Справа № 473/477/24
УХВАЛА

іменем України

"30" січня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Матвійця Ю.П.,

розглянувши заяву керівника Вознесенської окружної прокуратури про забезпечення позову керівника Вознесенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про конфіскацію земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року керівник Вознесенської окружної прокуратури звернулася до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області з позовом до ОСОБА_3 про конфіскацію земельної ділянки.

Також керівником Вознесенської окружної прокуратури до позову долучено заяву про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на спірну земельну ділянку площею 0,0974 га, кадастровий номер: :14:023:0003, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , призначену для ведення особистого селянського господарства;

- встановлення заборони суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно України вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірної земельної ділянки площею 0,0974 га, кадастровий номер: :14:023:0003, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , призначеної для ведення особистого селянського господарства (у тому числі щодо продажу, обміну, зміни ї цільового призначення, поділу чи об`єднання з іншими ділянками, укладення договорів, вчинення інших правочинів щодо неї).

Заява обґрунтована тим, що невжиття зазначених заходів забезпечення позову значно утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду (в разі задоволення позовних вимог).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі постанова) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (п.п. 1, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до п. 4 постанови суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Суд встановив, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є належна ОСОБА_3 частка земельної ділянки площею 0,0974 га, кадастровий номер: :14:023:0003, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , призначена для ведення особистого селянського господарства.

Тому, враховуючи наявність між сторонами спору та характер вказаного спору, керівником прокуратури доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду (у разі задоволення позовних вимог).

Однак суд вважає запропоновані керівником прокуратури способи забезпечення позову неспівмірними із заявленими вимогами та такими, що грубо порушать права іншої співвласниці ділянки ( ОСОБА_2 , як власниці частки ділянки, яка не є безпосереднім предметом спору), зокрема безпідставно позбавлять її законних прав користування та розпорядження своїм майном.

За встановленого, суд вважає, що адекватним, ефективним та співмірним заявленим вимогам способом забезпечення позову є накладення на період вирішення спору заборони суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно України (державним реєстраторам) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо належної ОСОБА_3 частки земельної ділянки площею площею 0,0974 га, кадастровий номер: :14:023:0003, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , призначеної для ведення особистого селянського господарства.

Тому, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 258-260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву керівника Вознесенської окружної прокуратури про забезпечення позову керівника Вознесенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про конфіскацію земельної ділянки задовольнити частково.

Заборонити суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно України (державним реєстраторам) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо належної ОСОБА_1 частки земельної ділянки площею 0,0974 га, кадастровий номер: :14:023:0003, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , призначеної для ведення особистого селянського господарства.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: ' О.В. Вуїв