Справа № 167/228/20
Номер провадження 2/167/15/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Требика В.Б.,

з участю:

секретаря судового засідання Артюха В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Постановою Верховного Суду від 2 жовтня 2023 року скасовано вирок Рожищенського районного суду Волинської області від 7 червня 2021 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди і призначено новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду і призначено підготовче засідання.

Відповідно до ухвали суду від 1 грудня 2023 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта»).

Ухвалою суду від 13 грудня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позов обґрунтовується тим, що 20 жовтня 2019 року приблизно о 19 год. 20 хв. на автодорозі «Доманово-Ковель-Чернівці-Теребляче» у с. Кременець Рожищенського району Волинської області ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «БМВ» (д.н.з. НОМЕР_1 ), допустив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген» (д.н.з. НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_5 . Унаслідок ДТП загинула мати позивача ОСОБА_6 . За даним фактом внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК) і ОСОБА_3 визнано потерпілою. 21 жовтня 2019 року ОСОБА_4 передав позивачу 1000 доларів США для покриття витрат на поховання ОСОБА_6 . Крім цього, у листопаді 2019 року позивач звернулася до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про виплату їй страхового відшкодування. Зазначила, що з матір`ю ОСОБА_3 завжди мала теплі та близькі стосунки, вони проживали разом і ОСОБА_6 надавала їй підтримку і допомогу. Через трагічну загибель матері ОСОБА_3 пережила глибокий стрес, страждання, не може змиритися із цією втратою, а також була вимушена змінити усталений спосіб життя - переїхати жити у м. Луцьк. Тому, оскільки відповідач завдав моральної шкоди, яка полягає у перенесеному стресі, душевних стражданнях, переживаннях, припиненні життєвих зв`язків з рідною людиною, то ОСОБА_3 просить стягнути з ОСОБА_4 в її користь 350000 грн. відшкодування моральної шкоди.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_4 позов ОСОБА_3 визнав частково. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, на думку відповідача, слід врахувати часткову виплату позивачу грошових коштів в розмірі 1000 доларів США, а також те, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта». Посилається на те, що в теперішній час має на утриманні двоє малолітніх дітей та проходить стаціонарну медичну реабілітацію внаслідок отримання поранень під час виконання бойового завдання з відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України.

У письмових поясненнях третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, підтвердила, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «БМВ» (д.н.з. НОМЕР_1 ) застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта». ОСОБА_3 звернулася до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з смертю ОСОБА_6 , до якої додала докази понесених витрат на поховання (товарний чек № 73 від 21 жовтня 2019 року на суму 5932 грн.) і накладну про придбання пам`ятника від 28 липня 2020 року на суму 10200 грн. ПАТ «НАСК «Оранта» відповідно до вимог п. 27.3 ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обрахувало розмір моральної шкоди, яка підлягає до виплати страховою компанією, - 50076 грн. і, на підставі страхового акту № ОЦВЗ-19-03-17560/1 від 21 липня 2021 року, виплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування в загальному розмірі 66208 грн.

Позивач ОСОБА_3 і відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_1 підтримала позов, давала пояснення близькі за змістом до його обгрунтувань. Крім того зазначила, що кошти в розмірі 1000 доларів США, які відповідач передав ОСОБА_3 для покриття витрат на поховання ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. 1201 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) до суми відшкодування моральної шкоди не зараховуються. Натомість, враховуючи, що під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції ОСОБА_4 добровільно частково відшкодував ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 60200 грн., а також

29 липня 2021 року таку шкоду частково відшкодувала страхова компанія в розмірі

50076 грн., тому до стягнення з відповідача підлягає сума завданої моральної шкоди за вирахуванням цих платежів.

Представник відповідача ОСОБА_2 підтримав позицію, викладену у відзиві на позовну заяву, давав пояснення близькі за змістом до його обгрунтувань. Крім цього, звертав увагу, що смерть ОСОБА_6 настала внаслідок вчинення ОСОБА_4 необережного злочину, свою вину він визнав, просив пробачення у позивача та інших близьких родичів померлої, а також частково відшкодував завдану позивачу моральну шкоду в розмірі 60200 грн. Інших платежів для покриття моральної шкоди відповідач у користь ОСОБА_3 не здійснював, оскільки у нього були відсутні грошові кошти. На підставі викладеного, з урахуванням коштів, які вже сплачені позивачу ОСОБА_4 та ПАТ «НАСК «Оранта» вважав достатнім стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі не більше 150 000 грн.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази, які наявні в матеріалах справи, дійшов таких висновків.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 вбачається, що матір`ю ОСОБА_7 є ОСОБА_6 . Сторонами не оспорюється, що ОСОБА_6 є матір`ю позивача ОСОБА_3 .

