провадження № 2/294/453/24
справа № 294/173/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року Чуднівський районний суд Житомирської області

у складі:

головуючого - судді Лесько М.О.,

при секретарі Коцюбі Л.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 16.09.2006, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем розладналося через постійні побутові сварки, знецінення сімейного затишку з боку останнього, а також через його незрозумілу позицію щодо подальшого спільного майбутнього та ведення спільного господарства. У зв`язку з агресивною поведінкою відповідача та його зловживання спиртними напоями, примирення сторін неможливе й недоцільне. Через фактичне припинення шлюбних відносин між позивачем та відповідачем втрачене почуття любові та поваги один до одного. Стосунки сторін, як подружжя припинені понад 7 років тому, між ними втрачені абсолютно всі фізичні та духовні зв`язки. Шлюб носить лише формальний характер. Збереження сім`ї є неможливим, і суперечить як інтересам позивача так і інтересам їхніх спільних неповнолітніх дітей. Подальше перебування у шлюбі з відповідачем принижує честь та гідність позивача. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які у випадку розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачем. Суперечки щодо розподілу спільного майна немає.

В ухвалі про відкриття провадження у справі судом вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач до суду подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі та вважає, що позовна заява позивача є необґрунтованою та безпідставною, обумовлюючи тим, що шлюбні відносини між сторонами не припинені, а також зазначив, що позивач не вказала в позові чим на її думку шлюб з відповідачем принижує її честь та гідність.

09.05.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач просить суд врахувати той факт, що на даний час вони з відповідачем проживають нарізно, що підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб від 02.05.2023. Окрім цього з власної ініціативи відповідач декілька разів протягом 2014-2015 років на тривалий час залишав позивачку з дітьми без пояснень такої поведінки, що змушувало її телефонувати, принижуватись та просити його повернутись. Така поведінка ОСОБА_2 свідчить про відсутність у нього сімейних цінностей, не бажання перебувати у шлюбі та нести відповідальність за родину.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 16 вересня 2006, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 26.12.2008, про що зроблено актовий запис № 80 (а.с.7).

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8 та на звороті).

Судом встановлено, що спору між подружжям про поділ майна на даний час немає.

Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

З часу відкриття провадження у даній справі минуло більше дев`яти місяців і до теперішнього часу сторонами не подано суду доказів того, що між ними відбулось примирення та їх сім`ю і шлюб збережено.

Таким чином, виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Позивач також просить визнати за нею право іменуватися після розірвання шлюбу її шлюбним прізвищем « ОСОБА_5 ». Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Керуючись положеннями статті 113 Сімейного кодексу України суд задовольняє позовні вимоги і в цій частині.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

На підставі наведеного вище та керуючись статтею 51 Конституції України, статтями 4, 12, 13, 76, 81, 141, 258-259, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, статтями 104, 105, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, зареєстрований 16.09.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чуднівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №80, між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Визнати за ОСОБА_1 право після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя: М.О. Лесько