САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1092/20
Провадження №2-р/726/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Байцар Л. В. при секретарі судового засідання Осипчук Ю.М., за участю прокурора Балицької Р.С., представника ЧМР Лелюк Х.М., державного виконавця Лизій Б.В., представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Лопух С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернівці заяву державного виконавця Лизій Б.В. про роз`яснення рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 04.03.2021 року по цивільній справі за позовом заступника прокурора Чернівецької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третьої особи на стороні позивача Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області, третіх осіб на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватних нотаріусів Чернівецького міського нотаріального округу Кривцової К.Т., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу, скасування державної реєстрації та припинення права, -

ВСТАНОВИВ :

До Садгірського районного суду м. Чернівці 18.01.2024 року надійшла заява державного виконавця Третього відділу ДВС у місті Чернівці Лизій Б.В. про роз`яснення рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 04.03.2021 р. у справі № 726/1092/20.

В заяві зазначає, що 15.01.2024 року ним, як державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 73805992 та № 73806620. Проте вважає неможливим виконати рішення суду та просить роз`яснити хід виконання рішення у зв`язку з тим, що кадастровий номер, який зазначений в рішенні суду і «зберігає» інформацію щодо розташування земельної ділянки скасований.

Представник ЧМР Лелюк Х.М. у судовому засіданні вказала на неправомірність дій Третього відділу ДВС у місті Чернівці щодо невиконання рішення суду, просила суд відповідним чином відреагувати шляхом винесення окремої ухвали.

Прокурор Балицька Р.С. в судовому засіданні вказала на безпідставність зазначених посилань державного виконавця Третього відділу ДВС у місті Чернівці, оскільки самочинне будівництво здійснене уже на сформованій земельній ділянці та зафіксовано Головним управлінням Держгеокадастру в Чернівецькій області проведеною 21.05.2020 року перевіркою використання земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га.

Представник ОСОБА_2 та ОСОБА_1 адвокат Лопух С.В. у судовому засіданні зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази користування відповідачами земельною ділянкою площею 0,15 га, яка знаходиться в межах земельної ділянки з кадастровим номером :40:005:0031 площею 24,415 га, оскільки відсутні фактичні межі земельної ділянки 0,15 га з її точними координатами, розташуванням і розмірами, що виключає можливість встановити місце розташування земельної ділянки та виключає можливість виконання рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи встановлено, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 4 березня 2021 року у справі за позовом прокурора Чернівецької області в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 зобов`язано усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,15 га (кадастровий номер :40:005:0031), шляхом звільнення її від об`єктів нерухомості, а саме: громадських будівель (автомийки), яка складається з будівлі літ. А, загальною площею 66,50 кв.м., навісу літ. «А'», навісів літ. «А''», літ. «А'''», літ. «А''''», очисної споруди I. (реєстраційний номер об`єкту нерухомості № 101) по АДРЕСА_1 та громадської будівлі (автогазового заправочного пункту), який складається з навісу газової колонки - І, підземного резервуару - ІІ та рекламної конструкції ІІІ по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомості №210).

Із матеріалів справи встановлено, що рішенням 48 сесії ЧМР VI скликання № 1163 від 27.03.2014 року затверджено проект відведення земельної ділянки в АДРЕСА_1 з кадастровим номером :40:005:0031 площею 24,415 га для передачі в орендне користування гр.. ОСОБА_7 . Проте, у зв`язку з тим, що речове право на зазначену земельну ділянку гр.. ОСОБА_7 протягом 1 року не зареєстроване, відповідно до ст..24 Закону «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :40:005:0031 площею 24,415 га скасована, земельна ділянка залишається в комунальній власності.

Вказані обставини, досліджувалися судами апеляційної та касаційної інстанції, при перегляді рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 4.03.2021 року і, відповідно, надана оцінка тим доводам, що земельної ділянки з кадастровим номером :40:005:0031 площею 24,415 га не існує.

В своїх апеляційних та касаційних скаргах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зазначали, що в матеріалах справи відсутні докази користування відповідачами земельною ділянкою площею 0,15 га, яка знаходиться в межах земельної ділянки з кадастровим номером :40:005:0031 площею 24,415 га, оскільки відсутні фактичні межі земельної ділянки 0,15 га з її точними координатами, розташуванням і розмірами, що виключає можливість встановити місце розташування земельної ділянки.

На що Чернівецький апеляційний суд, з яким погодився Верховний суд у своїх постановах, вказав на безпідставність зазначених посилань, оскільки самочинне будівництво здійснене уже на сформованій земельній ділянці та зафіксовано Головним управлінням Держгеокадастру в Чернівецькій області проведеною 21.05.2020 року перевіркою використання земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га.

Із матеріалів справи вбачається що громадська будівля (автомийка), яка складається з:

- адмінбудівлі літ. А, загальною площею 66,5 кв.м.(згідно технічного паспорту ФОП ОСОБА_11 1 поверх 33,2 кв.м., другий поверх 33,3 кв.м., розміри на плані 7,36х5,80м);

- навісів літ. «А'», літ. «А''», літ. «А'''», літ. «А''''»(згідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта експерта ОСОБА_12 загальна площа навісів 138 кв.м., висотою два поверха, прямокурної форми з розмірами на плані 6,00х5,80 м, висота першого поверху 5,5м);

- очисної споруди I;

має реєстраційний номер об`єкту нерухомості № 101, знаходиться за адресою: по АДРЕСА_1 , та громадська будівля (автогазовий заправочний пункт), який складається з:

- навісу газової колонки І;

- підземного резервуару ІІ(Shelf: 1-й ТОВ ФКР, ЗВГ-5П.І-УХЛІ ТУ В 282-33:2009, з заводським номером № 2541, місткість якого 4,96 м, та 2-й- ТОВ ФКР ЗВГ-5.П.1-УХЛ 1 ТУ В 282-3:2009, з заводським номером № 2542, місткість якого 4,96 м.;

- та рекламної конструкції ІІІ;

знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомості №210).

Із матеріалів справи, а саме з акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 21.05.2020 року вбачається, що з виїздом на місцевість АДРЕСА_2 та проведенням контрольних промірів мірною стрічкою встановлено, що на частині (орієнтовною площею 0,15 га) земельної ділянки з кадастровим номером :40:005:0031 площею 24,415 га, розташоване нерухоме майно орієнтовною площею 0,05 га, власниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . На місцевості встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 використовується земельна ділянка орієнтовною площею 0,15 га, яка слугує для обслуговування вищезгаданого нерухомого майна. Самовільне зайняття земельної ділянки здійснено шляхом вимощення території тротуарною плиткою для обслуговування самовільно збудованих: будівлі ГАЗС, авто мийки, резервуарів. (до акту додається малюнок схема з розташуванням самовільно зайнятої земельної ділянки).

26 жовтня 2022 року Садгірським районним судом м. Чернівці видано виконавчі листи №726/1092/20 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0,15 га (яка є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :40:005:0031), шляхом звільнення її від самовільно встановлених об`єктів нерухомості.

Проте, постановами старшого державного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лисака Р.В. від 28 липня 2023 року у виконавчих провадженнях №79845877 та №79845990 виконавчі документи повернуто стягувачу ЧМР без виконання на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», (а саме у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені виконавцем, відповідно до цього закону заходи, щодо розшуку такого майна, виявилися безрезультатними). За змістом наведених постанов державним виконавцем встановлено, що державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим № :40:005:0031 скасовано, відомості про земельну ділянку перенесено до архівного шару Державного земельного кадастру, отже на думку державного виконавця відсутність земельної ділянки з кадастровим номером :40:005:0031 унеможливлює виконання рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 4.03.2021 року в частині усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0, 15 га, шляхом звільнення її від самовільно побудованих об`єктів нерухомості, оскільки встановити місцезнаходження зазначеного майна, на думку державного виконавця, неможливо.

Після повторного скерування виконавчих листів з метою примусового виконання 15.01.2024 року державним виконавцем Третього відділу ДВС у місті Чернівці Лизій Б.В. повторно винесені постанови про відкриття виконавчого провадження № 73805992 та № 73806620. При цьому 18.01.2024 року державний виконавець Третього відділу ДВС у місті Чернівці Лизій Б.В. звертається за роз`ясненням до суду. Вважає, що відсутність земельної ділянки з кадастровим номером :40:005:0031 унеможливлює виконання рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 4.03.2021 року в частині усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0, 15 га, шляхом звільнення її від самовільно побудованих об`єктів нерухомості. Вважає неможливо виконати рішення, оскільки встановити місцезнаходження зазначеного майна неможливо, встановити межі земельної ділянки неможливо. Вважає, що знесення самовільно збудованих об`єктів нерухомості може призвести до порушення прав власників цього майна - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За приписами частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Положення зазначеної норми Конституції України кореспондувались з нормами, закріпленими у процесуальному законодавстві України. Зокрема, зазначено, що суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов`язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови судів приймаються іменем України.

З 30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року №1401-VIII, яким Конституцію України доповнено статтею 129-1, згідно з якою суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Також з 30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» статтею 13 якого встановлено гарантії щодо обов`язковості судових рішень. Так, згідно з частинами другою - четвертою зазначеної норми судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Отже, якщо судові рішення, що набрали законної сили, їх виконання є обов`язковим на всій території України. У пункті 4 рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 зазначено, що обов`язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя і виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової. Водночас, розглядаючи справу №5-рп/2013, Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року зауважив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

На час виникнення спірних правовідносин, умови і порядок виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII). Тому саме відповідно до вимог цього Закону необхідно діяти державному виконавцю під час вчинення ним виконавчих дій.

За визначенням, наведеним у пункті 1 частини першої статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII).

Умови та підстави, за яких може бути відкладено або зупинено виконавчі дії визначені розділом IV Закону № 1404-VIII.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що гарантії щодо обов`язковості виконання судових рішень, встановлені Конституцією України, реалізуються як у добровільному порядку так і через механізм застосування примусу, який забезпечують органи виконавчої служби. Норми Закону № 1404-VIII спрямовані саме на забезпечення безумовного виконання судового рішення і винятки з цього правила також регламентовані цим законом. Це означає, що у кожному конкретному випадку суд надає оцінку діям державного виконавця на предмет наявності або відсутності обставин, які об`єктивно перешкоджали або унеможливлювали виконання ним судового рішення.

Розглядаючи заяву державного виконавця Третього відділу ДВС у місті Чернівці Лизій Б.В. щодо роз`яснення рішення, судом встановлено, що на примусовому виконанні в Третьому відділі ДВС у місті Чернівці перебуває судове рішення про знесення самочинно збудованих об`єктів, що набрало законної сили 12.09.2022 року, і з 26.10.2022 року органом ДВС не вчинялись жодні дії, спрямовані на примусове виконання цього рішення. Жодних заходів щодо примусового виконання рішень, неупередженого, ефективного, своєчасного і в повному обсязі не вчинені.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Роз`яснення рішення - це засіб усунення його недоліків, тобто уточнення і більш ясний виклад дійсного змісту рішення з метою уникнення помилок при його виконанні.

Згідно з роз`ясненнями, викладеним в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 04.03.2021 року в частині усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0,15 га, (яка самовільно зайнята шляхом вимощення території тротуарною плиткою для обслуговування самовільно збудованих: будівлі ГАЗС, авто мийки, резервуарів) шляхом звільнення її від самовільно побудованих об`єктів нерухомості: громадських будівель (автомийки), яка складається з будівлі літ. А, загальною площею 66,50 кв.м., навісу літ. «А'», навісів літ. «А''», літ. «А'''», літ. «А''''», очисної споруди I. (реєстраційний номер об`єкту нерухомості № 101) по АДРЕСА_1 та громадської будівлі (автогазового заправочного пункту), який складається з навісу газової колонки - І, підземного резервуару - ІІ та рекламної конструкції ІІІ по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомості №210) є чітким і зрозумілим.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява про роз`яснення рішення суду задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви державного виконавця Лизій Б.В. про роз`яснення рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 04.03.2021 року по цивільній справі за позовом Заступника прокурора Чернівецької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третьої особи на стороні позивача Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області, третіх осіб на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватних нотаріусів Чернівецького міського нотаріального округу Кривцової К.Т., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу, скасування державної реєстрації та припинення права - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці.

Повний текст ухвали виготовлений 12 лютого 2024 року.

Суддя Л. В. Байцар