Провадження №2/755/208/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2024 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Коваленко І.В.,

при секретарі - Назаровій І.В.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и в:

Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» з ОСОБА_2 відшкодування в розмірі 26 991,90 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 4684,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.11.2021 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів. № 209.21.2646162 зі страховою сумою 504 801,00 грн. та строком дії з 06.01.2022 року по 05.01.2023 року, франшиза при ДТП - 0,00 %. Даним договором було застраховано автомобіль «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

28.09.2020 року приблизно о 21:25 год. на пр.Глушкова, 10 в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода: водій ОСОБА_2 , керуючи ТЗ «Ford Cargo 2526», д.н.з. НОМЕР_3 , під час перестроювання з крайньої правої смуги в ліву смугу, не надала перевагу в русі автомобілю, що рухався в попутному напрямку, внаслідок чого відбулось зіткнення з застрахованим автомобілем «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 . В результаті події автомобілі отримали механічні пошкодження.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2 , що підтверджується постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 22.11.2022 року у справі № 752/14524/22, відповідно до якої ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

29.09.2022 року до ТДВ «Експрес Страхування» звернувся страхувальник із повідомленням про пошкодження транспортного засобу «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 та з заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО ТОВ «Автоцентр на Харківському». Відповідно до умов Договору страхування позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування страхувальнику у розмірі 98 352,52 грн., що підтверджується страховим актом № 3.22.04154-1 та платіжним дорученням.

Цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 на дату ДТП було застраховано в Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/209319203, яким було забезпечено автомобіль «Ford Cargo 2526», д.н.з. НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 . Ліміт відповідальності за даним полісом за шкоду, заподіяну майну - 130 000,00 грн., розмір франшизи - 0,00 грн.

04.11.2022 року ТДВ «Експрес Страхування» звернулося до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 98 352,52 грн.

29.12.2022 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було здійснено виплату страхового відшкодування полісом № ЕР/ 209319203 з урахуванням коефіцієнту зносу змінених складових у розмірі 71 360,52 грн. що підтверджується платіжною інструкцією № 32585 від 29.12.2022 року.

21.08.2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням сторін).

Відповідно до копії свідоцтва про одруження виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві 25.04.2015 року та копії паспорту виданого Дніпровським РВ ГУДМС України в м.Києві від 27.05.2015 року, дівоче прізвище « ОСОБА_4 » змінено на « ОСОБА_5 ».

08.09.2023 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшов відзив ОСОБА_1 , у якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи тим, що на момент ДТП цивільно-правову відповідальність відповідачки було застраховано у Товаристві з додатковою відповідальністю «Альфа-Гарант» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/209319203, яким було забезпечено автомобіль «Ford Cargo 2526», д.н.з. НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , за кермом якого була відповідачка в момент настання ДТП. Ліміт відповідальності за даним полісом за шкоду заподіяну майну - 130,000 грн. розмір франшизи - 0,00 грн. Позивач цього не оскаржує та підтверджує у позовній заяві. Як вбачається з вище зазначеної інформації, відповідно до полісу № ЕР/209319203, ТДВ СК «Альфа-Гарант» має забезпечувати покриття майнових збитків у розмірі 130 000,00 грн. 04.11.2022 року ТДВ «Експрес Страхування» звернулося до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 98 352,52 грн., що є у межах встановленого ліміту. 29.12.2022 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було здійснено виплату страхового відшкодування за полісом № ЕР/209319203у розмірі 71 360,62 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 32585 від 29.12.2022 року. Сума цієї виплати менша на 26 991,90 грн., ніж ТДВ «Експрес Страхування» запросило у ТДВ СК «Альфа-Гарант». Позивач вказує причиною виникнення цієї різниці урахування коефіцієнту зносу змінених складових і вимагає її відшкодувати шляхом стягнення з відповідачки у порядку суброгації, однак ознайомившись з даною платіжною інструкцією, відповідачка не знайшла жодних підтверджень нарахування зносу. Дана платіжна інструкція лише встановлює факт здійснення оплати на зазначену суму, однак не пояснює, яким чином вона була вирахувана. У зв`язку з тим, що позивач не довів ті обставини на, які він посилається, що є необхідним відповідно до ст.81 ЦПК України, відповідачка вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Окрім того, відповідачка просить відмовити у стягненні з неї судових витрат, у тому числі судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2684,00 грн.

01.11.2023 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва залучено до участі у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант».

Представник позивача до судового засідання не з`явився, направив на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у задоволені позовних вимог просила відмовити з підстав, викладених у відзиві.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, розглянувши подані сторонами докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 04.11.2021 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів. № 209.21.2646162 зі страховою сумою 504 801,00 грн. та строком дії з 06.01.2022 року по 05.01.2023 року, франшиза при ДТП - 0,00 %.

Даним договором було застраховано автомобіль «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

28.09.2020 року приблизно о 21:25 год. на пр.Глушкова, 10 в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода: водій ОСОБА_2 , керуючи ТЗ «Ford Cargo 2526», д.н.з. НОМЕР_3 , під час перестроювання з крайньої правої смуги в ліву смугу, не надала перевагу в русі автомобілю, що рухався в попутному напрямку, внаслідок чого відбулось зіткнення з застрахованим автомобілем «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 . В результаті події автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року справі № 752/14524/22 ОСОБА_2 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

29.12.2022 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було здійснено виплату страхового відшкодування полісом № ЕР/ 209319203 з урахуванням коефіцієнту зносу змінених складових у розмірі 71 360,52 грн. що підтверджується платіжною інструкцією № 32585 від 29.12.2022 року.

Як вбачається з витягу ЦБД МТСБУ цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 на дату ДТП було застраховано в Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/209319203, яким було забезпечено автомобіль «Ford Cargo 2526», д.н.з. НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 . Ліміт відповідальності за даним полісом за шкоду, заподіяну майну, - 130 000,00 грн., розмір франшизи 0,00 грн., що підтверджується матеріалами справи.

04.11.2022 року ТДВ «Експрес Страхування» звернулося до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 98 352,52 грн.

29.12.2022 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було здійснено виплату страхового відшкодування полісом № ЕР/ 209319203 з урахуванням коефіцієнту зносу змінених складових у розмірі 71 360,52 грн. що підтверджується платіжною інструкцією № 32585 від 29.12.2022 року.

Звертаючись до суду, позивач просив відшкодувати різницю між виплаченим відшкодуванням і страховою виплатою, а саме: (98 352 грн. 52 коп. - 71 360,62 грн.) = 26 991 грн 90 коп.).

Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п`ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страховик, керуючись нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування, про що зазначено у пункті 36.1 статті 36 цього Закону.

Статтею 1194 ЦК України урегульовано питання відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), пункт 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 752/16797/14-ц (провадження № 14-80цс19); Постанова ВС від 24 березня 2021р. у справі № 523/3212/19).

Окремо суд звертає увагу на те, що згідно правових позицій, висловлених Великою Палатою Верховного Суду у справі №755/18006/15-ц від 4 липня 2018 року на особу, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність обов`язок відшкодування спричиненої нею шкоди може бути покладений виключно у розмірі перевищення такої шкоди над лімітом страхової відповідальності.

Відповідач застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/ 209319203 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в сумі 130 000 грн.

Судом встановлено, що розмір шкоди, спричиненої ДТП при зверненні до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» з регресною вимогою (98 352 грн. 52 коп.), був меншим від страхового ліміту (130 000 грн).

Зважаючи на викладене, правових підстав для задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 26 991 грн. 90 коп. матеріальної шкоди суд не вбачає.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі ст.ст. 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, відшкодування судових витрат не здійснюється.

Враховуючи наведене та керуючись, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 993, 1166, 1187, 1192, 1194 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 177,209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволені позову Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 14 лютого 2024 року.

Суддя: