Провадження № 2/727/31/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

12 січня 2024 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівці у складі:

головуючої судді М.Є.Бойко ,

за участю:

секретаря судових засідань Васківчук В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Фортуни Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Чернівці, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Фортуна Георгій Георгійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Імперіал Буд» про захист прав споживача, стягнення пені за прострочення виконання договірних зобов`язань,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2023 року адвокат Фортуна Г.Г., діючи в нтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Імперіал Буд» про захист прав споживача, стягнення пені за прострочення виконання договірних зобов`язань.

В обгрунтування позову посилається на те, що 28 грудня 2017 року між ним та ТзОВ «МС Імперіал Буд» було укладено попередній договір № А_369, який посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.В., та за умовами якого відповідач зобов`язався продати позивачу, а позивач зобов`язався купити в термін до кінця першого кварталу 2019 року квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 91,37 кв.м., в тому числі житловою площею 58,86 кв.м.

Строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до кінця IV кварталу 2018 року.

За формою і змістом укладений між сторонами попередній договір у вказаній частині є угодою про послугу з будівництва житла, а також є змішаним та містить в собі, в тому числі, елементи договору підряду.

Позивач сплатив забезпечувальний платіж у розмірі 1 176 114,64 грн. (100% орієнтовної вартості об`єкту нерухомості, яка була визначена сторонами у попередньому договорі), що підтверджується відповідною довідкою відповідача, виконавши таким чином своєчасно та в повному обсязі свої зобов`язання.

Натомість, ТзОВ «МС Імперіал Буд» свої зобов`язання за вищевказаним договором щодо здачі нерухомого об`єкту в експлуатацію не виконав та ухиляється від їх виконання, належні правовстановлюючі документи не отримав та не оформив.

На даний час будівництво об`єкту не проводиться, кошти позивачу не повернуто, в зв`язку із чим він змушений звернутися до суду з даним позовомта просить стягнути з відповідача на свою користь, на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» пеню в розмірі трьох відсотків за 1 календарний день від суми 1 176 14, 64 гривень - вартості квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 91,37 кв. метрів, в тому числі житловою площею 58, 836 кв. метрів, за період з 01 жовтня 2020 року по 01 жовтня 2022 року, тобто за 731 календарних дня, в сумі 25 792 194, 05 грн., а також всі судові витрати по справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20 листопада 2023 року у справі відкрито загальне провадження.

11.12.2023 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «МС Імперіал Буд» не визнає вимоги Позивача, вважає їх необґрунтованими, такими, що не ґрунтуються на дійсних обставинах справи та чинному законодавстві, а, відтак, не підлягають задоволенню, оскільки між сторонами укладено саме Попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, який не містить жодних елементів Договору підряду і не може вважатись договором надання послуги чи робіт, а, отже, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані положення ЦКУ, які регулюють будівельний підряд. Крім того, враховуючи, що Попередній договір №А_369 від 28.12.2017р. є саме Попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна, який не містить та не міг містити умов, що Відповідач повинен за замовленням Позивача збудувати об`єкт нерухомості, то, відповідно, на думку Відповідача, Позивач не є споживачем будівельних робіт (послуг). Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України та п.21 Попереднього договору зобов`язання сторін по укладанню Основного договору купівлі-продажу припинилось 31 березня 2019 року, а, отже, з 01.04.2019 року у відповідача лише виникло зобов`язання повернути позивачу забезпечувальний платіж протягом 30 днів (п. 10 Попереднього договору), проте останній з такою вимогою не звертався, а тому, згідно вимог ч. 2 ст.613 ЦК України, зазначене зобов`язання є відстроченим до надання Позивачем своїх банківських реквізитів, а не простроченим, в зв`язку із чим останній не має право на отримання пені.

Також відповідач вважає, що, враховуючи умови вищевказаного попереднього договору, ч.5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» не може бути застосована до правовідносин, які склались між сторонами.

Крім того, у відзиві на позов зазначено, що заявлена до стягнення Позивачем пеня в сумі 25 792 194,05 грн. є непропорційною та такою, що значно перевищує розмір сплаченого Позивачем забезпечувального платежу у сумі 1 176 114, 64 грн., а тому в разі задоволення позову вона має бути зменшена.

Також відповідач звертає увагу суду на те, що відповідно до ст. 232 ГК України та правового висновку,викладеного в постанові Верховного суду від 30 жовтня 2019 року по справі №756/2781/16-ц, максимальним строком нарахування пені є шість місяців з дня прострочення зобов`язання, а не як розраховано відповідачем.

Підготовче провадження у справі закрито ухвалою від 14 грудня 2023 року.

У судовому засіданні 12.01.2024 року позивач та його представник вимоги позову підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, надали суду пояснення, які аналогічні зазначеним у позові обставинам.

Представник відповідача - Капінус А.А. у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, у задоволенні позовної заяви просив відмовити повністю.

Заслухавши позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позову, виходячи з наступних фактичних обставин та відповідних їм правовідносин.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

За змістом статті 526 ЦК України належне виконання зобов`язання - це передусім виконання його відповідно до умов договору і вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

У ч. 1 ст. 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною першою статті 846 ЦК України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються в договорі підряду.