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1

З копії вироку Рожищенського районного суду Волинської області від 7 червня 2021 року судом встановлено, що ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, в тому, що він 20 жовтня 2019 року приблизно о 19 год. 20 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «БМВ» ( НОМЕР_5 ), рухаючись автодорогою сполученням «Доманово-Ковель-Чернівці-Теребляче» із сторони м. Ковель в напрямку м. Луцьк у с. Кременець Рожищенського району Волинської області, з перевищенням максимально дозволеної швидкості руху у населених пунктах (понад 50 км/год), проявив безпечність та неуважність під час руху, в районі повороту на вул. Хвильову, перед виконанням маневру обгону попутних транспортних засобів не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де продовжив рух і допустив зіткнення із автомобілем марки «Фольксваген» (д.н.з. НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_5 , що виконував маневр повороту ліворуч. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля марки «Фольксваген» (д.н.з. НОМЕР_2 ) ОСОБА_6 отримала тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, які в даному конкретному випадку спричинили смерть потерпілої.

За змістом ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ст. 23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Положеннями ч. 2 ст. 1168 ЦК передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Отже, позивач ОСОБА_3 має право на відшкодування моральної шкоди.

У постанові Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 зазначено, що гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує, що через зазначені вище дії ОСОБА_4 з необережною формою вини, загинула мати позивача ОСОБА_6 , внаслідок чого ОСОБА_3 зазнала фізичних страждань, болю та змін в морально-психологічному стані, які стали перешкодою для активної та повноцінної життєдіяльності, викликали появу негативних переживань, вона перенесла стрес і хвилювання. Тому, керуючись вимогами розумності і справедливості, співмірним до обставин цієї справи є заявлений ОСОБА_3 розмір завданої їй моральної шкоди - 350000 грн.

Як вбачається із положень ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників здійснюється обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

З копії листа ПАТ «НАСК «Оранта» від 24 листопада 2023 року № 09-02-17/ слідує, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «БМВ» (д.н.з. НОМЕР_5 ) станом на 20 жовтня 2019 року була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 4 січня 2019 року

№ АМ/9780130.

Як вбачається з копії заяви ОСОБА_3 від 20 листопада 2019 року № 37 позивач звернулася до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування: завданої моральної шкоди та понесених витрат на поховання, у зв`язку з ДТП, яка мала місце 20 жовтня 2019 року в с. Кременець Рожищенського району за участю ОСОБА_4 .

Відповідно до копії розрахунку страхового відшкодування від 21 липня 2021 року понесені витрати на поховання та пам`ятник становлять 16132 грн., сума моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, становить 50076 грн. (12 мінімальних заробітних плат на дату настання страхового випадку).

У копій страхового акту № ОЦВЗ-19-03-17560/1 та квитанції № від 29 липня 2021 року ПАТ «НАСК «Оранта» містяться дані про те, що

ОСОБА_3 виплачено страхове відшкодування в загальному розмірі 66208 грн.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України

на 2019 рік» установлено у 2019 році мінімальну заробітну плату в місячному розмірі:

з 1 січня - 4173 гривні.

Отже, враховуючи, що ПАТ «НАСК «Оранта» виплатило ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - 50076 грн. (4173 * 12), а отже виконало свій обов`язок перед позивачем.

Нормою ч. 1 ст. 1194 ЦПК передбачено, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

З копії розписки ОСОБА_3 від 31 травня 2021 року слідує, що ОСОБА_4 відшкодував позивачу завдану ним моральну шкоду в розмірі 60200 грн.

За таких обставин, з відповідача у користь ОСОБА_3 підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 239 724 грн., яка є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ПАТ НАСК «Оранта» в розмірі 50076 грн. з урахуванням суми добровільного відшкодування 31 травня 2021 року ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 60200 грн. (350000 грн. - 50076 грн. - 60200 грн. = 239 724 грн.). При цьому, суд відхиляє доводи ОСОБА_4 про необхідність зарахування до відшкодування моральної шкоди грошових коштів в розмірі 1000 доларів США, оскільки з копії розписки

ОСОБА_3 від 21 жовтня 2019 року слідує, що ці кошті позивач отримала на поховання своєї матері, а тому, відповідно до вимог абз. 2 ч. 1 ст. 1201 ЦК, до суми відшкодування моральної шкоди вони не зараховуються. Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_4 щодо перебування на його утриманні двоє малолітніх дітей, оскільки такі обставини відповідно до вимог ст. 81 ЦПК відповідач не підтверджує доказами. Також суд зауважує, що саме по собі проходження відповідачем стаціонарної медичної реабілітації не свідчить про перебування ОСОБА_4 у скрутному матеріальному становищі, як на це покликався представник відповідача ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 141, 259, 265 ЦПК, статтями 23, 1167 ЦК, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3

239 724 (двісті тридцять дев`ять тисяч сімсот двадцять чотири) гривні відшкодування моральної шкоди.

У решті вимог ОСОБА_3 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення: 24 січня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ).

Відповідач: ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання:

АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (місцезнаходження: м. Київ вул. Здолбунівська, 7Д, корпус Г, ідентифікаційний код юридичної особи, 00034186).

Суддя: В.Б. Требик