г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3483/23
Номер провадження 2/213/72/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Мазуренка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Гусарової О.С.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №213/3483/23 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Мірошниченко Марина Володимирівна до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, набуте у шлюбі,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача в інтересах позивача звернулась до суду з вказаним позовом, в якому зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким позивач перебувала у зареєстрованому шлюбу з 01 листопада 1986 року по 17 жовтня 2017 року. Під час шлюбу ними було придбано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , титульним власником є ОСОБА_4 відповідно до договору купівлі-продажу від 19 грудня 1987 року. Після смерті ОСОБА_4 спадкоємицею першої черги є їх дочка ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину. Діти спадкодавця - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовились від спадщини на користь ОСОБА_3 . Крім того, спадкоємицею першої черги є дружина померлого ОСОБА_2 . Позивач звернулась до нотаріуса про визначення її частки у спільному майні подружжя, однак їй було відмовлено, оскільки відсутня державна реєстрація права власності на вищевказаний будинок. Просить визнати за позивачем в порядку виділення частки у спільному майні подружжя право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 , як на частку у спільному майні, набутому подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за час перебування у шлюбі.

Позивач та її представник у підготовче засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надала заяву, де просить розглянути справу у її відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу без участі позивача та її представника.

Відповідачі у підготовче засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом своєчасно і належним чином, надали заяви про розгляд справи без їх участі та визнання позову.

Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначив про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою суду від 11 вересня 2023 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі.

Ухвалою суду від 13 вересня 2023 року у вищевказаній ухвалі суду виправлено описку.

Дослідив письмові матеріали справи, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

01 листопада 1986 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5).

Як видно із свідоцтва про народження, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_7 (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про шлюб, ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та набула прізвище " ОСОБА_9 " (а.с.8).

Шлюб між позивачем та ОСОБА_4 17 жовтня 2017 року роірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.4).

Постановою державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 16 серпня 2023 року ОСОБА_1 відмолено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 після смерті колишнього чоловіка - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відсутня державна реєстрація права власності на вищевказаний будинок (а.с.9).

На підставі договору купівлі-продажу квартири від 19 грудня 1987 року ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_10 житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість будинку становила 4 700,00 крб. Договір купівлі-продажу посвідчений державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Ковтун Л.М., зареєстровано у реєстрі №4193 (а.с.10).

Відповідно до довідки КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» "ДОР" будинок АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_10 (а.с.12).

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19 серпня 2023 року видно, що інформація щодо будинку АДРЕСА_1 в реєтрі відсутня (а.с.13).

Відповідно до звіту про оцінку майна, оціночна (ринкова) вартість будинку АДРЕСА_1 станом на 15 серпня 2023 року становить 163 800,00 грн (а.с.14-15).

Викладеними обставинами відповідають правовідносини, які виникають із рівних прав подружжя на майно, набуте за час шлюбу.

На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках,кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.Відповідно до ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно зі ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та є непорушним.

За приписами ст. 317 ЦК України зміст права власності полягає у праві власники володіти, користуватись та розпоряджатись майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з положеннями ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Нормами ч. 3 ст. 3 зазначеного Закону визначено, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56.

Зазначений нормативний акт передбачав, що реєстрацію будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих з подальшою видачею реєстраційних документів.

Відповідно до ч.3 ст.5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Суд вважає, що оскільки спірні правовідносини щодо набуття будинку у власність виникли у 2003 році, відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, до них належить застосувати положення ЦК УРСР 1963 року, чинного на час їх виникнення.

Статтею 153 ЦК УРСР 1963 року визначено, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦК УРСР 1963 року, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст.ст.22,28 Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Отже, наведеними нормами права передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю.

Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Судом встановлено, що спірне нерухоме майно будинок АДРЕСА_1 був придбаний ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в період шлюбу із позивачем.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проаналізувавши всі докази у справі в їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, вразовуючи визнання відповідачами позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на майно, набуте у шлюбі знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Питання щодо стягнення з відповідачів понесених судових витрат позивачем не порушувалось.

Керуючись ст. ст. 5, 15, 16, 317, 328, 368, 372 ЦК України, ст. ст. 224, 225 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.22,28 Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 200, 206, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Мірошниченко Марина Володимирівна до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, набуте у шлюбі задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , в порядку виділення частки у спільному майні подружжя право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 , як на частку у спільному майні, набутому подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за час перебування у шлюбі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Дата складення повного тексту судового рішення 30 січня 2024 року.

Суддя В.В.Мазуренко