Справа № 350/137/24
Номер провадження 2/350/157/2024
У Х В А Л А

про залишення без руху

23 січня 2024 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Бейко А.М., ознайомившись із матеріалами позовної заяви представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Рогалевича Андрія Борисовича про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої неправомірними діями,

в с т а н о в и в:

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Рогалевич А.Б. звернувся до суду з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої неправомірними діями, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 завдану його протиправними діями у користь ОСОБА_1 майнову та моральну шкоду на загальну суму 69559,70 грн., а саме: 49559, 70 грн. майнової шкоди та 20000 грн. моральної шкоди; стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

Ознайомившись із позовною заявою, вважаю, що остання підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України», з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить 3028 гривні.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Звертаючись до суду з позовом, позивачкою заявлено дві позовні вимоги: стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача.

У позовні заяві представник позивачки зазначає про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн, а у графі позовної заяви із назвою «Додатки» зазначає, що ним додано квитанцію про сплату судового збору.

Однак, така квитанція до матеріалі позовної заяви долучена не була, що підтверджується складеним уповноваженими працівниками апарату Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Актом про втрату документів або перепідшивання справи, відсутність вкладень або порушень цілісності, пошкодження конверта (паковання).

Згідно з ч. 3 ст.23Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Тобто, вимога про відшкодування моральної шкоди, що визначена у грошовому вимірі та що складає ціну матеріальних вимог, є майновою вимогою, а тому, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08 листопада 2019 року у справі № 400/100/19 (К/9901/29662/19) та постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц (61-2367св18).

Відповідно до п.п. 1, п.1, ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, позивачкою заявлено дві вимоги майнового характеру, а тому останній необхідно сплатити судовий збір окремо за вимогу про відшкодування матеріальної шкоди та окремо за вимогу про відшкодування моральної шкоди, який з урахуванням Закону України «Про судовий збір» становить 2422, 40 грн (1211,20 грн. + 1211,20) та надати суду оригінал відповідної квитанції (платіжного доручення).

Судовий збір слід сплатити на рахунок: UA0009658; отримувач коштів: ГУК в Ів.-Фр.об./ТГ Рожнятів «Судовий збір»/22030101, код отримувача: , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Відповідно до положення ст.6 Закону України «Про судовий збір», судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв. Сплата судового збору за допомогою електронного платіжного засобу оформляється квитанцією платіжного термінала, чеком банкомата, сліпом або іншими документами за операціями з використанням електронних платіжних засобів у паперовій або електронній формі. Сплата судового збору за допомогою платіжного пристрою оформляється за допомогою касового документа (квитанції, чека тощо), який містить усі обов`язкові реквізити касового документа.

Відповідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

За таких обставин позовну заяву необхідно залишити без руху, про що повідомити позивача, надавши йому строк для виправлення викладених вище недоліків.

Дотримання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України при зверненні в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи зазначене, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу в доступі до правосуддя після усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог ухвали суду, заява, відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута йому.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Рогалевича Андрія Борисовича про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої неправомірними діями - залишити без руху, про що повідомити позивача та надати йому строк встановлений ст. 185 ЦПК України - десять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог даної ухвали в передбачений законом строк, заява буде вважатися неподаною та повернута йому.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.М. Бейко