Згідно зі статтею першою Закону України «Про захист прав споживачів» - споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Частиною 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Як бачається з матеріалів справи та встановлено судом, 28 грудня 2017 року, між ТзОВ «МС Імперіал Буд» (Сторона 1) та ОСОБА_1 (Сторона 2) було укладено попередній договір №А_369 , який засвідчено нотаріально, відповідно до умов якого ТзОВ «МС Імперіал Буд» зобов`язується продати ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 зобов`язується купити в термін до кінця І кварталу 2019 року квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 91,37 кв.м., в тому числі житловою площею 58,86 кв.м., згідно умов, що визначені даним попереднім договором та укладеним у майбутньому договором купівлі-продажу. Строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до кінця IV кварталу 2018 року. Сторона 1 має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва на строк до трьох місяців, цей факт не буде вважатися порушенням умов договору.

Пунктом 1.1. вказаного договору визначено, що сторона 1 зобов`язується оформити на своє ім`я правовстановлюючі документи та зареєструвати право власності на об`єкт нерухомості до моменту укладення договору купівлі-продажу об`єкту нерухомості.

Сторони домовилися про істотні умови основного договору купівлі-продажу квартири: об`єкт продажу квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 91,37 кв.м. Загальна проектна площа Об`єкту нерухомості є орієнтовною та підлягає уточненню згідно даних суб`єктів господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію та інших документів при укладання Основного договору (пункт 2). ОСОБА_1 зобов`язується сплатити стороні, на момент підписання основного договору, до моменту його нотаріального посвідчення, повну вартість об`єкта нерухомості, яка орієнтовно складає 1 176 114,64 грн. (п.2.2 Договору).

Тобто за формою і змістом укладений між сторонами договір у вказаній частині є угодою про послугу з будівництва житла.

Вказаний договір є змішаним і містить в собі, в тому числі, елементи договору підряду.

На виконання умов попереднього договору № А_369 від 28 грудня 2017 року ОСОБА_1 було сплачено 1 176 114,64 грн. гривень (а.с.10), що визнається та не заперечується відповідачем.

ТзОВ «МС Імперіал Буд», на час розгляду справи, будинок АДРЕСА_3 не здано в експлуатацію при тому, що планове завершення будівництва житлового будинку в експлуатацію встановлено кінець ІV квартал 2018 року.Доказів щодо зміни строку будівництва, а також щодо зміни терміну прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва суду не надано.

Сторонами також не заперечувалося в суді, що станом на час ухвалення судового рішення договір купівлі-продажу квартири з позивачем не укладено, що свідчить про не виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань.

Належних і допустимих доказів на підтвердження доводів про відсутність вини відповідача у невиконанні взятих на себе зобов`язань матеріали справи не містять. Розмір пені за просторочення зобов`язань договором № А_369 від 28 грудня 2017 року не встановлено, ним передбачено лише штрафні санкції за порушення терміну повернення забезпечувального платежу (п.11 договору), що не є предметом даного позову.

Таким чином, доводи відповідача про відсутність підстав для стягнення пені на підставі не заслуговують на увагу, а позивач вправі вимагати її стягнення у розмірі, встановленому частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Щодо інших доводів відповідача, викладених у відзиві на позов, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи відповідача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення та встановлено достатні підстави для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи позовні вимоги щодо розміру пені суд виходить з наступного

За правовим висновком ВП ВС від 20.03.2019 у справі №761/26293/16-ц згідно вимог статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи, зокрема, завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами, особливості предмета спору, ціни позову (стаття 11 ЦПК України).

Частиною третьою статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням наведених положень норм процесуального права щодо загальних засад цивільного судочинства дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №902/855/18 вказано про те, що цивільні відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Отже, враховуючи вказані висновки ВС, правові положення ч.3 ст.551 ЦК України про можливість суду зменшити розмір пені, а також встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини суд приходить до висновку про те, що розмір пені, визначений позивачем в сумі 25 792 194 грн. 05 коп., не можна вважати таким, який би відповідав завданню цивільного судочинства справедливому розгляду і вирішенню справи, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково, в сумі 300 000 грн.

Відповідно до вимог п. 39 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі, якщо суд на підставі частини третьої статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

За подання позову ціною 25 792 194 грн. 05 коп. ОСОБА_1 повинен був би сплатити на час звернення до суду судовий збір в сумі 13 420 грн., тобто 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст.4 Закону України «Про судовий збір») , проте на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» він звільнений від оплати такого.

Отже, враховуючи, що з відповідача присуджено до стягнення зменшений судом розмір пені на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, з Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Імперіал Буд» в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 13 420 грн.

В силу приписів ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до поданого позову розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу визначено у 10 000 грн., тоді як жодних доказів на їх підтвердження матерали справи не містять, не було їх надано і в ході судового розгляду, в зв`язку із чим такі вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного та, керуючись ст.10, 12, 89, 141, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Фортуна Георгій Георгійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Імперіал Буд» про захист прав споживача, стягнення пені за прострочення виконання договірних зобов`язань задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Імперіал Буд» на користь ОСОБА_1 пеню за попереднім договором № А_369 від 28 грудня 2017 року за прострочення виконання договірних зобов`язань в сумі 300 000 (триста тисяч) грн.

В іншій частині позовних вимог у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Імперіал Буд» на користь держави 13 420 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 22 січня 2024 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «МС Імперіал Буд», , юридична адреса: 79017 м.Львів, вул. Водогінна, 2 , офіс № 522, місце знаходження: 79021, м.Львів, вул.. Садова, 2 «А».

Суддя Бойко М.Є.