Справа №932/8274/23
Провадження №2/932/2318/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді Цитульського В.І., за участю секретаря судового засідання Кравченко Г.В., заявника: ОСОБА_1 , представник заявника: адвоката Косовської А.О., заінтересованої особи: ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи Адміністрації Шевченківського району ДМР: Ткаченко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_3 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

29.01.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду та просив видати обмежувальний припис, яким вжити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , на строк у шість місяців та покласти на неї наступні обов`язки:

1. Заборонити перебувати в місці її проживання за адресою: АДРЕСА_1 разом із малолітнім ОСОБА_3 ;

2. Заборонити їй контактувати із малолітнім ОСОБА_3 особисто чи через третіх осіб.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказує, що кривдниця є його сестрою. Остання проживає разом із заявником, його дружиною, сином. Також зі всіма проживає його та кривдниці матір. Під-час спільного проживання кривдниця неодноразово підіймала на його сина руку, нецензурно лаялася, пригнічувала його особистість, вчиняла психологічний тиск. Внаслідок чого син заявника перебуває у стані стресу, у нього погіршилося самопочуття.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вимоги заяви, вказав, що між ним та кривдником «існує житлове питання».

Представник заявника навела доводи, аналогічні фабулі заяви.

ОСОБА_2 заперечила факт вчинення домашнього насильства. Вказала, що проживає у квартирі постійно, разом із повнолітнім сином та матір`ю користується однією кімнатою, іншою користується сім`є заявника. Звертаючись до поліції та до суду заявник намагається висилити її із квартири.

Представник Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради зазначила, що від заявника надходять скарги щодо вчинення насильства зі сторони ОСОБА_2 над ОСОБА_3 .

Суд, заслухавши учасників та дослідивши матеріали заяви дійшов наступних висновків.

Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 учасниками визнано, що ОСОБА_2 є сестрою ОСОБА_1 .

Також учасниками визнано, що сім`я ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_2 .

На підтвердження фактів домашнього насильства заявник покликається на факти.

1. Спричинення ОСОБА_2 легких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 . Щодо цього випадку заявник долучає протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, свої пояснення, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; висновок спеціаліста судово-медичного експерта від 07.08.2023 про виявлення легких тілесних ушкоджень.

2. Неодноразові звернення на службу «102» відносно протиправної поведінки ОСОБА_2 , зокрема: 03.08.2023, 05,.08.2023, 07.08.2023, 01.09.2023 та складення із цього приводу протоколів про адміністративне правопорушення. На підтвердження вказаних фактів заявником долучено деякі довідки за результатами розгляду звернень, протоколи про адміністративне правопорушенні щодо вчинення насильства відносно заявника, рапорти та відповіді працівників поліції.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Такий висновок зробив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 21.11.2018 по справі №756/2072/18, у постанові від 04.12.2019 по справі №607/10122/19.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши надані заявником докази та надані учасниками пояснення суд виходить з наступного.

Заявником не надано достатніх доказів вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 щодо малолітнього ОСОБА_3 .

Так до суду не надано ані постанов суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, ані обвинувального вироку суду щодо останньої.

Вчинення домашнього насильства не може доводитися протоколами про вчинення адміністративного правопорушення (тим більше що у наданих протоколах вказано про насильство до заявника, а не до його сина), рапортами та довідками поліції.

Клопотань про допит свідків заявником не заявлялося.

Також звертає на себе увагу та обставина, що надані заявником документи стосуються подій ,що мали місце ще у серпні вересні 2023 року, тоді коли із заявою про встановлення обмежуваного припису заявник звернувся лише наприкінці січня 2024 року.

Особливу увагу суд звертає на наступне.

Із пояснень заявника та ОСОБА_2 вбачається факт існування між ними спорів щодо порядку користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому суд приходить до переконання, що поданням заяви про винесення обмежуваного припису заявник намагається вирішити, як він зазначив «житлове питання».

З огляду на наведене суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268,350 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_3 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради про видачу обмежувального припису відмовити.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційно інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 06.02.2024.

Суддя: В.І. Цитульський