Провадження № 2-о/522/47/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИВ:

До суду 08.11.2023 року надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державний реєстратор прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Кісельова Галина Анатоліївна, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В обґрунтування вимог зазначено, що 17.08.1981 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування, згідно якого ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла у дар 27/50 долі жилого будинку з відповідними до цієї долі надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 27.09.2023 року заявниця звернулась до Юридичного департаменту Одеської міської ради Одеської області з заявою про державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Однак, Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Юридичного департаменту Одеської міської ради Одеської області Кісельовою Галиною Анатоліївною № 69545477 від 02.10.2023 року ОСОБА_1 було відмовлено в проведенні реєстраційних дій, з підстав подачі заяви неналежною особою. Як встановлено з наданих документів, при укладенні договору дарування була допущенна помилка, яка перешкоджає позивачу володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власність на свій розсуд. В договорі дарування прізвище заявниці записано, як « ОСОБА_4 » не збігається із записом прізвища в паспорті громадянина України, який був виданий Приморським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецької області від 13.10.1998 року, де прізвище зазначене, як « ОСОБА_5 ». З довідки № 737 від 15.02.2022 року, виданої експертом з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_6 , вбачається, що ОСОБА_1 , належить: частина житлового будинку літ. А-1, а саме житлові кімнати 2-2, 2-3, житлова прибудова літ. А1-1, погріб літ. А1/п, убиральна літ. Д-1, огорожі № 1,2. Житлова площа 43,7 м2, загальна 70,7 м2, що складає ідеальну частку 27/50. Відповіддю ККП «Міське бюро технічної інвентаризації - Маріупольська нерухомість» № 683 від 20.09.2023 року підтверджується право власності на 27/50 долі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 31.12.2012 року зареєстровано ККП «Міське бюро технічної інвентаризації - Маріупольська нерухомість» за ОСОБА_1 , на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Другої ждановської державної нотаріальної контори Покрашкіною О.М. від 17.08.1982 року № 2914, про що зроблено реєстраційний запис від 20.10.1982 року та внесено до реєстраційної книги за реєстраційним № 30255. Внаслідок такої помилки, у заявниці на даний час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує її особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на її ім`я. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу, а саме договору дарування № 2914 від 17.08.1981 року, а тому заявниця звернулась до суду з даною заявою.

Матеріали заяви суддя отримала 09.11.2023 року.

Ухвалою суду від 09.11.2023 року заява була залишена без руху, недоліки заяви були усунуті та представником заявниці 21.11.2023 року суду була надана уточнена заява.

Зазначену заяву суддя отримала 22.11.2023 року.

Ухвалою суду від 24.11.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 15.01.2024 року.

До суду 12.12.2023 року від представника ОСОБА_1 -адвоката Діденко К.В. надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме копію відповіді ККП «Міське бюро технічної інвентаризації-Маріупольська нерухомість» № 1015 від 23.10.203 року.

У судовому засіданні 15.01.2024 року з`явилася представник ОСОБА_1 -адвокат Діденко К.В. підтримала раніше надане клопотання, вимоги заяви підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Також зазначила, що заявниця та ОСОБА_2 володіють на підставі договору дарування 27/50 долею квартири у м. Маріуполь, у даному договорі неправильно вказано прізвище заявниці, замість « ОСОБА_5 » зазначено « ОСОБА_4 ». Встановлення даного факту заявниці потрібно для отримання компенсації від держави.

Суд у судовому засіданні оглядав оригінал договору дарування від 17.08.1983 року та технічний паспорт від 15.02.2022 року.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомила.

Протокольною ухвалою суду по справі оголошено перерву до 06.02.2024 року з метою повторного виклику заінтересованої особи.

До суду 06.02.2024 року від представника ОСОБА_1 -адвоката Діденко К.В. надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме копію Технічного паспорту на житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 від 22.09.2023 року, реєстраційний номер: ТІ01:7230-8371-9612-9832, інвентаризаційна справа № 737.

