Справа № 740/7292/23
Провадження № 2/740/218/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ніжинської територіальної громади в особі Ніжинської міської ради Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

установив:

У листопаді 2023 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті рідної сестри ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ніжині Чернігівської області.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить сертифікат на право на земельну частку (пай). Після смерті батька спадщину прийняла його дочка - сестра позивача - ОСОБА_4 , оскільки на день смерті батька проживала з ним, але не встигла оформили своїх спадкових справ на вказаний сертифікат. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла сестра, після смерті якої спадщину ніхто не прийняв, заповіту не залишила, спадкоємців першої черги не було. Заяву про прийняття спадщини сестри позивач не писав, так як не знав про наявність спадкового майна. Йому лише нещодавно стало відомо, що на ім`я батька виписаний сертифікат на право на земельну частку (пай). У жовтні 2023 року позивач звернувся до Другої ніжинської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у зв`язку з пропущенням встановленого законом строку для прийняття спадщини, тому позивач змушений звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10-00 год. 18 грудня 2023 року.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 грудня 2023 року підготовче провадження у справі закрито; справу призначено до судового розгляду на 09-00 год. 01 лютого 2024 року.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача - Лях О. М. подала до суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила судове засідання проводити у відсутність представника ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, кожного окремо та в сукупності, керуючись законом і своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що позивач є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 26 січня 1960 року (а. с. 5).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 8).

Відповідно до довідки від 25.05.2022 № 19-11/54, виданої старостою Кунашівсько-Переяслівського старостинського округу Ніжинської територіальної громади Чернігівської області - Пелехай Л. М. , ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований у АДРЕСА_1 , та разом з ним на день смерті і протягом наступних 6-ти місяців з дня смерті проживала і була зареєстрована ОСОБА_7 - його дочка (а. с. 10).

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9).

ОСОБА_8 на день смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1 , при цьому разом з нею ніхто не проживав і не був зареєстрований, що підтверджується довідкою від 25.05.2022 № 19-11/56 (а. с. 11).

З листа державного нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори Чернігівської області Репех С. від 06.10.2023 № 623/02-14 убачається, що позивач не звернувся до компетентної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та не прийняв спадщину за фактом спільного проживання разом зі спадкодавцем на момент її смерті, оскільки не був зареєстрований разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а. с. 12).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ч. 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

Такі ж висновки викладені, в тому числі й у постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі № 703/1560/17 (провадження № 61-7643св18), в якій також зазначено, що вирішуючи питання по визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємці на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визначені поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде першим приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду для місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

За положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України).

За приписами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає позов недоведеним, необґрунтованим і відсутніми підстави для його задоволення.

Суд вважає, що позивач не довів поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті рідної сестри ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому до суду з цим позовом він звернулася лише в листопаді 2023 року, і не навів причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього як спадкоємця, на подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини у передбачений законом строк, а зазначені позивачем причини пропуску цього строку є неповажними. Разом з цим слід зазначити, що необізнаність про наявність спадкового майна не є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи позов у межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю та необґрунтованістю позовних вимог.

Понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за позивачем відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76 - 81, 89, 263 - 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Ніжинської територіальної громади в особі Ніжинської міської ради Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко