Номер провадження: 22-ц/813/722/24
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Лупши В.В.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в особі законного представника ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус Другої одеської державної нотаріальної контори Арабаджи Катерина Георгіївна, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Одеської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_5

на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2021 року, ухвалене Приморським районним судом м. Одеси у складі: судді Єршової Л.С. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в особі законного представника ОСОБА_4 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус Другої одеської державної нотаріальної контори Арабаджи Катерина Георгіївна, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Одеської міської ради, про зміну черговості одержання права на спадкування та визнання спадкоємцем першої черги за законом,

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, який мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , яка є рідною сестрою ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно, яке складається з:

- квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 49,5 кв.м, житловою площею 22 кв.м;

- квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 51 кв.м, житловою площею 17,1 кв.м;

- квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 60,7 кв.м, житловою площею 38 кв.м;

- частини земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0323, загальною площею 4,3832 га, за адресою Одеська обл., Балтський р-н, с/рада Пасатська.?

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Єлькіна Олексія Миколайовича з заявою про прийняття спадщини. З аналогічними заявами до нотаріуса Другої одеської нотаріальної контори Арабаджи Катерини Георгіївни, яка відкрила спадкову справу, звернувся ОСОБА_4 як законний представник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які є онуками ОСОБА_6 . Державний нотаріус Арабаджи К.Г. листом від 16 серпня 2017 року № 1189/02-14 роз`яснила ОСОБА_1 , що вона не має права на спадкування, оскільки дане право належить спадкоємцям першої черги за правом представлення - ОСОБА_2 (онуку спадкодавця) та ОСОБА_3 (онуці спадкодавця).

Позивачка вважає, що її слід визнати спадкоємцем за законом першої черги, оскільки вона протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, яка була у безпорадному стані, отже позивач має право на зміну черговості одержання права на спадкування, що і стало приводом для звернення до суду.

Від представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в особі законного представника ОСОБА_4 в особі свого представника ОСОБА_7 , надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивачем не надано жодних доказів опіки та організації умов життя спадкодавця, окрім того матеріалами справи не доведено безпорадного стану спадкодавця, відповідно, для задоволення позову відсутні підстави.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2017 року залучено Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради як орган опіки та піклування та Службу у справах дітей Одеської міської ради в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, до участі у справі.

Ухвалою суду від 10 вересня 2018 року витребувано з Одеського обласного онкологічного диспансеру належним чином засвідчені копії будь-яких документів чи відомостей стосовно проходження лікування спадкодавця у період з 2002 року по теперішній час, її діагноз та стан здоров`я, клінічного протоколу лікування.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2018 року витребувано з Центру первинної медично-санітарної допомоги № 18 належним чином засвідчені копії будь-яких документів чи відомостей (у тому числі картку хворого) стосовно проходження лікування (огляду) спадкодавця, у період часу з 2010 року по день виконання ухвали, її діагноз та стан здоров`я, клінічного протоколу лікування, у тому числі, але не обмежуючись, огляду спадкодавця лікарем онкологом; витребувано з Міської клінічної інфекційної лікарні належним чином засвідчені копії документів, складених під час розтину тіла трупа спадкодавця, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (лікарське свідоцтво про смерть № 000477 від 13 червня 2017 року), зокрема: протокол патологоанатомічного дослідження; клініко патологоанатомічний епікриз.

Ухвалою суду від 03 червня 2019 року призначено по справі № 522/16811/17 судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи перебувала спадкодавець у безпорадному стані у період з 2011 року до моменту смерті.

Постановою Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 червня 2019 року про призначення експертизи було скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в особі законного представника своїх малолітніх дітей - ОСОБА_4 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус Другої одеської державної нотаріальної контори Арабаджи Катерина Георгіївна, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Одеської міської ради, про зміну черговості одержання права на спадкування та визнання спадкоємцем першої черги за законом, відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що зміна черговості одержання права на спадкування - це виняток із правила черговості, що застосовується лише тоді, якщо в судовому порядку належним чином встановлено всі обставини, передбачені ч. 2 ст. 1259 ЦК, на підставі яких суд вправі ухвалити відповідне рішення; правові підстави для застосування ст.1259 ЦК України та зміни черговості на одержання права на спадкування з другої на першу чергу ОСОБА_1 відсутні.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_5 вважає оскаржуване рішення незаконним і необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивачки задовольнити в повному обсязі та судові витрати покласти на відповідачів.

Доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не повністю встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оскільки позивачка ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та є спадкоємцем другої черги. Дочка померлої ОСОБА_6 ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , її діти ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є спадкоємцями першої черги ОСОБА_6 , за правом представлення.

На виконання вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України позивачка звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. З аналогічними заявами до нотаріуса, яка відкрила спадкову справу, звернувся ОСОБА_4 , як законний представник ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які є внуками ОСОБА_6 . Державний нотаріус Арабаджи К.Г., листом від 16 серпня 2017 року № 1189/02-14, роз`яснила позивачу, що вона не має права на спадкування, оскільки таке право належить першій черзі - за правом представлення ОСОБА_9 (онуку спадкодавця) та ОСОБА_12 (онучці спадкодавця).

Скаржник вважає, що нею доведено існування підстав для зміни черговості одержання права на спадкування, відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України, а саме, що вона здійснювала організацію опіки над своєю сестрою та її безпосередню реалізацію, відвідувала сестру, постійно підтримувала з нею зв`язок щодо отримання інформації про потреби хворої, її побажань щодо їжі, організації дозвілля, проведення прибирання квартири, заміни брудної білизни на чисту, тощо.

Крім того, за рахунок позивачки проведена організація поховання ОСОБА_6 .

Проте, судом першої інстанції проігноровано вище наведені факти.

Щодо допиту свідків, скаржник зазначає, що свідки підтвердили той факт, що позивачка мала із ОСОБА_6 теплі, дружні, родинні стосунки та не виказали жодного заперечення щодо того, що позивачка не піклувалася та підтримувала ОСОБА_6 .

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Справа перебувала у провадженні судді ОСОБА_13 .

На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 01 серпня 2023 року суддя ОСОБА_13 звільнена з посади судді Одеського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Із наведених підстав справу передано до провадження судді Назарової М.В., судді учасники колегії: Сєвєрова Є.С., Комлева О.С (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 серпня 2023 року).

Розгляд справи був призначений на 01 листопада 2023 року о 14-й год.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 листопада 2023 року вилучено суддів учасників колегії Сєвєрову Є.С., Комлеву О.С., нові судді: Лозко Ю.П., Кострицький В.В.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 листопада 2023 року справу призначено до розгляду на 13 лютого 2024 року об 11-30 год.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

В судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися, від представника відповідачів надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідачів та їх представника, що відповідно до вимог частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії і- НОМЕР_1 , виданим 13 червня 2017 року Одеським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області (а.с. 13, т. 1).

У серпні 2017 року ОСОБА_1 рідна сестра померлої ОСОБА_6 - звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Єлькіна Олексія Миколайовича з заявою про прийняття спадщини (а.с. 16, т. 1).

Оскільки донька померлої ОСОБА_6 - ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , то її діти - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є спадкоємцями першої черги ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за правом представлення.

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 . Другою державною нотаріальною конторою, нотаріусом Арабаджи К.Г. 31 липня 2017 року заведено спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 61010387 (а.с. 228 т. 3).

З заявами про прийняття спадщини до нотаріуса Другої одеської нотаріальної контори Арабаджи Катерини Георгіївни, яка відкрила спадкову справу, звернувся ОСОБА_4 як законний представник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які є онуками ОСОБА_6 .

Державний нотаріус Арабаджи К.Г. листом від 16 серпня 2017 року № 1189/02-14 роз`яснила ОСОБА_1 , що вона не має права на спадкування, оскільки є спадкоємцем другої черги як рідна сестра ОСОБА_6 , дане право належить спадкоємцям першої черги за правом представлення - ОСОБА_2 (онуку спадкодавця) та ОСОБА_14 (онука спадкодавця).

Позивач просила змінити черговість одержання права на спадкування та визнати її спадкоємцем першої черги за законом із посиланням як на правову підставу своїх вимог на ст. 1259 ЦК України, оскільки вона протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, яка була у безпорадному стані.

Переглядаючи рішення суду за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами першою та другою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно із статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Стаття 1259 ЦК України передбачає можливість зміни черговості одержання права на спадкування, у тому числі і за рішенням суду.

Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (частина друга статті 1259 ЦК України).

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних обставин, встановлених у судовому порядку: 1) опікування над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (прихильне спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Зокрема, під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування необхідна наявність всіх п`яти зазначених вище обставин.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах: від 18 лютого 2019 року у справі № 569/18047/17-ц (провадження № 61-40302св18), від 26 вересня 2019 року у справі № 521/6358/17 (провадження № 61-11757св19), від 09 жовтня 2019 року у справі №552/8452/17 (провадження №61-48561св18), від 27 травня 2020 року у справі № 755/8930/18 (провадження № 61-14692св18), від 01 червня 2020 року у справі № 431/5445/19 (провадження № 61-6789св20), від 18 червня 2020 року у справі № 565/1046/16-ц (провадження № 61-35423св18), від 27 серпня 2020 року у справі № 266/2391/16 (провадження № 61-1300св20), від 17 вересня 2020 року у справі № 755/14155/16-ц (провадження № 61-23350св19), від 02 грудня 2020 року у справі № 592/1045/18-ц (провадження № 61-820св20), від 01 березня 2021 року у справі № 233/5990/18 (провадження № 61-19232св19), від 17 березня 2021 року у справі № 200/12980/14 (провадження № 61-14159св19), від 22 квітня 2021 року у справі № 331/6453/18 (провадження № 61-380св21).

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи спір, суд, враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо зміни черговості одержання права на спадкування, оскільки позивачкою не доведено належними, достовірними і достатніми доказами наявності вище перелічених юридичних фактів у їх сукупності, зокрема здійснення протягом тривалого часу опіки над спадкодавцем, матеріального забезпечення його тільки позивачем та надання іншої допомоги виключно позивачем, що забезпечувало життєдіяльність та існування ОСОБА_6 .

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, значною мірою зводяться до переоцінки доказів у справі.

Судом вірно дано оцінку всім наданим сторонам доказам у їх сукупності, і саме така сукупність переконливо свідчить про відсутність належних, допустимих та достатніх доказів щодо предмету доказування перебування спадкодавця у безпорадному стані, через що вона потребувала у безпорадному стані.

Надана суду та досліджена медична документація та пояснення свідків спростовують зазначене.

В суді першої інстанції допитані свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що була близькою подругою та сусідкою спадкодавця багато років. Повідомила, що дійсно спадкодавець мала онкозахворювання, проте при цьому не перебувала у безпорадному стані, до моменту смерті самостійно вела господарство і навіть фінансово допомагала позивачці. Зазначила, що позивачка іноді провідувала спадкодавця, проте, як сестра, а не як особа, що здійснює догляд.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що була близькою подругою та сусідкою спадкодавця багато років. Повідомила, що дійсно спадкодавець хворіла, проте не потребувала сторонньої допомоги, у томі числі фінансової, з сестрою спілкувалась як з родичем.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що є рідним братом чоловіка доньки спадкодавця, зазначив, що з родиною спадкодавця мав дружні стосунки багато років. Повідомив, що до моменту смерті ОСОБА_6 не потребувала сторонньої допомоги, була фінансово забезпечена. Зазначив, що знав, що позивач іноді заходила до спадкодавця, вони підтримували родинні стосунки.

Свідок ОСОБА_18 пояснив, що є двоюрідним племінником спадкодавця, зазначив, що з родиною спадкодавця мав дружні стосунки увесь час. Повідомив, що дійсно його тітка мала онкозахворювання, проте не почувалась безпорадною, самостійно себе обслуговувала та забезпечувала, не потребувала сторонньої допомоги, у тому числі від позивача, сестри спілкувались, у них були дружні стосунки.

Судом правильно не взято до уваги певні онкологічне захворювання ОСОБА_6 , оскільки таке не свідчить про її безпорадний стан.

Оскільки вказаний стан по справі не доведений, то не є доведеною і потреба ОСОБА_6 у опіці, матеріальному забезпеченні, іншій допомозі, яка була життєво необхідна спадкодавці.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що вона опікувалася спадкодавицею та надавала їй всю необхідну допомогу, не є достатньою обставиною для зміни черговості спадкування в розумінні ч. 2 ст. 1259 ЦК України, без встановлення сукупності усіх юридичних фактів, обумовлених цією нормою, зокрема, щодо факту перебування спадкодавця у безпорадному стані.

Посилання скаржника на те, що допомога полягала в організації опіки над сестрою та її безпосередню реалізацію, відвідування сестри, підтримування з нею зв`язку щодо потреб хворої, її побажань щодо їжі, організації дозвілля, прибиранні квартири, зміни білизни, по-перше, не доведені позивачем відповідно до вимог ст. 12, 76-80 ЦПК України, а по-друге, не підтверджують того факту, що спадкодавиця протягом тривалого часу перебувала у безпорадному стані та потребувала постійної сторонньої допомоги, оскільки безпорадний стан ОСОБА_6 не підтверджений відповідними записами в зазначених медичних документах.

Отже, доводи апеляційної скарги позивачки фактично дублюють підстави її позову, яким судом першої інстанції дана правильна оцінка та зроблені висновки, які ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи.

Позивач не довела належними та достовірними доказами наявність юридичних фактів, за яких у неї могло виникнути право на спадкування як спадкоємця першої черги, зокрема здійснення протягом тривалого часу опіки над спадкодавцем, його матеріального забезпечення та надання іншої допомоги, а також перебування спадкодавця у безпорадному стані.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі не наведено ніяких нових обставин та не надано нових доказів, що давали б апеляційному суду підстави для проведення переоцінки обставин та доказів, зроблених судом першої інстанції у своєму рішенні, і які за своєю суттю є вірними.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 13 лютого 2024 року.

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.В. Кострицький

Ю.П. Лозко