Єдиний унікальний номер 341/1732/23
Номер провадження 2/341/38/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м.Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Куценка М.О.,

за участі секретаря судового засідання Сегін І.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовомАкціонерного товариством Комерційний банк "Приватбанк" - до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ "Приватбанк"звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 07.10.21 року. Позивач посилаючись на ст. 634 ЦК України зазначає, що між Банком та відповідачем укладений Договір про надання банківських послуг. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлений початковий кредитний ліміт який в подальшому змінювався, а також надано кредитну картку. Банк свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту та на умовах передбачених Договором. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту, але не надав своєчасно Банкові грошові кошти. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач, станом на 17.07.23 року має заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 38626,10 грн. Позивач просить стягнути вказану заборгованість та понесені судові витрати з відповідача.

Ухвалою суду від 29.08.23 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.52).

11.09.23 на адресу суду надійшло від відповідача ОСОБА_1 заперечення на позовну заяву, відповідно до якого вважає позов необґрунтованим та заперечує проти задоволення заявлених вимог в повному обсязі, оскільки він заборгованості перед банком не мав та не має. Зазначає, що зазначеними грошовими коштами заволоділи невідомі особи 17.10.2022 шляхом вчинення шахрайських дій, про що ним вчасно було повідомлено банк та поліцію. За даним фактом зареєстровано кримінальне провадження, №0000175 від 02.12.22, проводиться досудове розслідування, відповідача ОСОБА_1 визнано потерпілим. Він багаторазово звертався на гарячу лінію АТ «Приватбанк» за номером 3700 та у відділення АТ «Приватбанк» у м. Бурштин та м. Івано-Франківськ №М1268; №15726126. Також у відділені Приватбанку йому повідомили, що з 17.10.22 р. в м. Кривий Ріг з його кредитної картки регулярно знімаються гроші та оформлені онлайн-кредити від його імені. Хоч він в цей час знаходився в м. Бурштин. Просив відмовити АТ КБ "ПРИВАТБАНК" у задоволенні заявлених позовних вимог.

06.10.23 р. на адресу суду надійшло пояснення від позивача АТ КБ "Приватбанк" відповідно до якого просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.87-89).

Ухвалою суду від 10.10.23. витребувано з Відділення поліції №3 (м.Галич) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, інформацію щодо кримінального провадження №0000175 та належним чином завірені копії матеріалів справи вищезазначеного кримінального провадження.

Ухвалою суду від 08.11.23 витребувано від Криворізького районного управління поліції, інформацію щодо кримінального провадження №0000175 та належним чином завірені копії матеріалів справи вищезазначеного кримінального провадження.

У судове засідання АТ КБ «Приватбанк» не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.46).

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки до 17.10.2022 р. в нього заборгованості по кредитних картках немає. Однак з 17.10.22 р. в м. Кривий Ріг з його картки універсальна було знято грошові кошти в розмірі 10695,23 грн., 18.10.22 р. - 2923,53 грн. Перебуваючи у відділені банку йому прийшло повідомлення, що знято з його рахунку 5 000 грн. для погашення кредиту, у відділені банку він повідомив працівників, щоб заблокували йому картку, на що йому відповіли,що на даний час на нього без його відома взято три кредити на віртуальну картку в розмірах: 12998 грн., 19998 грн, 15998 грн., які від має погасити. Загальна сума шахрайських дій становила 70 000 грн. Він звернувся в службу безпеки банку, про що склав відповідну заяву про шахрайські дії № НОМЕР_1 , заяву, щоб заблокували йому картки, на що йому відповіли про неможливість вчинити дану дію, оскільки потрібно звернутись в кіберполіцію. Отже, щодо його кредитних карток були проведені шахрайські дії, зняті грошові кошти, про що останній повідомив банк та ВП №3 (м.Галич), на даний час ведуться слідчі дії (а.с. 200-201).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд при розгляді справ застосовує, як джерело права, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до положення пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 07.10.21 року звернувся допозивача щодо отримання кредиту, в результаті чого підписав заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, сторони узгодили розмір відсоткової ставки за кредитом та розмір щомісячної комісії (а.с.15-31).Відповідач отримав кредитну картку та ПІН, що підтверджується довідкою про надання кредитних карток (а. с. 14). Крім того, встановлено, що кредитний ліміт збільшився у розмірі 50000.00 грн., що стверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (а.с.13).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Викладене дає підстави для висновку, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 року укладений кредитний договір.

Однак, відповідач стверджує, що жодного боргу перед банком не має, оскільки мають місце шахрайські дії, вчинені третьою особою.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.11.2022, до ЄРДР за №0000163 внесено відомості про те, щоу період жовтня 2022 р. ОСОБА_1 залефонувала невідома особа та представилися працівниками служби безпеки банку, після чого в останнього було заблоквано мобільний номер телефону, а відновивши доступ він дізнався, що через мобільний банкінг в нього було проведено фінансові операції , які нанесли йому шкоди на суму 70 000 грн. (а.с.59).

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.12.2022, до ЄРДР за №0000175 внесено відомості про те, що 01.12.2022 р. до ВП №3 (м. Галич) поступила заява від ОСОБА_1 про те, що невідома особа здійснила дзвінок до заявника, після чого він втратив контроль над своїм мобільним номером та мобільним банкінгом Приват24. Відновивши доступ виявив зняття готівки та інші фінансові дії на суму близько 70 000 грн. (а.с.60).

Отже правоохоронними органами здійснюється досудове розслідування з приводу шахрайських дій відносно ОСОБА_1 , пов`язаних із заволодінням грошовими коштами АТ КБ «Приватбанк». Правова кваліфікація ч. 3 ст. 190 КК України. ОСОБА_1 постановою у кримінальному провадженні визнано потерпілим (а.с.61, 117-197).

Згідно довідкою слідчого відділення Криворізького районного управління поліції від 14.12.23 р. № 45/8-2-3634 на даний час досудове розслідування триває (а.с.117-120)

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано доказів, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті або незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції за допомогою його карткового рахунку.

Відповідачем заперечується виникнення заборгованості у зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором, в обґрунтування зазначає на використовування його рахунка невідомими особами в м. Кривий Ріг. 17.10.22 р. було скоєно злочин за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 ККУкраїни. АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 повідомив про шахрайські дії, вчинені третіми особами.

Про таку злочинну діяльність інших осіб, відповідачем заявлялось як до установи Банку так і до правоохоронних органів , здійснюється досудове розслідування.

Відповідно до правового висновку викладеного Верховним Судом України у постанові від 13.05.2015 р. у справі N 6-71цс15, лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності.

Європейський Суд з прав людини у п. 43 рішення від 14.02.2008 р. у справі "Кобець проти України", п. 53 рішення від 20.09.2012 р. у справі "Федорченко та Лозенко проти України" зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм "поза розумним сумнівом". Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою. Тобто, розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей.

Позивачем не доведено "поза розумнім сумнівом" посилань, що зняття зазначеного розміру грошових коштів з кредитного рахунку відкритого на ім`я відповідача, відбулось у зв`язку з діями чи бездіяльністю відповідача, як на це зазначає позивач, враховуючи і те, що такі посилання спростовується сукупністю вищенаведених доказів.

Таким чином, позивачем не доведено користування відповідачем грошовими коштами по кредитному рахунку відповідача, заволодіння якими було невстановленими особами, а отже і підстави стягнення з відповідача вказаних коштів, відсутні.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №б/н від 07.10.21 р.,до 17.10.22 р. сума заборгованості становить 0 грн. Отже, відповідач не мав заборгованості по кредитному рахунку до 17.10.22 р., тобто до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення за яким проводиться досудове розслідування. Як встановлено в судовому засіданні кошти зняті з кредитного рахунку 17.10.22 р. невідомими особами за відсутності в цьому вини відповідача, який ними не користувався, а отже законні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача вказаної суми заборгованості у суду відсутні.

Статтею 76 ЦПК передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Обставини, які підлягають доказуванню позивачем повинні свідчити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності таких обставин, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних коштів.

Дана правова позиція, викладена ВС у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61-3239св18), у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 691/699/16-ц ( провадження № 61-16504св18).

Аналогічну правову позицію викладено ВС в складі колегії суддів Другої судової палати КЦС у постанові від 17 липня 2019 року у справі №571/841/16-ц та від 16 грудня 2019 року у справі №161/9812/16-ц, провадження №61-18653св18

Відповідач вказував на те, що безпосередньо після вчинення невстановленою особою шахрайських дій, він телефонував на лінію 3700 АТ КБ «ПриватБанк» та повідомив про вчинення шахрайства у відношенні його платіжного засобу.

Суд погоджується із доводами відповідача, про те, що він належним чином повідомив банк про обставини, що настали, а також звернувся із письмовою заявою до правоохоронних органів, а отже ризик збитків від здійснення цих банківських операцій на думку суду несе банк.

Дослідивши розрахунок наданий позивачем, вбачається, що заборгованість, визначена банком в розмірі 38626,10 грн., розрахована з урахуванням сум, якими шахрайським шляхом заволоділа не встановлена досудовим розслідуванням особа.

При цьому, доказів на підтвердження існування іншої заборгованості за власними зобов`язаннями відповідача, що не пов`язані з оспорюваною сумою, банком не надано, а отже суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, тому у позові слід відмовити.

Оскільки вимоги позивача не підлягають задоволенню, судові витрати у вигляді розміру судового збору сплаченого позивачем стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволені вимог позову Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 31.01.2024 року

СуддяМихайло КУЦЕНКО