ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 644/3063/21 Номер провадження 22-ц/814/958/24Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж.В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»

на рішення Київського районного суду м.Полтави від 25 вересня 2023 року, постановлене суддею Кузіною Ж.В.,

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації),

в с т а н о в и в:

01.04.2021 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ «СК «Провідна» звернулося в суд із указаним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 4 828,34 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації).

В обґрунтування вимог позову зазначає, що 15.08.2017 між ПрАТ «СК «Провідна» та ПП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №06/0689458/9069/17, предметом якого є транспортний засіб Skoda Praktik, д.н. НОМЕР_1 .

07.04.2018 по вул.Шарикова,34 у м.Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу Skoda Praktik, д.н. НОМЕР_1 та автомобіля ГАЗ 3302, НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , якого постановою суду від 04.07.2018 визнано винуватим.

Унаслідок ДТП застрахований транспортний засіб було пошкоджено, а його власник звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Із метою визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля було проведено його огляд, про що складено акт первинного огляду та рахунок-фактуру №ОЛ0-000109, згідно із яким вартість ремонту складає 16 248,51 грн.

На підставі зібраних документів ПрАТ «СК «Провідна»складено страховий акт № від 16.05.2018 на суму 16 248,51 грн. та здійснено виплату на користь СТО, що підтверджується платіжним дорученням №0022944.

Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано ОСОБА_1 , а його цивільно-правова відповідальність застрахована згідно з полісом АМ 001749470 у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Проте, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виплатило позивачу лише 11 420,17 грн., а тому різницю між сумою страхового відшкодування та виплатою ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» заявляє до стягненню в порядку суброгації з ОСОБА_1 .

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 25.09.2023 у задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК «Провідна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації) - відмовлено.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування, яка не перевищує ліміт відповідальності страховика, виступає виключно страховик завдавача шкоди. Відтак, позов заявлено до неналежного відповідача, що виключає підстави його задоволення.

Позивач оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Зазначає, що при постановленні оскаржуваного рішення суд залишив поза увагою наявність у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» законодавчих обмежень, установлених ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо повної виплати страхового відшкодування.

На виконання наведеної норми Закону ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виплатило страхове відшкодування без урахування зносу у розмірі 11 420,17 грн. Тоді як різниця між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі ст.1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків, тобто ОСОБА_1 .

Аналогічні по суті висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14.02.2018 у справі №754/1114/15-ц, від 13.06.2019 у справі №587/1080/16-ц, від 17.10.2019 №370/2787/18, від 30.10.2019 у справі №753/4696/16-ц, від 21.02.2020 у справі №755/5374/18 та від 22.04.2020 у справі №756/2632/17.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 17.11.2023 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі; закінчено підготовчі дії та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 21.11.2023.

07.12.2023 до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, як законне та обґрунтоване. Наголошує на дійсності кредитного договору, який підлягає виконанню позичальником.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд виходить з наступного.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що15.08.2017 між ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» та іноземним підприємством «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» укладено договір добровільного комплексного автострахування №06/0689458/9069/17, об`єктом страхування якого є, у т.ч., транспортний засіб Skoda Praktik, д.н. НОМЕР_1 (програма страхування «Повне КАСКО»)./а.с.5, 6-7/

07.04.2018 о 15-30 год. по вул.Шарикова,34 у м.Харкові ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ГАЗ 3302, д.н. НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпеці та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Skoda Praktik, д.н. НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП транспортним засобам були завдані механічні пошкодження, а власникам майнова шкода.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 04.07.2018 (справа №644/2560/18) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 340,00 грн./а.с.8/

10.04.2018 «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» звернулося до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою № про факт настання події./а.с.9/

10.04.2018 проведено первинний Акт огляду транспортного засобу, яким зафіксовано назви деталей і опис пошкоджень: 1) капот: деформація матеріалу у правій частині на ділянці 50х30 см, деформація матеріалу у лівій частина 50х30 - необхідні заміна та фарбування; 2) бампер передній - порушено лкп із розрізом матеріалу в правій частині з місцем кріплення - необхідні заміна та фарбування; 3) блокфара ліва: счес матеріалу - необхідна зміна; 4) емблемаSkoda: счес матеріалу - необхідна зміна./а.с.11/

