ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________________________
У Х В А Л А

22 січня 2024 року

м. Харків

справа № 645/6514/23

провадження № 22-ц/818/984/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В

суддів: Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.

розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа УПФУ в Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2023 року,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа УПФУ в Харківській області.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2023 року залишено без руху. Встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На вказану ухвалу суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

17 січня 2024 року матеріали цивільної справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження у справі не може бути відкрито, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України.

Статтею 353 ЦПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскарженні в апеляційному порядку окремо від рішення суду. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Виходячи із змісту даної статті та переліку ухвал, ухвала суду про залишення позовної заяви без руху в даному переліку відсутня, а тому оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14 червня 2023 року у справі № 607/23244/21 (провадження № 14-116цс22) щодо застосування пункту 13 частини 1 статті 353 ЦПК України, згідно з якими апеляційному оскарженню лише разом з рішенням суду підлягає ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, якщо суд першої інстанції у цій ухвалі встановлює розмір судового збору, який позивач (заявник) має сплатити при зверненні до суду, або порядок його обчислення, однак особа не погоджується або з таким розміром, або з порядком його обчислення. Такі ухвали суду першої інстанції не підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху підлягає апеляційному оскарженню разом з рішенням суду, лише в тому випадку, якщо суд першої інстанції в цій ухвалі встановлює розмір судового збору, який позивач (заявник) має сплатити при зверненні до суду, або порядок його обчислення, однак особа не погоджується або з таким розміром, або з порядком його обчислення.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті б Конвенції якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду слід повернути апелянту.

Викладені в апеляційній скарзі доводи можуть бути включені у якості заперечень до апеляційної скарги на рішення суду.

Керуючись ст.ст. 353, 357 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2023 рокуу справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа УПФУ в Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення - повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.В. Маміна

Судді: О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина