Справа № 417/6333/18
У Х В А Л А

Іменем України

30.01.2024 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Степанової О.С.

при секретарі Комеристій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит, -

встановив:

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 через підсистему «Електронний суд» звернулася до суду з заявою про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що 22 грудня 2020 року Марківським районним судом Луганської області було винесено рішення, яким позовні вимоги Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит №825 від 01.08.2013 року задоволено частково та вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за Договором про іпотечний кредит №825 від 01.08.2013 року в сумі 366138, 48 грн. 04 жовтня 2023 року постановою Дніпровського апеляційного суду рішення Марківського районного суду Луганської області від 22 грудня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит №825 від 01.08.2013 року станом на 30 вересня 2020 року в сумі 394321,11 грн.; стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір в сумі по 7388,68 грн. з кожного; стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 7710,06 грн. ОСОБА_1 не уникає сплати боргу і має намір сплачувати такий добровільно. Але з огляду на той факт, що матеріальне становище ОСОБА_1 не надає можливості у короткі терміни здійснити сплату заборгованості за вищевказаним рішенням, остання змушена звернутися до суду для встановлення розстрочення виконання рішення суду. ОСОБА_1 працевлаштована на посаді бухгалтера у Державній установі Фонд «Енергоефективності» з 1 червня 2023 року, даний факт підтверджується довідкою з місця роботи. Внаслідок збройного конфлікту на території Луганської та Донецької області, ОСОБА_1 покинула попереднє місце проживання (м. Луганськ) та переїхав до м. Київ, де була взята на облік, як внутрішньо переміщена особа. В зв`язку з чим, просить розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців, кожного місяця до 20 числа, включно до 20.12.2024 року рівними частинами.

Представник Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» Снайко Г.О. надіслала до суду заперечення на заяву про розстрочення виконання рішення суду, в якому зазначила, що заявницею не доведено виняткових обставин, за яких допускається розстрочення виконання рішення суду. Крім того, питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів обох сторін, в тому числі і позивача (стягувача), водночас, наведений в заяві порядок розстрочення рішення суду не забезпечує повного виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 04.10.2023 у справі № 417/6333/18 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Банку заборгованості за договором про іпотечний кредит №825 від 01.08.2013 станом на 30.09.2020 в сумі 394321,11 грн. та судового збору в сумі 7388,68 грн. В частині судового збору у сумі 7710, 06 грн., який включено до розстрочення виконання рішення суду, необхідно зазначити, що цей збір підлягає стягненню на користь держави. Станом на 19.06.2018 року заборгованість позичальника за договором про іпотечний кредит №825 від 01.08.2013 року складала в загальному розмірі 366138,48 грн., що спонукало Банк звернутись з відповідним позовом про примусове стягнення заборгованості до суду. Добровільне погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит №825 від 01.08.2013 не відбувається. Залишається без відповідного виконання зі сторони ОСОБА_3 , як поручителя, обов`язок відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі по зобов`язаннях за вказаним кредитним договором. Вказане свідчить про тривалість спірних правовідносин між сторонами, а тому розстрочення виконання рішення суду, яке набрало законної сили призведе до порушення прав та законних інтересів Банку як стягувача, та суперечитиме принципам обов`язковості виконання судових рішень та правової визначеності. Заявниця (відповідачка) і позивач знаходяться у рівних економічних умовах і в одній державі, тому незадовільний фінансовий стан заявниці є недостатньою причиною для розстрочення виконання рішення суду. В зв`язку з чим, просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 надіслала до суду відповідь на заперечення, в якій зазначила, що Договір про іпотечний кредит №825 від 01.08.2013 року було укладено на території м. Луганська, що наразі є окупованою територією України. Відповідно до умов Договору про іпотечний кредит №825 від 01.08.2013 року, предметом іпотеки є: майнові права на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48,88 кв.м. Наразі майно, яке було придбане за кредитні кошти, знаходиться на території не підконтрольній Україні, і фактично втрачено не з вини відповідача. Не дивлячись на те, що майно, на придбання якого була необхідність отримати кредитні кошти, втрачене, ОСОБА_1 не ухиляється від сплати боргу позивачу, а лише просить врахувати ті обставини, що вона повинна сплачувати заборгованість в той час, коли фактично позбавлена можливості володіти та розпоряджатися своїм майном у зв`язку з обставинами, не залежними від її волі.Матеріальне становище ОСОБА_1 не надає можливості у короткі терміни здійснити сплату заборгованості за вищевказаним рішенням, але все ж таки, відповідачка ОСОБА_1 зобов`язується здійснювати сплату заборгованості. Вважає, що втрата об`єкту нерухомості, на придбання якого і були взяті кредитні кошти у позивача, і той факт, що ОСОБА_1 зобов`язується повернути кошти за майно, яке фактично вибуло з її володіння поза її волею, і є тим винятковим випадком, коли суд може врахувати ці обставини та надати можливість погашення заборгованості на умовах розстрочення виконання рішення суду на 12 місяців. В зв`язку з чим, просить задовольнити заяву про розстрочення виконання рішення суду.

