РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/22511/23

Провадження № 22-ц/4815/984/24

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Шимківа С.С.,

суддів: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал",

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Крутнем Іваном Володимировичем на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 червня 2024 року (ухвалене у складі судді Ковальова І.М.) у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2023 року ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 09 листопада 2020 року між відповідачем та ТОВ "Мілоан" було укладено кредитний договір № 2055350, згідно з умовами якого він отримав 15000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені цим договором.

Договір підписано шляхом використання електронного підпису.

Платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 17.11.2020 року, проте він не виконав умов кредитного договору.

11 березня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та ТзОВ "ФК "Кредит-Капітал" було укладено договір відступлення прав вимоги № 64 МЛ, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 2055350 від 09.11.2020 року.

Суму та розрахунок заборгованості за період з 10.03.2021 року по 10.05.2021 року за кредитним договором було передано позивачу від первинного кредитора.

Просили стягнути з відповідача 80528,43 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 червня 2024 року позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТзОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №2055350 від 09 листопада 2020 року в розмірі 80 528,43 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Рішення суду обґрунтовано тим, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, не спростованими відповідачем.

Зокрема, під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 особисто звернувся до позивача щодо отримання кредиту, ознайомився з умовами та розміром відсотків, терміном повернення кредитних коштів, погодився з умовами договору, добровільно отримав кредит, користувався кредитними коштами, а тому вказані позовні вимоги підлягають до задоволення.

Не погодившись із зазначеним рішення суду ОСОБА_1 через свого представника адвоката Крутня І.В. оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що позикодавець, відповідно до ст. 1048 ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих і несплачених відстоках за користування кредитними коштами в межах погодженого сторонами строку кредитування 8 днів, тобто до 17 листопада 2020 року.

Після закінчення строку дії договору в позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки.

Відповідно до кредитного договору № 2055350 від 09.11.2020 року та графіку розрахунків до нього, відсотки за користування кредитом визначені у розмірі 1500,00 грн.

Розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначений позивачем розмір заборгованості по нарахованих і несплачених відсотках за користування кредитом включає період, який виходить за межі строку кредитування, а тому є безпідставною і задоволенню не підлягає.

Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Стягнути з позивача на його користь понесені ним судові витрати.

19 серпня 2024 року ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що у кредитному договорі чітко прописані його умови, що є підтвердженням того, що позичальник надає свою згоду на його укладення, а також погоджується з його змістом та умовами, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватися умов кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті позивача та є невід`ємною частиною договору.

При цьому, сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 2055350 від 09.11.2020 року було передано позивачу від первинного кредитора згідно договору відступлення прав вимоги № 6-МЛ від 11.03.2021 року. Тобто після отримання права вимоги до відповідача позивачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося.

Крім того, вважає необгрунтованою вимогу про стягнення 10000 грн. витрат на правову допомогу.

Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2055350, який підписано електронним підписом позичальника та за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 15000,00 грн., зі сплатою процентів в розмірі 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, строком кредитування 8 днів, до 17 листопада 2020 року.

Згідно з п. 1.1. договору позикодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.

Загальний розмір кредиту становить 15000,00 грн. (п. 1.2. договору).

Кредит надається строком на 8 днів з 09 листопада 2020 року ( п. 1.3. договору).

Пунктом 1.4. договору встановлено термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 17 листопада 2020 року.

У п. 1.5.1 договору передбачено, що комісія за надання кредиту: 1500,00 грн., яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово.

Відповідно до п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом: 1500,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (згідно з п. 1.6. договору).

Пунктом 2.1. договору визначено, що кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6 договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п. 1.4, якщо позичальник всупереч умовам цього договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п. 1.6 договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то у випадку невиконання позичальником умов цього договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти з дня наступного за днем визначеним п. 1.4 продовжують нараховуватися за базовою ставкою згідно п. 1.6. договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів в період правомірного користування кредитом є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний період під час прострочення, це означає, що в період правомірного користування кредитом позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п. 1.6 та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 договору. Якщо після настання дати встановленої п. 1.4 договору позичальник продовжуватиме користуватись кредитом, проценти за стандартною (базовою) ставкою будуть нараховуватись протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинене або припинено товариством в односторонньому порядку. При цьому сторони погодили, що після зупинення товариством в односторонньому порядку нарахування процентів товариство вправі в будь-який момент без погодження з позичальником відновити нарахування таких процентів до моменту повного виконання позичальником зобов`язань за договором або до моменту припинення нарахування процентів за рішенням товариства. Незважаючи на інші умови договору сторони домовилися, що якщо позичальник всупереч умовам цього договору продовжує користуватись кредитом після спливу терміну (дати, і повернення кредиту, проценти стандартною (базовою) ставкою передбаченою п. 1.6 Договору в період прострочення позичальника нараховуються за вибором позикодавця в якості процентів за користування кредитом або в якості процентів передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника (п. 2.2.3).

Пунктом 2.3 договору передбачено пролонгацію кредиту.

У пункті 2.4 договору визначено умови повернення кредиту.

Відповідач ОСОБА_1 здійснив дії, спрямовані на укладення кредитного договору шляхом введення коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором, на підписання електронного договору, та на рахунок якого, в подальшому, згідно платіжного доручення №32660862 від 09.11.2020 року, позикодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 15000,00 грн. (а.с.11).

11 березня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (новий кредитор) було укладено договір відступлення прав вимоги №64-МЛ, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило позивачу права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, із якого вбачається, що під №1093 значиться: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер кредитного договору 2055350, дата підписання договору 09.11.2020; дата закінчення договору 17.11.2020; сума виданого кредиту 15 000; валюта гривня; залишок по тілу кредиту 14 114,00 грн.; залишок по відсотках 69 914,43 грн.; заборгованість по комісії 1 500,00 грн.; заборгованість по штрафах/пені 0,00 грн.; загальна сума заборгованості 80 528,43 грн.; кількість днів прострочення 75; серія та номер паспорта НОМЕР_2 .

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення вказаної суми заборгованості, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач особисто звернувся до позивача з питання отримання кредиту, ознайомився з умовами та розміром відсотків, терміном повернення кредитних коштів, погодився з умовами договору, добровільно отримав кредит, користувався кредитними коштами, а тому вказані позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

У ч. 1 та ч. 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Таким чином, кредитний договір укладається в письмовій формі, в якому сторонами погоджується розмір кредиту, розмір відсоткової ставки, порядок застосування неустойки за порушення грошового зобов`язання, порядок погашення заборгованості, та інші умови.

За приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що відповідачем здійснено відповідну логічну послідовність дій, спрямованих на укладення кредитного договору № 2055350 від 09 листопада 2020 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», як набувача права вимоги до цього боржника на підставі Договору відступлення прав вимог № 64-МЛ від 11 березня 2021 року, заборгованості за залишком по тілу кредиту в розмірі 14114,00 грн. та комісії у сумі 1500,00 грн.

Щодо вимоги про стягнення заборгованості за простроченими відсотками, варто зазначити, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1.5.2 кредитного договору передбачено, що розмір процентів за користування кредитом становить 1500,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

При цьому, як убачається з договору, сторони погодили, що кредит надається строком на 8 днів з 09 листопада2020 року (п.1.3 кредитного договору).

Отже, за таких умов договору, які були погоджені сторонами, кредитор має право нараховувати відсотки за договором лише 8 днів, починаючи з дня укладення договору.

Даним договором не передбачено нараховування відсотків після закінчення терміну дії договору, який складає 8 днів.

Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, договором визначено розмір процентів за користування кредитом в розмірі 1500 грн. (п. 1.5.2), а тому колегія суддів приходить до висновку, що саме ця сума процентів за користування кредитом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо вимоги про стягнення процентів в іншій частині, то колегія суддів вважає її безпідставною, з огляду на наступне.

У пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Апеляційний суд вважає, що відповідно до п. 1.4 кредитного договору №2055350 від 09 листопада 2020 року термін повернення кредиту визначено 17 листопада 2020 року.

При цьому позивачем не надано суду доказів, що строк кредитування відповідача за кредитним договором № 2055350 від 09.11. 2020 року був пролонгований кредитодавцем, відповідно до п. 2.3.1 договору, при цьому матеріали справи не містять розрахунку заборгованості за кредитним договором, що позбавляє можливості суд встановити розмір відсотків (заборгованості), тому правові підстави для стягнення заборгованості за простроченими відсоткам відсутні.

Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі.

Відтак, наданий позивачем витяг з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги не може вважатися належним доказом наявності такої заборгованості.

Ураховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 повернув кредитні кошти, отримані ним на підставі вказаного договору, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 2055350 від 09.11.2020 року в розмірі 17114 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 14114,00 грн., заборгованість за відсотками 1500,00 грн., комісія 1500,00 грн.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог з вищевказаних підстав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь ТзОВ "ФК "Кредит-Капітал" судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції в розмірі 569,00 грн.

Крім того, за розгляд справи судом апеляційної інстанції слід стягнути з ТзОВ "ФК "Кредит-Капітал" на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання ним апеляційної скарги у розмірі 2030,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 626, 628, 638, 639, 1054 ЦК України, ст.ст. 141, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Крутнем Іваном Володимировичем задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №2055350 від 09 листопада 2020 року в розмірі 17114 (сімнадцять тисяч сто чотирнадцять) грн., з яких: заборгованість за основним боргом 14114,00 грн., заборгованість за відсотками 1500,00 грн., комісія 1500,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТзОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1 корпус 28, 79018, IBAN: НОМЕР_3 в АТ «Райффайзен Банк») судовий збір за розгляд справи судом першої інстанції в сумі 569 (п`ятсот шістдесят дев`ять) грн.

Стягнути з ТзОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1 корпус 28, 79018, IBAN: НОМЕР_3 в АТ «Райффайзен Банк») на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за розгляд справи судом апеляційної інстанції в сумі 2030 (дві тисячі тридцять) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.