РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/3049/24

Провадження № 22-ц/4815/1039/24

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шимківа С.С.,

суддів: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання Хлуд І.П.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

на стороні позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дяденчука Анатолія Івановича на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 05 липня 2024 року (постановлену у складі судді Першко О.О.) за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Дяденчука Анатолія Івановича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення збитків та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

25 червня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Дяденчук А.І. звернувся до Рівненського міського суду із заявою про стягнення витрат, понесених позивачем, на оплату професійної правничої допомоги.

В обґрунтування заяви вказував, що 13 листопада 2023 року між позивачем та АО "Скорпіон" було укладено договір про надання правової допомоги № 118/23.

За умовами вказаного договору правова допомога надається адвокатом при стягненні з ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 13 лютого 2023 року. Сторонами узгоджено фіксовану вартість гонорару адвоката у розмірі 10 000 грн. 00 коп. Повнота та належність виконання зобов`язань за договором про надання правової допомоги підтверджується актом передачі-приймання наданої правової послуги від 24 червня 2024 року. При цьому, визначений сторонами гонорар має бути оплачений позивачем в строк встановлений в рахунку на оплату №1 від 24 червня 2024 року.

Вказував, що на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України заяву про стягнення понесених витрат по оплаті професійної правничої допомоги з відповідача було зроблено в п. 4 прохальної частини позовної заяви.

Просив поновити строк на подання доказів понесених витрат по оплаті професійної правничої допомоги, оскільки рахунок № 1 від 24 червня 2024 року та акт від 24 червня 2024 року складені після закінчення розгляду справи в суді першої інстанції, відповідно у позивача не було об`єктивної можливості подати їх раніше.

Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 грн. 00 коп. понесених ним витрат по оплаті професійної правничої допомоги.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 05 липня 2024 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Дяденчука Анатолія Івановича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення збитків та моральної шкоди відмовлено.

Ухвалу суду мотивовано тим, що ні позивач, ні його представник адвокат Дяденчук А.І. не подавали заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, про те, що докази щодо розміру правничої допомоги буде подано після рішення суду. В судовому засіданні такої заяви також зроблено не було, тому подана заява не підлягає до задоволення.

Не погоджуючись із ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Дяденчук Анатолій Іванович оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України заяву про стягнення понесених позивачем витрат по оплаті професійної правничої допомоги з відповідача було зроблено в п.4 прохальної частини позовної заяви.

У межах даної справи рахунок № 1 від 24 червня 2024 року та акт від 24 червня 2024 року складені після закінчення розгляду справи в суді першої інстанції, відповідно у позивача не було об`єктивної можливості подати їх раніше.

Відтак, у суду першої інстанції були наявні підстави для поновлення позивачу ОСОБА_1 строку на подання доказів понесених ним витрат по оплаті професійної правничої допомоги.

Позивачем дотримано процесуальні вимоги щодо порядку та строків подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу для вирішення судом питання щодо їх стягнення з іншої сторони.

Такі докази були подані в межах визначеного нормами процесуального законодавства п`ятиденного строку з дати ухвалення рішення суду, про що було попередньо зроблено заяву, викладену у позовній заяві, тобто до закінчення судових дебатів.

Просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення.

13 серпня 2024 року ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу, у якому покликається на законність ухвали місцевого суду.

Вказує, що ні позивач, ні його представник адвокат Дяденчук А.І. не подавали заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, про те, що докази щодо розміру правничої допомоги буде подано після рішення суду, заяву про відшкодування відшкодування витрат по оплаті професійної правничої допомоги зареєстровано в системі "Електронний суд" 24.06.2024 року.

Просить про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

Обміркувавши викладене, з урахуванням принципу розумності, апеляційний суд зауважує, що:

1) у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;

2) у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 вказав, що у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. У разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

У справі, що переглядається у апеляційному порядку стороною позивача до закінчення судових дебатів у справі не зроблено заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, про те, що докази щодо розміру правничої допомоги буде подано після рішення суду. В судовому засіданні такої заяви також зроблено не було.

Заяву про відшкодування витрат на правову допомогу, а також документи, які підтверджують понесені витрати, представник позивача ОСОБА_4 сформував в системі "Електронний суд" 24 червня 2024 року, яка зареєстровано судом 25 червня 2024 року, тобто після того як суд першої інстанції ухвалив рішення по справі.

Доводи апеляційної скарги про зазначення у позовній заяві вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті професійної правничої допомоги не заслуговують на увагу, оскільки така позовна вимога не може розцінюватись як подання стороною відповідної заяви, в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, про те, що докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Таким чином, особою, яка подала апеляційну скаргу не доведено порушення місцевим судом норм процесуального права, які могли б призвести до постановлення помилкової ухвали.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дяденчука Анатолія Івановича залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 05 липня 2024 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.