У судове засідання призначене на 06.02.2024 року учасники не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені. Від представника ОСОБА_1 -адвоката Діденко К.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомила.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Із матеріалів справи судом встановлено, що 17.08.1981 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування, згідно якого ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла у дар 27/50 долі жилого будинку з відповідними до цієї долі надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 6-9, 39-42), про що на зворотній частині договору стоїть відмітка від 20.10.1982 року про те, що право власності на 27/50 долей зазначеного жилого будинку зареєстрованого за (російською мовою зазначено ОСОБА_7 ) на підставі договору дарування від 17.08.1981 року в Жданівському бюро технічної інвентаризації . (а.с. 9, 42)

Відповідно до довідки № 737 від 15.02.2022 року, виданої експертом з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_6 , вбачається, що згідно інвентаризації ОСОБА_1 , належить: частина житлового будинку літ. А-1, а саме житлові кімнати 2-2, 2-3, житлова прибудова літ. А1-1, погріб літ. А 1/п, убиральна літ. Д-1, огорожі № 1,2. Житлова площа 43,7 м2, загальна 70,7 м2, що складає ідеальну частку 27/50. (а.с. 11, 45).

Також 22.09.2023 року на замовлення ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_6 був виготовлений технічний паспорт об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді ККП «Міське бюро технічної інвентаризації - Маріупольська нерухомість» № 683 від 20.09.2023 року право власності на 27/50 долі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 31.12.2012 року зареєстровано ККП «Міське бюро технічної інвентаризації -Маріупольська нерухомість» за ОСОБА_1 , на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Другої ждановської державної нотаріальної контори Покрашкіною О.М. від 17.08.1982 року № 2914, про що зроблено реєстраційний запис від 20.10.1982 року та внесено до реєстраційної книги за реєстраційним № 30255. (а.с. 10, 46).

02.10.2023 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Кісельова Г.А., Юридичний департамент Одеської міської ради, винесла рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій, оскільки заяву про державну реєстрацію подане неналежною особою. (а.с. 12, 43)

В наданому суду договорі дарування прізвище заявниці зазначено як « ОСОБА_4 » (а.с. 6-9, 39-42)).

Заявницею до суду було надано копію паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Приморським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 13.10.1998 року, та картку платника податків, в яких її прізвище зазначено як « ОСОБА_5 » (а.с. 14-17, 35-38).

У зв`язку з вказаними розбіжностями в написанні її прізвища в паспорті та в правовстановлюючому документі, а саме: в договорі дарування № 2914 від 17.08.1981 року, заявниця не має можливості підтвердити державну реєстрації права власності на дане нерухоме майно та отримати можливості належним чином реалізувати правомочності власника майна, у зв`язку з чим ОСОБА_1 була змушена звернутися до суду з зазначеною заявою.

Вказані невідповідності написання прізвища заявниці « ОСОБА_4 » договору дарування № 2914 від 17.08.1981 року та в порівняні написанні прізвища у паспорті серії НОМЕР_1 , виданого Приморським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 13.10.1998 року як « ОСОБА_5 » виникли по причині написання російською та неправильним перекладом на українську мову, діалектами, які виправити на даний час неможливо.

Коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку наслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК (у новій редакції ЦПК України відповідно норма міститься у ст. 315) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу у зв`язку з розбіжностями в букві прізвища заявниці, який необхідний заявниці для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.

Суд приходить до висновку, що даний договір належить саме заявниці, а описка у написані прізвища заявниці є лише технічною помилкою та не може бути підставою для відмови у підтвердженні її права власності.

Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, суд вважає, що зібраних доказів достатньо і є їх взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, тому є підстави для задоволення заяви і встановлення факту належності ОСОБА_1 договору дарування № 2914 від 17.08.1981 року 27/50 долі житлового будинку АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

Керуючись ст.ст. 13, 15, 16 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 10, 11-13, 19, 43, 49, 76-82, 89, 223, 247, 258-259, 263-264, 265, 268, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) договору дарування № 2914 від 17.08.1981 року 27/50 долі житлового будинку АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 16.02.2024 року.

Суддя: Домусчі Л.В.