Справа № 645/7412/23
Провадження № 2/629/393/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2024 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Цендра Н.В., розглянувши позовну заяву Харківського національного медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на утримання будинку й території та житлово-комунальних послуг, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з вище вказаним позовом про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на утримання будинку й території та житлово-комунальних послуг.

05.01.2024 року ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова матеріали цивільної справи передано на розгляд за підсудністю до Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Ухвала обґрунтована тим, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

29.01.2023 дана справа надійшла до Лозівського міськрайонного суду Харківської області.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

Статтею 30 Цивільного процесуального кодексу України встановлена виключна підсудність справ.

Відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виключна підсудність означає, що деякі категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. У цих категоріях справ не допускається також договірна підсудність.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

У постанові Верховного Суду у справі № 638/1988/17 від 10.04.2019, зазначено, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Як вбачається з позовної заяви, зокрема спір між сторонами виник у зв`язку з заборгованістю за комунальні послуги за квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а тому підсудність цього спору повинна визначатися за правилами, встановленими статтею 30 ЦПК України "Виключна підсудність".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

На підставі викладеного, враховуючи, що спір між сторонами виник із приводу нерухомого майна, суд, враховуючи вимоги ст.30 ЦПК України, дійшов висновку, що дана справа помилково була передана за підсудністю до Лозівського міськрайонного суду, оскільки дана справа не підсудна Лозівському міськрайонному суду Харківської області, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне повернути її на розгляд до Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Частинами першою та другою статті 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються.

Керуючись статтями 30, 31, 32, 259-260 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Харківського національного медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на утримання будинку й території та житлово-комунальних послуг, передати за підсудністю до Фрунзенського районного суду м.Харкова (61099, м.Харків, бул.Б.Хмельницького, 32/38).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Наталія ЦЕНДРА