Провадження № 22-ц/812/96/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 лютого 2024 року м. Миколаїв

справа № 487/2666/23

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Тищук Н.О.,

суддів: Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем Ковальським Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва, ухвалене 06 листопада 2023 року суддею Гаврасієнком В.О. в приміщенні цього ж суду, (дата складання повного рішення не зазначена), у цивільній справі за позовом

ОСОБА_2 до

ОСОБА_1

про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У травні 2023 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Позов мотивований відсутністю взаєморозуміння, спільних інтересів, втратою почуття любові та поваги один до одного.

Посилаючись на відсутність спільного господарства, відсутність спору щодо спільного майна та на неможливість збереження сім`ї, ОСОБА_2 просив розірвати їхній шлюб.

Відповідачка, діючи через свого представника адвоката Чумаченко С.О., подала відзив на позовну заяву, в якому проти розірвання шлюбу заперечувала, посилаючись на те, що сторони завжди намагалися знайти вихід із ситуації, поступалися один одному своїми інтересами задля збереження сім`ї. Вважала, що підстави для розірвання шлюбу відсутні, а причиною непорозумінь між подружжям є повномасштабне вторгнення в Україну російської федерації, що негативно впливає на психо-емоційний стан людей взагалі та подружжя зокрема.

У відповіді на відзив позивача зазначав, що збереження сім`ї неможливе, оскільки відповідачка вже півтора року проживає в іншій країні, а він з початку 2023 року створив сім`ю з іншою жінкою та бажає укласти з нею шлюб. Вважав надання строку для примирення таким, що порушує його права та інтереси оскільки примирення неможливе.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 листопада 2023 року позов задоволено, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Рішення суду мотивовано тим, що однією з засад шлюбу є його добровільність, яка ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, а примушування до шлюбу не допускається.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , діючи через свого представника - адвоката Чумаченка С.О., посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалите нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не сприяв збереженню їхньої родини та не задовольнив її клопотання про надання максимального строку на примирення, а надав для цього лише два місяці, що виявилося недостатнім та не сприяло примиренню сторін. Також наполягала на тому, що підстави для розірвання шлюбу відсутні.

Узагальнені доводи інших учасників

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 , не скористався.

2.Мотивувальна частина

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_2 повідомлений про час та місце слухання справи через засоби поштового зв`язку, представник відповідачки адвокат Чумаченко С.О. повідомлений через ІТС «Електронний суд», а направлене відповідачці ОСОБА_1 судове повідомлення повернулося до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Судом встановлено, що 19 жовтня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, актовий запис № 690, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обставини, встановлені апеляційним судом

Звертаючись у травні 2023 року з позовом про розірвання шлюбу, ОСОБА_2 посилався на те, що спільне життя сторін не склалося, подружжя має різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться, спору щодо розподілу майна немає.

З цих підстав позивач вважав подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливим.

У серпні 2023 року відповідачка ОСОБА_1 , як особисто, так і діючи через свого представника, подала заяву про надання шестимісячного строку на примирення, посилаючись на те, що вважає рішення чоловіка емоційним, невиваженим та вона сподівається на можливість налагодити стосунки.

Позивач ОСОБА_2 проти задоволення клопотання на надання строку на примирення категорично заперечував.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 серпня 2023 року подружжю надано строк на примирення два місяці.

У подальшому справа призначалася до розгляду на 16 жовтня 2023 року та на 26 жовтня 2023 року, проте відкладалася з клопотанням сторони відповідача.

Статтею 51 Конституції України та статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1статті 110 СК України).

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком.

Отже шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Незгода лише будь - кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Судом першої інстанції встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені. Подальше сімейне життя чоловіка і дружини та збереження сім`ї є неможливим, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки.

Примушування одного з подружжя до перебування у шлюбі, який проти цього заперечує, порушуватиме його законні права та інтереси і суперечитиме вимогам закону.

Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 369/7035/18, (провадження № 61-1658св20).

Отже, з урахуванням зазначених вимог закону та встановлених обставин у справі, на підставі досліджених доказів, яким надано належну правову оцінку встановивши, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Посилання апелянтки на те, що підстави для розірвання шлюбу відсутні, суперечать наявним доказам у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що наданий судом двомісячний строк на примирення виявився недостатнім та не прияв примиренню сторін, не підтверджується жодними доказами.

Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що протягом наданого строку відповідачка ОСОБА_1 вчиняла дії, спрямовані на примирення. Не вчиняв таких дій і позивач ОСОБА_2 , натомість категорично заперечував проти примирення, посилаючись на те, що має стосунки з іншою жінкою та бажає їх узаконити.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому рішення підлягає залишенню без зміни відповідно до положень статті 375 ЦПК України.

Оскільки оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без зміни, то витрати відповідачки, понесені при подання апеляційної скарги, залишаються за її рахунок.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Чумаченко Святославом Олександровичем залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова

---------------------------------

Повну постанову складено 19 лютого 2024 року