Єдиний унікальний номер 235/371/24
Провадження № 2/235/451/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.

за участю секретаря судового засідання Леонової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сакун Віталій Анатолійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку та компенсації втрати частини заробітку, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сакун В.А., звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (далі ТОВ «Краснолиманське») про стягнення середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку та компенсації втрати частини заробітку. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що працював в ТОВ «Краснолиманське» з 02.04.2018 по 06.11.2020, звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2023 року було стягнуто з ТОВ «Краснолиманське» на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 89661,32 грн без утримання з цієї суми обов`язкових податків та зборів та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 89661,32 грн без утримання з цієї суми обов`язкових податків та зборів.

Згідно з довідкою ТОВ «Краснолиманське» № 68 від 21.04.2023 середній заробіток позивача складає 1324,06 грн, що встановлено вищевказаним рішенням суду.

Виплату цих сум було проведено у примусовому порядку виконавцем 03.01.2024.

За період з грудня 2020 року по листопад 2023 року сума компенсації складає 41871,84 грн, середній заробіток становить 41871,84 грн, які позивач просив стягнути з відповідача на свою користь (а.с.2-3).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2024 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (а.с.23).

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав з наступних підстав.

Позивач перебував в трудових відносинах з відповідачем в період з 02.04.2018 по 06.11.2020 та був звільнений за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. Після звільнення відповідач не провів з позивачем остаточного розрахунку, не виплатив заробітну плату, заборгованість якої складала 89661,32 грн.

Для захисту порушених прав ОСОБА_1 звернувся до суду про стягнення з ТОВ «Краснолиманське» заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2023 (справа № 204/4899/23) з ТОВ «Краснолиманське» стягнуто на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 89661,32 грн без утримання з цієї суми обов`язкових податків та зборів та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 89661,32 грн без утримання з цієї суми обов`язкових податків та зборів.

Також для власного збагачення та зловживання правом на судовий захист позивач у серпні 2023 року звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «Краснолиманське» заборгованості по заробітній платі в сумі 89661,32 грн та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 07.11.2020 по 01.01.2023 в сумі 711020,22 грн. Відповідно до п.3 ч.1 ст.186 ЦПК України суд відмовив у відкритті провадження у справі у зв`язку з тим, що існує у провадженні іншого суду справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (ухвала від 22.08.2023, справа № 235/191/23).

Законом України № 2352-1Х, який набрав законної сили 19.07.2022, внесені зміни, зокрема, у ч.1 ст.117 КЗпП України, згідно якої у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більше як за шість місяців.

Таким чином, обов`язок роботодавця виплатити працівникові середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку передбачався включно до дня, що передує дню набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», а починаючи з 19.07.2022 період, за який з роботодавця може бути стягнутий середній заробіток за час затримки розрахунку, обмежений у шість місяців.

Відповідно до рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2023 стягнутий з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, з чого вбачається, що дії відповідача направлені не на судовий захист порушених прав, а на безпідставне, за думкою відповідача, збагачення в судовому порядку, а останній являється інструментом такого збагачення.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково.

Позивач, на думку відповідача, порушує принцип добросовісності.

ТОВ «Краснолиманське» протягом багатьох років є флагманом енергетичного комплексу України, а також містоутворюючим та бюджетоутворюючим підприємством і знаходиться у м. Родинське Покровської міської територіальної громади Покровського району Донецької області. Після початку війни російським агресором вугледобувна галузь переживає глибоку кризу, виконуючи свою господарську діяльність, підприємство платить податки до бюджету країни, виплачу заробітну плату, працівниками кожен день, ризикуючи своїм життям, щодня роблять спуски піж землю для того, щоб давати енергетичну стабільність для внутрішнього виробника електроенергії та постачання цієї електроенергії до осель українських сімей.

На підставі наведеного відповідач просив в задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.27-32).

Дослідивши письмові докази і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд доходить наступних висновків.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносин.

ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське» з 2 квітня 2018 року по 6 листопада 2020 року в якості електрослюсаря підземного 5 розряду з повним підземним робочим днем в шахті, заступника механіка дільниці з повним підземним робочим днем в шахті, звільнений за ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням (а.с.8-14).

Конституцією України гарантується право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно зі ст.94 КЗпП України, ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Відповідно до ст.115 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується до початку відпустки, якщо інше не передбачено трудовим або колективним договором.

Частина 1 ст.47 КЗпП України зобов`язує роботодавця у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму (ч.2 ст.116 ЦПК України).

Статтею 117 КЗпП України передбачено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. Так, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців (ч.1); при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника; якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті (ч.2).

Як зазначено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Згідно з наказом ТОВ «Краснолиманське» від 06.11.2020 № 310к про звільнення позивача, останній робочий день ОСОБА_1 день його звільнення, тобто 6 листопада 2020 року (а.с.14).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2023 року (справа № 204/4899/23, провадження № 2/204/1893/23) стягнуто з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 нараховану, але невиплачену заробітну плату у розмірі 89661,32 грн без утримання з цієї суми обов`язкових податків та зборів, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 07.11.2020 по 01.01.2023 в розмірі 89661,32 грн без утримання з цієї суми обов`язкових податків та зборів (а.с.12-17).

Згідно повідомлення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Варава Р.С. від 15.02.2024 у нього на виконанні перебувало виконавче провадження № 73713692 з примусового виконання виконавчого листа № 204/4899/23 від 27.12.2023, виданого Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська про стягнення з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі в розмірі 89661,32 грн без утримання з цієї суми обов`язкових податків та зборів та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 89661,32 грн без утримання з цієї суми обов`язкових податків та зборів. 03.01.2024 ним винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 73713692, копії направлено сторонам. 03.01.2024 рахунок з обліку депозитних сум приватного виконавця надійшли грошові кошти у сумі, достатній для задоволення вимог стягувача, основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження. 03.01.2024 ним винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 73713692 та перераховано грошові кошти в сумі 179322,64 грн на користь стягувача ОСОБА_1 (а.с.37).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2023 року встановлено, а отже відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України є обставиною, що не підлягає доказуванню при розгляді справи, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 відповідно до довідки № 68 від 21.04.2023 складає 1324,06 грн.

Таким чином, позивач має право на відшкодування йому середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 02.01.2023 по 02.07.2023 в сумі 172127,80 грн (1324,06 грн х 130 робочих днів), де 1324,06 грн середній заробіток позивача, 130 кількість робочих днів затримки розрахунку.

Разом з тим, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, що міститься у ст.13 ЦПК України, згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, підлягає відшкодуванню позивачеві відповідачем середній заробіток за весь час затримки розрахунку за період з 02.01.2023 по 02.07.2023 в сумі 41871,84 грн.

Згідно зі ст.34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

У ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно довідки ТОВ «Краснолиманське» № 61 від 26.01.2024 заборгованість з виплати заробітної плати ОСОБА_1 за період з грудня 2019 року по листопад 2020 року становила 89661,32 грн (сума заборгованості зазначена після утримань всіх обов`язкових податків та зборів), у т.ч.: грудень 2019 року 8077,28 грн, січень 2020 року 8080,57 грн, лютий 2020 року 7328,59 грн, березень 2020 року 15401,25 грн, квітень 2020 року 16959,11 грн, травень 2020 року 700,19 грн, червень 2020 року 68,10 грн, липень 2020 року 28,61 грн, серпень 2020 року 19822,85 грн, вересень 2020 року 12432,71 грн, жовтень 2020 року 6699,39 грн, листопад 2020 року 7062,67 грн (а.с.34).

Виплата сум за рішенням суду, що належать позивачеві, виплачена відповідачем в примусовому порядку 03.01.2024.

Отже, позивач має право на стягнення з відповідача як роботодавця на свою користь як працівника компенсації втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»).

Відповідно до п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Отже, компенсація втрати частини заробітку, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, з урахуванням щомісячних індексів споживчих цін Держкомстату становить:

за грудень 2019 року (105,0 х 110,0 х 126.6 х 105,1 100) х 5077,28 грн : 100 = 2725,48 грн;

за січень 2020 року (99,7 х 100,8 х 100,8 х 100,3 х 100,2 х 99,4 х 99.8 х 100,5 х 101,0 х 101,3 х 100,9 х 110,0 х 126,6 х 105,1 100) х 8080,57 грн : 100 = 4520,27 грн;

за лютий 2020 року - (100,8 х 100,8 х 100,3 х 100,2 х 99,4 х 99.8 х 100,5 х 101,0 х 101,3 х 100,9 х 110,0 х 126,6 х 1,051 - 100) х 7328,59 грн : 100 = 2919,71 грн;

за березень 2020 року - (100,8 х 100,3 х 100,2 х 99,4 х 99.8 х 100,5 х 101,0 х 101,3 х 100,9 х 110,0 х 126,6 х 1,051 100) х 5401,25 грн : 100 = 3429,79 грн;

за квітень 2020 року - (100,3 х 100,2 х 99,4 х 99.8 х 100,5 х 101,0 х 101,3 х 100,9 х 110,0 х 126,6 х 1,051 100) х 16959,11 грн : 100 = 8715,29 грн;

за травень 2020 року - (100,2 х 99,4 х 99,8 х 100,5 х 101,0 х 101,3 х 100,9 х 110,0 х 126,6 х 1,051 100) х 700,19 грн : 100 = 356,68 грн;

за червень 2020 року - (99,4 х 99,8 х 100,5 х 101,0 х 101,3 х 100,9 х 110,0 х 126,6 х 1,051 100) х 68,10 грн : 100 = 34,49 грн;

за липень 2020 року - (99,8 х 100,5 х 101,0 х 101,3 х 100,9 х 110,0 х 126,6 х 1,051 100) х 28,61 грн : 100 = 14,75 грн;

за серпень 2020 року - (100,5 х 101,0 х 101,3 х 100,9 х 110,0 х 126,6 х 1,051 100) х 19822,85 грн : 100 = 10278,15 грн;

за вересень 2020 року - (101,0 х 101,3 х 100,9 х 110,0 х 126,6 х 105,1 100) х 12732,71 грн : 100 = 6353,11 грн;

за жовтень 2020 року - (101,3 х 100,9 х 110,0 х 126,6 х 105,1 100) х 6699,39 грн : 100 = 3322,90 грн;

за листопад 2020 року - (100,9 х 110,0 х 126,6 х 105,1 100) х 7062,67 грн : 100 = 3367,48 грн.

Всього загальна сума компенсації втрати частини заробітку, на яку має право позивач, становить 46038,10 грн (2725,48 грн + 4520,27 грн + 2919,71 грн + 3429,79 грн + 8715,29 грн + 356,68 грн + 34,49 грн + 14,75 грн + 10278,15 грн + 6353,11 грн + 3322,90 грн + 3367,48 грн).

Разом з тим, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача компенсація втрати частини заробітку в межах заявлених позовних вимог в сумі 41871,84 грн.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 968,96 грн необхідно покласти на відповідача (а.с.1).

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 968,96 грн.

Згідно ст.ст.115-117 КЗпП України, ст.ст.1, 21, 24, 34 Закону України «Про оплату праці», ст.ст.2, 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, керуючись ст.ст.4, 13, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (м. Київ, Шевченківський район, вулиця Прорізна, будинок 12А, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 2 січня 2023 року по 2 липня 2023 року в сумі 41 871 (сорока однієї тисячі восьмисот сімдесяти однієї) гривні 84 копійок з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів, компенсацію втрати частини заробітку за період з 1 грудня 2019 року по 30 листопада 2020 року в сумі 41 871 (сорока однієї тисячі восьмисот сімдесяти однієї) гривні 84 копійок без утримання з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів, на відшкодування сплаченого судового збору 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (м. Київ, Шевченківський район, вулиця Прорізна, будинок 12А, ) в дохід держави судовий збір в розмірі 968 (дев`ятисот шістдесяти восьми) гривень 96 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції за правилами ст.ст.354, 355 ЦПК України.

Суддя Г.В. Назаренко