Справа № 183/8329/23
№ 2/183/598/24

У Х В А Л А
26 січня 2024 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судових засідань Аніськової А.В.,
розглянувши у судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться вищевказана цивільна справа.
Ухвалою суду від 18 липня 2023 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
25 січня 2024 року, від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про надання строку для примирення, яка обґрунтована тим, що вона докладає максимум зусиль щодо врегулювання спірних питань між нею та позивачем без застосування надмірних емоцій, намагається всі непорозуміння врегулювати мирним шляхом. Також, вважає, що усі найважливіші питання життя сім`ї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності. У них є спільна дитина і відповідач хоче щоб дитина росла у повноцінній родині. Про намір розірвати шлюб, чоловік не повідомляв, тому вона зацікавлена у збереженні їхньої сім`ї та вважає, що у них немає підстав для розірвання шлюбу. Тому, просить суд надати строк для примирення терміном шість місяців.
Дослідивши клопотання відповідача, матеріали справи, суд вважає клопотання відповідача про надання строку на примирення таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Згідно зі ст. 240 Цивільного процесуального кодексу України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.
Суд зазначає, що наявність наміру для примирення лише в одного з подружжя без згоди на це іншого з подружжя не є правовою підставою для надання строку для примирення. При цьому надання строку на примирення є правом, а не обов`язком суду.
Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Підставою для надання строку для примирення являється бажання сторін зберегти сім`ю.
Судом встановлено, що сторони разом не проживають і позивач категорично не бажає зберігати шлюб з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не обґрунтувала заявлене клопотання.
За встановлених обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання строку для примирення, оскільки таке суперечитиме інтересам сторін та положенням ст. 24 Сімейного кодексу України.
Тому в задоволенні клопотання відповідача про надання строку на примирення слід відмовити.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 24, 111 Сімейного кодексу України, ст. 260 - 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Відмовити відповідачу ОСОБА_2 , у задоволенні клопотання про надання сторонам строку на примирення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя О.В. Сорока.