Постанова

Іменем України

(додаткова)

14 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 746/56/22

провадження № 61-10135св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» про усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» (далі - СТОВ «Дружба-Нова») про усунення перешкод у користуванні майном.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 24 лютого 2023 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 03 травня 2023 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постановою Верховного Суду від 24 січня 2024 року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 24 лютого 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 03 травня 2023 року та ухвалено нове рішення.

Зобов`язано СТОВ «Дружба-Нова» повернути ОСОБА_1 земельні ділянки: площею 2,8669 га, кадастровий номер :02:001:0020, та площею 2,9050 га, кадастровий номер :02:001:0019, розташовані на території Васьковецької сільської ради Срібнянського району Чернігівської області.

Скасовано державну реєстрацію права оренди земельних ділянок площею 2,8669 га, кадастровий номер :02:001:0020, та площею 2,9050 га, кадастровий номер :02:001:0019, розташованих на території Васьковецької сільської ради Срібнянського району Чернігівської області, що здійснена на підставі договору оренди землі від 23 грудня 2004 року між СТОВ «Васьківці» та ОСОБА_2 та проведена Срібнянським районним відділом Чернігівської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено записи від 22 серпня 2005 року №№ 50, 51.

Стягнуто з СТОВ «Дружба-Нова» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг у сумі 8 172 гривні.

У січні 2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з СТОВ «Дружба-Нова» на його користь витрат на професійну правничу допомогу, надану йому в першій інстанції - в сумі 12 000 грн та касаційній інстанції - в розмірі 5 000 грн, а також витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 7 550,80 грн. Заява обґрунтована тим, що суд касаційної інстанції не вирішив питання про розподіл вказаних судових витрат.

Колегія суддів дійшла висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із статтею 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення у таких випадках: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до вимог підпункту в пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що при вирішенні цієї справи Верховний Суд у постанові від 24 січня 2024 року не вирішив питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, а також витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).

У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зробила висновок, що «вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні».

У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

У частинах четвертій - шостій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ордером від 25 квітня 2022 року № 1028726 правову допомогу в суді першої інстанції позивачу надавала адвокат Зибінська Г. В., яка у передбачений частиною восьмою статті 141 ЦПУ України строк - 29 грудня 2022 року подала до суду першої інстанції заяву про долучення доказів на підтвердження розміру судових витрат.

На обґрунтування витрат на правову допомогу, надану позивачу в суді першої інстанції, останній надав до суду ордер, дві квитанції до прибуткового касового ордеру на суму 6 000 грн, детальний опис виконаних робіт в рамках договору про надання правової допомоги на суму 14 000 грн (а. с. 237-240, т.1).

Разом із тим колегія суддів враховує, що у поданій до суду заяві про відшкодування витрат на правову допомогу, понесених позивачем в суді першої інстанції, останній просить суд відшкодувати йому 12 000 грн.

Встановлено, що відповідач не звертався до суду із клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом Зибінською Г. В. послуг, колегія суддів вважає, що відшкодуванню витрат на правову допомогу на користь ОСОБА_1 підлягає сума у розмірі 12 000 грн.

Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Водночас колегія суддів звертає увагу, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції в сумі 5 000 грн, позивач у передбачений частиною восьмою статті 141 ЦПК України строк не надав належних та допустимих доказів, що є його процесуальним обов'язком в силу положень статті 81 ЦПК України, а тому в задоволенні цієї частини заяви слід відмовити за недоведеністю.

Щодо вимог заяви в частині відшкодування позивачу витрат на проведення експертизи колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

У матеріалах справи міститься рахунок № 1474 від 25 липня 2022 року на оплату послуг з проведення експертизи на суму 7 550,80 грн (а. с. 189, т.1), згідно із яким позивач ОСОБА_1 як платник мав оплатити такі послуги на рахунок Державної казначейської служби України () IBAN: НОМЕР_1 .

На підтвердження розміру понесених витрат на проведення експертизи позивач надав меморіальний ордер від 17 червня 2022 року № на суму 7 660 грн (а. с. 205, т. 1), згідно із яким платник ОСОБА_3 перевів кошти за договором 56026998, банк отримувача АТ «ПУМБ», код 14282829.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Таким чином, наданий позивачем меморіальний ордер достовірно не підтверджує, що ОСОБА_1 оплатив витрати, пов`язані з проведенням експертизи, тому колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні цієї частини вимог заяви.

Керуючись статями 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 12 000 гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович