справа № 489/5760/23 провадження №2-о/489/13/24
РІШЕННЯ

Іменем України

22 січня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Єлишевої А.В.,

в присутності:

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Миколаївська міська рада, про встановлення фактів, що мають юридичне значення

встановив:

У вересні 2023 року заявник, через свого представника адвоката Мірошніченко А.О., звернулася до суду з заявою в якій просить:

-встановити факт родинних відносин, а саме того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною онукою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-встановити факт належності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на землю серії МК від 03.05.1994, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 709, виданого на підставі рішення Миколаївської міської ради народних депутатів від 12.02.1993 № 16/11 про передачу в приватну власність земельної ділянки площею 553 кв.м., розташовану на території Миколаївської міської ради для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку.

В обґрунтування заяви вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її бабуся ОСОБА_4 , після чого відкрилась спадщина на належну їй на праві власності земельну ділянку по АДРЕСА_1 . У встановлений законом шестимісячний строк після смерті ОСОБА_4 заявник звернулася до Другої миколаївської державної територіальної контори Миколаївської області із заявою про бажання прийняти спадщину. Крім заявника інших спадкоємців немає. На підставі даної заяви заведено спадкову справу. 22.08.2023 заявник звернулась до державного нотаріуса Другої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Токіой І.В. із заявою про видачу свідоцтва на спадкове майно померлої.Нотаріус оглянула надані документи та виявила, що документи містять розбіжності в написанні прізвищ, і як результат необхідно встановити родинні зв`язки зі спадкодавцем та встановити факт належності правовстановлюючого документа, у зв`язку з чим було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Вирішити питання неможливо поза судовим порядком, тому заявник змушена звернутись до суду задля доведення вищевказаних фактів та можливості в подальшому реалізації спадкових прав на майно.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27.09.2023 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи надала до суду письмову заяву в якій просила розгляд справи провести за її відсутності та прийняти рішення за наявними матеріалами справи.

Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи та встановивши фактичні обставини, приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №253, батьками ОСОБА_5 згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису №3 від 22.08.2023) записані: батько « ОСОБА_6 » (російською), мати « ОСОБА_7 » (російською). При цьому, прізвище заявника записано російською як « ОСОБА_8 ».

Як вбачається зі свідоцтва про народження НОМЕР_2 , актовий запис №304, батьками батька заявника « ОСОБА_6 » (російською), ІНФОРМАЦІЯ_3 , записані: батько « ОСОБА_9 » (російською), мати « ОСОБА_7 » (російською). місцем народження вказано місто Поті.

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_3 прізвище батька заявника українською записано як « ОСОБА_10 », а російською « ОСОБА_8 », дата його народження вказана як ІНФОРМАЦІЯ_3 , а місцем народження місто Поті, Грузія.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 помер у віці 57 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №3124.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №4882, ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 90 років померла бабуся заявника ОСОБА_4 .

28.04.2016 заявник звернулась до Другої миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї бабусі ОСОБА_4 , на підставі якої було заведено спадкову справу №218/2016.

Постановою державного нотаріуса Другої миколаївської державної нотаріальної контори Токіой І.В. від 22.08.2023 заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно яка належало ОСОБА_4 через розбіжності у написані прізвища заявника та спадкодавця, та невідповідність прізвища у державному акті на право приватної власності на землю. Постановою заявнику роз`яснено, що їй потрібно встановити родинні відносини зі спадкодавцем, та встановити факт належності останній Державного акту на право приватної власності на землю.

Допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили що ОСОБА_4 є рідною бабусею ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 23.03.1988, зареєстрованого за №4-1000, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.05.1988, зареєстрованого за №4-1002, власником житлового будинку по АДРЕСА_1 є « ОСОБА_7 » (російською).

Згідно довідки Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 13.06.2023 власник житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами станом на 28.12.2012 є ОСОБА_4 .

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серія МК, від 03.05.1994, виданого на підставі рішення Миколаївської міської Ради народних депутатів №16/11 від 12.02.1993 на ім`я ОСОБА_13 , останні передано у приватну власність земельну ділянку площею 553 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку.

Встановлення факту родинних відносин та факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документу необхідне заявнику для можливості реалізації спадкових прав на майно.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу.

За приписами пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до пункту 12 Постанови при розгляді справи про встановлення відповідно до статті 351 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до пункту 7 Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також беручи до уваги неможливість встановлення для заявника вищезазначених юридичних фактів в позасудовому порядку, суд дійшов до висновку про наявність підстав для встановлення факту родинних відносин між заявником і ОСОБА_4 , та факту належності ОСОБА_4 . Державного акту на право приватної власності на землю серії МК від 03.05.1994, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 709.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що заява є обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, а тому вона підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 259, 263-265, 315, 319 ЦПК України,

вирішив:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною онукою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт належності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на землю серії МК від 03.05.1994, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 709, виданого на підставі рішення Миколаївської міської ради народних депутатів від 12.02.1993 № 16/11 про передачу в приватну власність земельної ділянки площею 553 кв.м., розташовану на території Миколаївської міської ради для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку.

Судові витрати покласти на заявника.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

заявник: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

заінтересована особа: Миколаївська міська рада, , місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Повний текст судового рішення складено 31.01.2024.

Суддя І.В.Коваленко