В судове засідання сторони не з`явилися, надіславши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 заяву про розстрочення виконання рішення суду підтримала та просила задовольнити.

Представник Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» Некрасов В. підтримав заперечення на заяву про розстрочення виконання рішення суду, та просив відмовити в її задоволенні.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, не повідомивши суду причини неявки, про місце, день та час розгляду справи судом повідомлений належним чиномчерез оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Неявка учасників справи в судове засідання, належним чином повідомлених про розгляд справи, в силу вимог ст. 435 ЦПК України, не є перешкодою для розгляду заяви по суті.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про розстрочення виконання рішення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 жовтня 2023 року постановою Дніпровського апеляційного суду позовні вимоги Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит задоволено частково; постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит №825 від 01.08.2013 року станом на 30 вересня 2020 року в сумі 394321,11 грн.; стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір в сумі по 7388,68 грн. з кожного; стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 7710,06 грн. (т.3 а.с.100-118).

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим для виконання.

Згідно ч.1 ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч.1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно ч.3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч.4 ст.435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У відповідності до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Перелік обставин, що утруднює виконання судового рішення, наведений у цій статті, не є вичерпним, тому суд у кожному конкретному випадку повинен визначити, чи є обставини, на які посилається боржник, такими.

Таким чином, розстрочка, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження"задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача, так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

З наведених норм вбачається, що суд може відстрочити чи розстрочити виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів існування таких обставин.

Такі обставини повинні виникнути після ухвалення судового рішення та мають бути об`єктивними та такими, що не залежать від волі сторін.

Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває по теперішній час.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , яка на даний час є тимчасово окупованою територією внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, в зв`язку з чим, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22.05.2023 року (т.3 а.с.128).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працює адміністратором Виробничого підрозділу «Вокзал станції Львів «Філії «Вокзальна компанія «Акціонерне товариство «Укрзалізниця» з 01.06.2023 року, її дохід за період з червня по листопад 2023 року становить 171417,16 гривень (т.3 а.с.129).

Таким чином,враховуючи надзвичайні обставини, зумовлені введенням на території України воєнного стану, фінансове становище відповідача (боржника) ОСОБА_1 , яка має намір виконати та сплатити заборгованість, зважаючи на наявність об`єктивних даних, які перешкоджають виконанню рішення суду з поважних причин, суд дійшов висновку про необхідність розстрочення виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості за іпотечний кредит з ОСОБА_1 строком на 12 місяців.

Однак, суд не погоджується з розрахунком сум для розстрочки заборгованості, зробленим ОСОБА_1 , який включає суму заборгованості 197160,55 (394321,11/2) + 7388,68 грн. судового збору, присудженого з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» + 7710,06 грн. судового збору, стягнутого з ОСОБА_1 на користь держави.

Так, відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з ч. 1ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення по справі, за певних умов.

Отже, виходячи з вищенаведеного, суд своєю ухвалою може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Оскільки 04 жовтня 2023 року Дніпровським апеляційним судом вже було прийнято постанову за позовом Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит, тому вимоги заяви в частині розстрочки виконання постанови щодо сум, які включають сплату судового збору, задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 2, 18, 81, 435 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит задовольнити частково.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за договором про іпотечний кредит №825 від 01.08.2013 року станом на 30 вересня 2020 року в сумі 394 321 (триста дев`яносто чотири тисячі триста двадцять одна) гривень 11 коп. строком на 12 (дванадцять) місяців з дати набрання законної сили даної ухвали, по 16430,05 грн. (шістнадцять тисяч чотириста тридцять гривень п`ять копійок) щомісячно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя: О.С. Степанова