифрового підпису), як третьої особи у справі про визнання позову суд не приймає як належний доказ. Крім того, заява написана українською мовою, а раніше видані від імені ОСОБА_17 були арабською мовою. Суд піддає сумніву достовірність подання ОСОБА_10 такої заявою та вважає її такою, що очевидно подана іншою особою.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складно 23.09.2024.

Суддя Ярема Х.С.