Провадження № 2/522/408/24
УХВАЛА

16 лютого 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову, -

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 січня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ майна. Визначено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2024 роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, виділено в самостійне провадження позовну вимогу ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

12.02.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.02.2024 зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя прийнято до спільного розгляду з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Одночасно із зустрічним позовом ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на: земельну ділянку, площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:020:0187, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 0,0750 га, кадастровий номер :03:002:0021, що розташована за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, село Лазещина, урочище «Репегів». Крім того, просить накласти арешт та встановити тимчасову заборону на зняття з обліку транспортного засобу SUBARU, Модель FORESTER, 2011 року випуску, колір сірий, об`єм двигуна 2498, VIN-код НОМЕР_1 .

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що з аналізу первісного позову слідує, що у своїх позовних вимогах ОСОБА_2 заявляє вимоги про поділ виключно майна, титульним власником якого є ОСОБА_1 . Водночас, об`єкти, що зареєстровані за ОСОБА_2 , на її думку, поділу не підлягають, що свідчить про те, що остання вже вчинила дії, спрямовані на свідоме приховування спільного майна подружжя, а саме навмисно не заявила до поділу в первісному позові земельну ділянку, площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:020:0187, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль, а також приховала від ОСОБА_1 місцезнаходження транспортного засобу. Указує, що поведінка ОСОБА_2 при поданні первісного позову, зокрема, щодо приховання частини спільного майна, яке підлягає поділу в рамках даного спору, свідчить про наявність об`єктивних ризиків щодо приховування майна в подальшому або його відчуження без відома ОСОБА_1 .. Також зазначає, що незастосування заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Дослідивши заяву про забезпечення зустрічного позову та матеріали справи у межах вирішення цієї заяви, суд зазначає таке.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову, перелік яких визначений статтею 150 цього Кодексу, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 частини 1 статті 150 ЦПК України.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006, № 9 визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Умовою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Як слідує із зустрічної позовної заяви, предметом позову є визнання в порядку поділу майна подружжя права власності, зокрема, на земельну ділянку, площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:020:0187, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку, площею 0,0750 га, кадастровий номер :03:002:0021, що розташована за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, село Лазещина, урочище «Репегів», які зареєстровані на ім`я ОСОБА_2 , та транспортний засіб SUBARU, Модель FORESTER, 2011 року випуску, колір сірий, об`єм двигуна 2498, VIN-код НОМЕР_1 .

При цьому, в обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане майно, а також встановлення тимчасової заборони на зняття з обліку спірного транспортного засобу, заявник посилається на те, що з метою уникнення поділу майна, ОСОБА_2 може відчужити спірне майно без його відома, що ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у випадку задоволення поданого ним позову.

З матеріалів справи слідує, що сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою.

Відповідно до частин 1, 3 статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

При посвідченні правочинів щодо розпорядження спільним майном подружжя, якщо правовстановлюючий документ оформлений на ім`я одного з подружжя, нотаріус вимагає письмову згоду іншого з подружжя. Справжність підпису другого з подружжя на заяві про таку згоду має бути нотаріально засвідчена.

З урахуванням цього, ОСОБА_2 не може без згоди ОСОБА_1 відчужити нерухоме майно, яке є предметом спору, та придбане під час перебування сторін у шлюбі, тому доводи ОСОБА_1 про наявність підстав побоюватися, що відповідач за зустрічним позовом, яка є титульним власником спірного нерухомого майна, може відчужити його без відома ОСОБА_1 , є необгрунтованими.

Відтак, правові підстави для забезпечення зустрічного позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно відсутні.

Щодо вимог заяви в частині необхідності забезпечення позову шляхом накладення арешту та встановлення тимчасової заборони на зняття з обліку транспортного засобу SUBARU, модель FORESTER, 2011 року випуску, колір сірий, об`єм двигуна 2498, VIN-код НОМЕР_1 , суд зазначає наступне.

На підтвердження реєстрації спірного рухомого майна на ім`я ОСОБА_2 , позивач за зустрічним позовом посилається на копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , з якого слідує, що транспортний засіб SUBARU, Модель FORESTER, 2011 року випуску, колір сірий, об`єм двигуна 2498, VIN-код НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 ще 17 травня 2012 року.

Проте, ОСОБА_1 не надано суду актуальної інформації про власника указаного автомобіля на час звернення до суду з цим позовом, адже вирішення питання щодо забезпечення позову без перевірки інформації щодо того, кому на час вирішення питання про забезпечення позову належить сіпрне майно, може призвести до порушення прав інших осіб.

З урахуванням наведеного, правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову на підставі поданої заяви про забезпечення зустрічного позову відсутні, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення зустрічного позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА