Справа № 589/5938/23
Провадження № 2/589/217/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Прачук О.В.,

з участю секретаря судового засідання Щерби Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шостка у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1

-про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Таскомбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 11 листопада 2020 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № . За умовами договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 88 964,76 грн; строк користування - 60 місяців; річні проценти - 0,01% від суми боргу за договором; щомісячні проценти 1,50 % від суми кредиту.

Кредитор виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору.

17.12.2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таксомбанк» укладено договір про відступлення права вимоги № 171221, відповідно до якого позивач є новим кредитором відповідача за кредитним договором № від 11.11.2020 року.

Всупереч вимогам кредитного договору відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснює щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом, в результаті чого станом на 08.11.2023 р. утворилася заборгованість у розмірі 104 181 грн. 32 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту 79 847 14 грн; заборгованість по річним процентам 12,21 грн; заборгованість по щомісячним процентам 24 321,97 грн.

Посилаючись на вказані обставини, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 104 181 грн 32 к. та судовий збір в розмірі 2 684 грн 00 к.

20 лютого 2024 року до суду надійшов відзив від представника відповідача адвоката Скрипки І.П. на позовну заяву. Не погоджуючись з позовними вимогами, відповідач зазначила, що позивачем порушені норми матеріального та процесуального права, а також пропущений загальний строк позовної давності, наданий законом для звернення до суду. Також зазначила, що отримала кредит в розмірі 20 000 грн, а не 88 964,76 грн, як вказано в позові, який вона сплатила в повному обсязі разом з відсотками, тому вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими. Крім того, зазначила, що копії документів, які додані до матеріалів справи, а саме: копії кредитного договору та паспорту кредиту не завірені належним чином та є нечитабельними, що повністю унеможливлює здійснити їх належний огляд та встановити взагалі його наявність, строки, суттєві умови, тощо. Тому вказані документи не можуть бути визнані належними та допустимими доказами по справі, просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

27 лютого 2024 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача, в якій представник позивача просив повністю задовольнити вимоги позовної заяви, мотивуючи тим, що вимоги позивача відповідають вимогам закону, зазначають, що заявлені вимоги до відповідача є правомірними, оскільки остання неналежним чином виконувала кредитне зобов`язання, тому порушила умови договору.

04 березня 2024 року до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому представник відповідача наполягає на тому, щоб в задоволенні позову було відмовлено, оскільки факти зазначені у відзиві відповідача не спростовані а ні змістом позову, а ні відповіддю на відзив. Також, до теперішнього часу не усунуті недоліки щодо надання незавірених копій документів без підтвердження повноважень осіб, якими вони підписані, тому зазначені документи не можуть бути визнані належними доказами у справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, її представник надав клопотання про розгляд справи без участі сторони відповідача з урахуванням відзиву на позов, просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов до такого висновку:

Судом встановлено, що 11 листопада 2020 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № , що не заперечується відповідачем.

17.12.2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таксомбанк» укладено договір про відступлення права вимоги № 171221, відповідно до якого позивач є новим кредитором відповідача за кредитним договором № від 11.11.2020 року. (а.с.9-11)

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 11.11.2020 року загальна заборгованість відповідача станом на 08.11.2023 р. складає 104 181 грн 32 к., з яких: заборгованість по тілу кредиту 79 847 14 грн; заборгованість по річним процентам 12,21 грн; заборгованість по щомісячним процентам 24 321,97 грн. (а.с.23).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Згідно ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, зокрема письмові докази.

При цьому, ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Ч. 1 ст. 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Слід зауважити, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. А ч. 7 встановлено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 8 ст. 83 ЦПК України передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Також, відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з вимогами ст. 95 ЦПК України письмові докази мають бути подані або у оригіналі, або належним чином завірені з підтвердженням їх наявності у оригіналі, або у формі засвідченого витягу, що має безпосереднє значення для правильного вирішення спору. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

При цьому, у порушення зазначених вимог, позивачем до позову надано:

- незавірені копії кредитного договору та паспорту кредиту, які, крім того, є нечитабельними, що повністю унеможливлює здійснення їх належного дослідження, як доказів, та встановлення їх змісту, зокрема, неможливо встановити суттєві умови договору, порядок виконання, строки, тощо;

- незавірену копію договору факторингу з додатками до нього, що також унеможливлює встановлення факту обгрунтованості звернення АТ «Таксомбанк» як позивача.

Суд звертає увагу на те, що текст документу повинен містити інформацію, заради зафіксування якої було створено документ (п. 5.20 Національних стандартів України «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163:2020). Відповідно до п. 4.1. цього стандарту, документ повинен містити (пп. 20) - текст документа, який є головним елементом документу. Іншими словами, документ, що надається, повинен мати текст, який можливо дослідити та який несе певний зміст.

Більш того, до правил ЄСПЛ встановлено певні вимоги до документів, зокрема, відповідно до Пояснювальної нотатки для осіб, які бажають звернутися до Європейського суду з прав людини, вимоги до поданих копій: текст повинен бути зрозумілим і читабельним; копії повинні бути повними (всього документу).

Однак, докази, на які посилається позивач, та які є ключовими в контексті заявлених обставин справи, не відповідають вимогам ст. 95 ЦПК України.

Зважаючи на вказане, позивачем не надано суду належні та допустимі докази на обгрунтування заявлених вимог, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовної заяви.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.В.Прачук