Справа № 723/2844/23
Провадження № 2/723/103/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області, в складі:

головуючого судді Бужори В.Т.,

при секретарі Чікал І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання дитини та збільшення розміру стягуваних аліментів,-

У Х В А Л И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання дитини та збільшення розміру стягуваних аліментів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, що відповідно до рішення суду Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30 січня 2018 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по 746 (сімсот сорок шість) гривень 00 копійок щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З моменту розлучення, та до цього, син ОСОБА_4 проживав та проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні. Будинок знаходиться у належному для проживанні стані, є усі комунальні зручності, необхідні функціональні меблі та побутова техніка, а також необхідні для розвитку сина умови. Дитина має власне ліжко та все необхідне для належного проживання, навчання та розвитку. Попередній розмір аліментів визначений судом є на даний час неактуальний, оскільки рівень життя зріс і матеріальні потреби, які несе позивач на утриманні дитини значно більші, ніж розмір визначених аліментів. Відповідач може надавати аліменти у більшому розмірі, інших осіб на її утриманні не має. Крім того зазначив, що відповідач самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків. У зв`язку з чим просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, а саме стягнути із відповідача по справі на його користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 2800 грн, до досягнення дитиною повноліття, позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та визначити місце проживання дитини з батьком.

Позивач заявлені позовні вимоги підтримав та спросив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, просила справу розглянути у її відсутності. Крім того подала відзив на позовну заяву у якій вказала, що заперечує щодо вимог про позбавлення батьківських прав, оскільки не ухилявся від участі у вихованні дитини. Відповідач зазначає, що у вихованні дитини через проживання матері в іншому місці не може свідчити про злісне ухилення від участі у його вихованні , так як вона перебуває за кордоном. Також вказала що постійно висилає дитині пакети з одягом, іграшками та продуктами харчування.

Представник третьої особи - Служба у справах дітей Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явились, , подали заяву про розгляд справи у їх відсутності та подали висновок про не доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 яка являється вчителем , а саме класним керівником ОСОБА_4 вказала що матір за весь період навчання з`явилася в навчальний заклад тільки один разу 01 вересня 2023 року, раніше ОСОБА_2 не бачила .

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 зазначила що зі слів ОСОБА_1 знає що матір не допомає сину ОСОБА_4 .

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, ознайомившись із доводами позивача по справі, запереченнями відповідача, та висновком органу опіки та піклування, проаналізувавши надані сторонами докази у їх повній сукупності, приходить до переконання про часткове задоволення позовних вимог виходячи із наступних міркувань :

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21 січня 2015 року виданого виконавчим комітетом Молницької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області вбачається, що батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 є сторони по справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 17 серпня 2017 року шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30 січня 2018 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітьої дитини ОСОБА_4 в розмірі 746 грн, починаючи з 24.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Разом із тим, суд вважає, що вказаної суми коштів є недостатньо для належного утримання виховання, розвитку, навчання, соціального освіду, витрат на продукти харчування, ліки та одяг неповнолітньої дитини враховуючи рівень життя, цінову політику та інші чинники, що повязані із матеріальними забезпеченням дитини.

Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками.

При визначені розміру аліментів, суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України бере до уваги матеріальне становище платника аліментів та позивача, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, які б перебували на його утриманні, стан здоровя обох батьків.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільк ст. 192 СК України, але й низка інших норм Сімейного кодексу України, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 " Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 " Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини" та ст. 184 " Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі " ).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 р. № 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни (збільшення) розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

З пояснень та наданих відповідачем доказів встановлено, що остання хоча і офіційно не працює проте отримує доходи на підробітках які витрачає на власні потреби, доказів утримання інших неповнолітніх дітей чи осіб пенсійного віку, погіршення стану здоровя чи інших поважних причин через які б він не зміг належним чином забезпечувати матеріальні потреби дитини відповідачем не надано.

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням матеріального становища сторін, стану здоров`я відповідача, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, які б перебували на його утриманні, ту обставину, що обов`язок утримувати дитину лежить на обох батьках, вважає, що позовні вимоги про зміну розміру аліментів підлягають до задоволення. При цьому суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивача на утримання неповнолітньої дитини, встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно.

Згідно з роз`ясненнями п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

На основі викладеного суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2800 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи той факт, що матір дитини не спілкується з нею протягом багатьох років, не приходить до дитини та не намагається зв`язатися із дитиною, суд вважає що в інтересах сина місце його проживання має бути визначене зі позивачем. Син від народження проживає зі ОСОБА_1 , що свідчить довідка видана Ропчанською сільською радою від 15.02.2023 року.

Частиною 1 ст. 161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Розглядаючи позовні вимоги в частині позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньго сина, суд встановив наступне :

Згідно ст.164 ч.1 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позов про позбавлення батьківських прав позивачем заявлений на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України. Відповідно до вказаної норми права мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на цей орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (заява N° 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодили реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно резолютивної частини висновку органу опіки та піклування № 98 від 06 квітня 2023 рку вбачається, що орган опіки та піклування не вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того, самим позивачем ОСОБА_1 в судовому засіданні було вказано про те, що відповідач ОСОБА_2 сплачує аліменти вказані згідно рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30 січня 2018 року з на утримання неповнолітьої дитини ОСОБА_4 в розмірі 746 грн.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 умисно не ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини, та до нього раніше не застосовувалися будь-які заходи попередження та впливу.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В судовому засіданні позивачем не доведено, а судом не здобуто належних та достатніх доказів доведеності прямої винної поведінки умислу ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За вказаних обставин, суд вважає, що у задоволенні вимог позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 в частині позбавлення батьківських прав слід відмовити, попередивши відповідача ОСОБА_2 про неприпустимість порушення батьківських обов`язків та наслідки у разі їх неналежного виконання, а саме позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього сина.

Разом із тим, суд не бере до уваги надані позивачем письмові докази на підтвердження обставин як підставу для позбавлення батьківських прав та висновок органу опіки та піклування, оскільки вони суперечать встановленим у судовому засіданні дійсним обставинам справи та вимогам законодавства.

Керуючись ст. ст. 10 ,60 ,212,213,215,294, п. 4 ст. 295 ЦПК України, ст. ст. 150,164, 180-183, 199, 200, ч.2 ст. 166, 193 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання дитини та збільшення розміру стягуваних аліментів, задовольнити частково.

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Змінити розмір стягуваних із ОСОБА_2 згідно рішення Сторожинецького районного суду від 30 січня 2018 року по справі за № 723/3229/17 аліментів.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 жительки АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі, а саме по 2800 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, до Чернівецького апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд Чернівецької області.

Повний текст рішення складено 26 січня 2024 року.

СУДДЯ