Провадження № 2/643/1041/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Ісоєва К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовомадвоката Андрущенко Діани Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини

ВСТАНОВИВ

Зміст позовних вимог

Адвокат Андрущенко Д.С. (представник позивача), яка діє в інтересах ОСОБА_1 (позивач), просить: розірвати шлюб, укладений між позивачем та ОСОБА_2 (відповідач); дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати разом з позивачем.

Обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги

Спільне життя позивача та відповідача не склалося через відсутність взаєморозуміння. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені. Виходячи з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 200/952/18, суд під час ухвалення рішення про розірвання шлюбу може зазначити в резулятивній частині про залишення проживання дитини з позивачем.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 20.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Підстави розгляду справи за відсутності сторін

Представник позивача надала заяву, в якій просила розглядати справу за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач надав заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Виходячи з чинного процесуального законодавства України, зокрема положень ч. 5 ст. 4, ст. 12, 13, п. 2 ч. 1 ст. 43, ч. 1, 3 ст. 223, ч. 4 ст. 268 ЦПК, участь в судовому засіданні є правом сторони, яким вона розпоряджається на власний розсуд.

Ураховуючи позицію сторін та необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності її учасників.

Фактичні обставини та докази, на підставі яких вони встановлені

01.06.2018 між позивачем та відповідачем зареєстрований шлюб Холодногірським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 198, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 . Прізвище дружини змінено з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Застосовне законодавство

Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Статтею 24 Сімейного кодексу України (СК) передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 110 СК, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ст. 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Позиція суду

Згідно чинного законодавства основною засадою шлюбу є вільна згода чоловіка та жінки на перебування у шлюбних відносинах.

Відповідно, ключовим в даній категорії справ є наявність волевиявлення позивача на розірвання шлюбу з відповідачем.

Суд встановив, що сімейне життя позивача та відповідача не склалось, шлюбно-сімейні відносини сторін припинено, розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін.

Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено.

Суд також не встановив обставин, які б свідчили про відсутність права пред`явити позов про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 110 СК).

Подальше збереження шлюбу порушуватиме засади його добровільності та суперечитиме інтересам сторін.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для розірвання шлюбу.

Вирішуючи вимоги позивача про залишення дитини після розірвання шлюбу проживати з нею, суд керується таким.

Відповідач у заяві про визнання позову підтвердив, що спір про визначення місця проживання дитини відсутній та він не заперечує проти вимоги про залишення дитини проживати разом з позивачем.

Згідно висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 200/952/18, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Ураховуючи вказані висновки щодо застосування норм права Верховного Суду та позицію відповідача, суд вважає можливим зазначити у рішення, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після розірвання шлюбу залишається проживати з позивачем.

Виходячи із практики Європейського суду з прав людини (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»), суд надає оцінку лише тим доказам та аргументам сторін, які мають значення для предмету доказування в даній справі.

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352 ЦПК України

УХВАЛИВ

Позовну заяву адвоката Андрущенко Діани Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ), зареєстрований 01.06.2018 Холодногірським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 198 розірвати.

Після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Копію рішення направити до Салтівського відділу реєстрації актів цивільного стану м. Харкова для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про реєстрацію шлюбу.

Залишити малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживати разом із матір`ю ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 19.02.2024.

Суддя Д.А. Крівцов