Провадження № 2-з/932/3/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі: головуючого - судді Овчиннікової О.С., при секретарі судового засідання Білій Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до відповідача з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму боргу.

Одночасно з позовом адвокат Карчагін Сергій Володимирович , який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в межах ціни позову, що складає 4 608 950,00 грн .

Заяву обґрунтовує тим, що 30 вересня 2019 року ОСОБА_4 отримав у позику від ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 150 000, 00 дол. США, що складало 4 050 000, 00 грн. Договір позики був оформлений розпискою. Згідно умов розписки, дружина боржника була обізнана про укладення договору позики. Позика отримана для закупівлі товару під роботу, а також закриття деяких сімейних проблем. Строк повернення позики 30 вересня 2023 року.

30 травня 2023 року ОСОБА_4 (боржник за договором позики) помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть. На сьогодні за вказаною розпискою існує борг у розмірі 125 000 дол. США, що еквівалентно 4 592 800, 00 грн. за офіційним курсом НБУ на 11.12.2023 року. 3 огляду на те, що позика була отримана боржником в інтересах сім?ї, та його дружина була про це обізнана, вона в солідарному порядку відповідає з зобов?язаннями чоловіка. У зв?язку з викладеним позивач звернувся із позовом про стягнення заборгованості з колишньої дружини боржника.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 76 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18.10.2018 року у справі №183/5864/17-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, представник ОСОБА_1 , звертаючись з заявою про забезпечення позову, надав лише витяг з Державного реєстру речових права про наявність нерухомості у відповідачки ОСОБА_3 . Крім того, заявником не конкретизовано стосовного якого саме майна відповідача необхідно застосувати заходи забезпечення позову, не надано доказів, що це майно знаходиться у власності відповідача та яка його вартість, що, в свою чергу, позбавляє можливості встановити співмірність заявленого заходу забезпечення позову із вимогами позову,

До того ж, в якості підстав для висновку про вчинення відповідачкою дій, які унеможливлять виконання судового рішення у цій справі в разі задоволення позову, позивач не надав доказів на підтвердження своїх вимог, а також доказів вчинення відповідачкою дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення позову до суду.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Керуючись ст. 149 - 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя: О.С. Овчиннікова