Справа № 686/2232/22
Провадження № 2/686/931/24
22 січня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області
в складі: головуючого - судді Приступи Д.І.,
при секретарі - Люковій Л.С.,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Преміум Лігал Колекшн», ПАТ «Комерційний Банк «Надра» про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги № GL3N217215_ПВ від 30.04.2020 року, в частині відступлення прав вимоги, за кредитним договором №05/06/2007-840-К/641 від 05.06.2007 року та договором іпотеки від 05.06.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Хмельницькогоміського нотаріального округу Пруняком В.І. та зареєстрованим в реєстрі за №2196, в якому зазначила, 30.04.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» був укладений договір про відступлення прав вимоги № GL3N217215_ПВ,(надалі - «Договір відступлення») посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., за реєстровим номером 3891. Відповідно до умов цього договору ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Лігал Колекшн» право вимоги заборгованості за кредитним договором №05/06/2007-840-К/641 від 05.06.2007 року, на підставі протоколу електронних торгів № UA-EA-2020-03-06-000035-b від 01.04.2020 року. Відповідно до пункту 4.1 договору від 30.04.2020 року ціна договору складає 11 578 696,81 грн., даний договір про відступлення прав вимоги № GL3N217215_ПВ є договором факторингу, який є фінансовою послугою, а ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Лігал Колекшн» не є учасником ринку фінансових послуг, оскільки у товариства відсутня ліцензія на здійснення фінансових послуг, а тому позивач просить його позов задовольнити.
В судове засідання позивач та її представник не з`явились, подали до суду заяву в якій вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять проводити розгляд справи без їхньої участі.
Відповідач ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без їхньої участі не надсилали, про причини неявки суд не повідомили.
Відповідач ПАТ «Комерційний Банк «Надра» в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, проти позовних вимог заперечують згідно відзиву наявного в матеріалах справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, що 05.06.2007 року, між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (надалі також ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №05/06/2007-840-К/641 згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 198 000 доларів США з розрахунку 12,20% річних за час фактичного користування кредитом на строк з 05 червня 2007 року по 04 червня 2032 року, мета кредитування - придбання нерухомості.
Також між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Надра» укладено договір іпотеки від 05.06.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пруняком В.І. та зареєстрованим в реєстрі за №2196. Предметом договору іпотеки є квартира АДРЕСА_2 .
16.01.2013 року Хмельницьким міськрайонним судом ухвалено рішенняу справі № 2/2218/156/11 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором №05/06/2007-840-К/641 від 05.06.2007 року 187 791,62 доларів США заборгованості за тілом кредиту, 19 386,53 доларів США заборгованості по сплаті відсотків за кредитом та 1542,07 доларів США пені за несвоєчасну сплату кредиту, а всього 208 720,22 доларів США.
30.04.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» був укладений договір про відступлення прав вимоги № GL3N217215_ПВ, (надалі - «Договір відступлення») посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., за реєстровим номером 3891. Відповідно до умов цього договору ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Лігал Колекшн» право вимоги заборгованості за кредитним договором №05/06/2007-840-К/641 від 05.06.2007 року, на підставіпротоколу електронних торгів № UA-EA-2020-03-06-000035-b від 01.04.2020 року. Відповідно до пункту 4.1 договору від 30.04.2020 року ціна договору складає 11 578 696,81 грн.
Згідно п.п. 2.2, п.2 Договору відступлення «За цим Договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь- якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1 цього Договору, набуває наступні права кредитора за Основними договорами: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, щодо сплати Боржниками грошових коштів,вказаних у Додатку 1 до цього Договору та визначених на момент набуття Новим Кредитором Права вимоги, включаючи право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття Права вимоги процентів у розмірах вказаних в Додатку 1 до цього Договору, право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття Прав вимоги штрафних санкцій, неустойок (штрафів, пеней), право вимагати предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань у випадках та на умовах, встановлених Основними договорами. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку № 1 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора відповідно до цього Договору у обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги.
До нового кредитора не переходить права на нарахування процентів за користування Боржниками кредитними коштами та права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надані банку відповідно умов Основних договорів.
Відповідно вказаного договору про відступлення прав вимоги № GL3N217215_ПВ до ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Лігал Колекшн» перейшло право вимагати стягнення предметів забезпечення в тому числі за договором іпотеки від 05.06.2007 року за №2196.
Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. зроблено запис про проведену державну реєстрацію права, на підставі якого за ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Лігал Колекшн» зареєстровані права іпотекодержателя (обтяжувача забороною на нерухоме майно) за Договором іпотеки від 05.06.2007 року, зареєстрованим в реєстрі за №2196.
Електронні торги, на яких було продано право вимоги за кредитним договором порушують права та інтереси позивача. ОСОБА_1 виступає позичальником за кредитним договором, право вимоги за яким було відчужено.
Частинами 2,3 ст. 13 ЦКУ передбачено, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватись від дій, які могли порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання права в інших формах.
Відповідно до ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і не матеріальні блага.
Частиною 1 ст.178 ЦК України передбачено те, що об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватись або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» банк є учасником ринку фінансових послуг. Цей Закон регулює відносини, що виникають між учасниками ринків фінансових послуг під час здійснення операцій з надання фінансових послуг ч.1 ст.2 цього Закону.
Частиною 1 пунктами 11, 14 ст. 4 цього Закону до фінансових послуг віднесено факторинг, банківські та інші фінансові послуги, що надаються відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність".
Відповідно до статті 48 Закону України «Про банки і банківську діяльність» до кредитних операцій віднесено, в тому числі, надання кредитів та факторинг.
Відповідно зі ст.49 Закону України від 07 грудня 2000 року №2121-III «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.
Статтею 1077 Цивільного кодексу України визначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року № 231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.
Згідно з частиною першою статті 1084 Цивільного кодексу України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Відповідно до ст. 1077, 1079 Цивільного кодексу України та частини п`ятої статті 5 Закону України «Про банки і банківську діяльність» договір факторингу зачіпає інтереси трьох сторін: клієнта, яким може бути фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактора, яким може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, та боржника, тобто набувача послуг чи товарів за первинним договором.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 того ж Закону фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Факторинг належить до фінансових послуг (пункт 11 частини 1 статті 4 Закону).
Згідно ст.651 Цивільного кодексу України встановлено, що Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Уразі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Відповідно ст. 652 Цивільного кодексу України встановлено, що У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Згідно постанови від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11 (провадження № 14-222цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ. Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Сторонами у зобов`язанні є кредитор і боржник (ч.1 ст.510 ЦК України).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги)
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом ст. 514 ЦК України.
Відповідно до частини третьої статті 512 ЦК Україникредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.
Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент отримання письмового повідомлення про заміну кредитора.
У частині третій статті 656 ЦК Українизакріплена норма про те, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, аналіз ст.ст. 512, 1077 ЦК України свідчить про те, що цивільне право розмежовує правочини, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: договори з відступлення права вимоги (договори цесії) та договори факторингу.
Зазначені правочини не є аналогічними та різняться за певними критеріями: за предметом договорів, за формою вчинення договорів, за суб`єктним складом правочинів, за метою їх укладення.
Відповідно до ч.ч. 1 - 3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України встановлено, що Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із правочинів, договорів.
Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (ч.1 ст. 203 ЦК України).
Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України,
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.1, ч.3 ст. 215 ЦК України).
Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Відповідно до ст. 627 ЦК України визначено свободу договору, що полягає у свободі сторони обирати контрагента та визначати умови договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України).
Електронні торги (аукціон) та результат їх проведення Протокол є правочином в розумінні ст. 202 ЦК України, який стосується учасників торгів, банків, що ліквідуються, організаторів торгів, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та переможця торгів.
При цьому, оспорювані договори купівлі-продажу майнових прав та договори про відступлення права вимог за іпотечним договором, що вчинені сторонами, також є самостійними правочинами в силу ст. 202 ЦК України із своїм суб`єктивним складом та змістом правовідносин. Їх правові наслідки вчинення безпосередньо стосуються сторін за договором, а також прав та обов`язків осіб, права вимоги до яких такими договорами передані.
Електронні торги (аукціон) і результат їх проведення, оформленого Протоколом торгів та оспорювані договори купівлі-продажу майнових прав та договори про відступлення права вимоги є самостійними правочинами, із різними підставами оспорювання, де у разі оскарження електронних торгів, такою підставою є порушення процедури їх проведення, а у разі оспорювання договору - спростування його відповідності до вимог законодавства в момент його вчинення сторонами.
Після проведення торгів і укладення сторонами договору купівлі-продажу прав вимоги, обсяг прав та обов`язків позивача змінився, оскільки відповідач ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» новим кредитором не може бути в силу не дотримання вимог ст.1054 ЦК України, ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг», ст.ст. 47,49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» не є кредитодавцем, оскільки не є учасником ринку фінансових послуг, у неї відсутня ліцензія на здійснення фінансових послуг, був змінений розмір заборгованості за кредитним договором, відтак, наявні підстави вважати, що проведенням торгів, їх результатами чи укладеними на їх підставі правочинами порушені права позивача.
Відчуження права грошової вимогу до ОСОБА_1 (боржника) відбулося із порушенням прав позивача та ст.1054 ЦК України, ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг», ст.ст. 47,49 Закону України «Про банки і банківську діяльність».
Договір відступлення права вимоги має такі ознаки: предметом є відступлення права вимоги щодо виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; таке зобов`язання може бути як грошовим, так і не грошовим (передання товарів, робіт, послуг тощо); відступлення права вимоги може бути оплатним або безоплатним; форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, за яким виникло відповідне зобов`язання; наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні змінюється на нового кредитора, який за відступеною вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 зазначено, що договір факторингу має такі ознаки: 1) предметом є надання фінансової послуги за плату; 2) мета полягає у наданні фактором й отриманні клієнтом фінансової послуги; 3) зобов`язання, в якому клієнт відступає право вимоги, може бути тільки грошовим; 4) такий договір має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, але й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 5) укладається тільки у письмовій формі та має містити визначені ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг`умови.
Якщо предметом і метою договору є відступлення права вимоги, а інші суттєві умови договору притаманні як договорам відступлення права вимоги, так і договорам факторингу, то за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги ( надання грошових коштів за плату) попередньому кредитору, у суду немає підстав вважати такий договір відступлення права вимоги договором факторингу.
У постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого у її постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №465/646/11, про те, що відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 та статті1054 ЦК України, конкретизувавши цей висновок так, що відступлення права вимоги за кредитним і забезпечувальним договорами є можливим не тільки на користь фінансових установ, за обставин, коли попередній кредитор ( банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебував у процедурі ліквідації.
Оскільки від іншої частини правового висновку, викладеного у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №465/646/11, Велика Палата Верховного Суду не відступила, вона, ухваливши постанову від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18, фактично визначилася, що відступлення права вимоги за кредитним і забезпечувальним договорами на користь фізичної особи є можливим лише за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебував у процедурі ліквідації.
Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування ( ст. 216 ЦК України).
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню оскільки оспорюваний договір про відступлення прав вимоги № GL3N217215_ПВ укладено із дефектом суб`єктного складу, оскільки за змістом предмета цього договору, визначені правовідносини сторін, в тому числі, в праві вимоги, що може виникнути в майбутньому, застосування реституції сторін за недійсним кредитним договором, в силу законодавства можуть існувати виключно між учасниками ринку фінансових послуг, що в силу ст. 203, ст. 215, ст. 1079 ЦК України надає підстави для визнання такого правочину недійсним.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,12,13,76,81,141,247,258,259,263-265,280-289 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 203, 214, 215, 216, 626, 627, 651 - 654, 1054, 1077, 1079 ЦК України, суд
Визнати недійсним договір відступлення права вимоги № GL3N217215_ПВ від 30.04.2020 року, укладений між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Лігал Колекшн», в частині відступлення права вимоги ОСОБА_1 , за кредитним договором №05/06/2007-840-К/641 від 05.06.2007 року та договором іпотеки №2196 від 05.06.2007 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя Приступа Д.І.