Згідно рахунку-фактури №ОЛ0-000109 від 16.04.2018 ціна витрат складається із: лакофарбовий матеріал - 3 420,00 грн.; бампер 1 980,00 грн.; фара 2 700,00 грн.; капот 2 790,00 грн.; емблема - 492,31 грн.; миття щітками, сушіння - обов`язкова із заїздом на СТО - 450,00 грн.; капот заміна - 286,00 грн.; капот перепакування - 286,00 грн.; капот підготовка по фарбуванню - 286,00 грн.; капот фарбування - 286,00 грн.; бампер передній - заміна - 286,00 грн.; бампер передній - підготовка до фарбування - 286,00 грн.; бампер передній - фарбування - 286,00 грн.; фара передня ліва - заміна - 286,00 грн.; регулювання світла фара - 286,00 грн.; емблема передня - 286,00 грн. Усього: 17513,21 грн., знижка 1 264,70 грн., разом 16 248,51 грн./а.с.12/

16.05.2018 ПрАТ «СК «Провідна» складено страховий акт 1 №, за змістом якого загальна сума збитку до виплати становить 16 248,51 грн./а.с.13/

17.05.2018 ПрАТ «СК «Провідна» сплачено для іноземного підприємства «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» страхове відшкодування у розмірі 16 248,51 грн., платіжне доручення №0022944./а.с.14/

Транспортний засіб ГАЗ 3302, д.н. НОМЕР_2 застрахований у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», поліс серії АМ 001749470, діючий станом на 07.04.2018, ліміт за шкоду майну 100 000,00 грн./а.с.15/

Листом за Вих. №22-19/1749 від 31.03.2021 ПрАТ «СК «Провідна» підтверджує, що 20.09.2018 регресний платіж по справі № від ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на рахунок ПрАТ «СК «Провідна» надійшов платіж у сумі 11 420,17 грн./а.с.16/

Відмовляючи у задоволенні вимог позову, районний суд виходив із того, що такий позов заявлено до неналежного відповідача, яким у деліктних зобов`язаннях має бути страховик завдавача шкоди.

Апеляційний суд, переглядаючи оскаржуване рішення в межах доводів апеляційної скарги, із такими висновками суду першої інстанції погоджується з таких підстав.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

За загальними правилами деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

Цей страховик є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

За змістом статті 1194 ЦК України у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, така особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно із пунктом 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» уразі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У цій справі, як на підставу скасування судового рішення, позивач вказує на відсутність обов`язку страховика - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із виплати страхового відшкодування за полісом серії АМ 001749470 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яка обмежується вартістю відновлювального ремонту автомобіля Skoda Praktik, д.н. НОМЕР_1 із урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників транспортного засобу. Тому різниця між сумою страхового відшкодування та фактичним розміром шкоди, яка склала4828,34 грн., заявлена ним до відшкодування із завдавача шкоди - ОСОБА_1 .

На підтвердження викладеного позивачем приєднано до апеляційної скарги лист ПрАТ СК «ПЗУ Україна» від 23.10.2023 №796-31 із доданим до нього страховим актом від 19.09.2018, якими підтверджено, що виплату страхового відшкодування було проведено з урахуванням зносу 60%. Розрахунок зносу було проведено безпосередньо ПрАТ «СК «Провідна»./а.с.109-111/

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частина перша та друга статті 367 ЦПК України).

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина третя статті 367 ЦПК України).

Згідно позиції Верховного Суду, сформованої у справі №686/9366/20 від 27.03.2023, вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

У цій справі саме позивачем ПрАТ «СК «Провідна» було проведено розрахунок зносу і на момент звернення в суд із позовом він не надав суду такі відомості, як і не пов`язував необхідність відновлення порушеного права із положеннями ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, позивачем суду апеляційної інстанції також не надано.

Тоді як за змістом позиції Верховного Суду у справі №499/895/19 від 12.10.2023, сторони мають усвідомлювати, що інститути апеляційного та касаційного перегляду впроваджені для усунення можливих помилок судового розгляду справ у першій інстанції, а не для усунення помилок сторони, допущених нею під час розгляду справи судом першої інстанції, у формулюванні стороною своїх позовних вимог, аргументів та формуванні їх доказової бази. Це відповідає і практиці ЄСПЛ, наприклад, у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine, заява № 3236/03, пункт 40) суд зазначив, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду.

Отже, позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд протягом всього часу розгляду справи у суді першої інстанції не скористався своїм правом на подання клопотань про надання чи витребування доказів, а також не надав доказів неможливості подання таких клопотань до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відтак, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги нові докази - лист ПрАТ СК «ПЗУ Україна» від 23.10.2023 №796-31 із доданим до нього страховим актом від 19.09.2018, як такі, що за відсутності об`єктивних причин не становили предмет дослідження суду першої інстанції. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження їх стягнення із завдавача шкоди, позивачем не надано, а тому районний суд дійшов правильного висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Із огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 25 вересня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 30.01.2024.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак