Справа № 452/388/24
У Х В А Л А
30 січня 2024 року м. Самбір
Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Бікезіна О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , представник заявниці адвокат Дик Світлана Іванівна, заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,
В С Т А Н О В И Л А:
Заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 терміном на 6 місяців з застосуванням заборон, визначених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (що є джерелом права для суду) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, не є абсолютним і може бути обмежено рішеннями суду (Golder v. the United Kingdom, § 38; Stanev v. Bulgaria (Станєв проти Болгарії), §§ 230). Теж саме застосовується у справах щодо критеріїв прийнятності заяви, що за своїм характером регулюються державою, яка користується певною свободою розсуду у цьому питанні (Luordo v. Italy (Луордо проти Італії), § 85). Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).
За приписами ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
Вимоги до змісту та форми заяви про видачу обмежувального припису визначені статтею 350-4 ЦПК України.
Згідно положень цієї статті у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути, зокрема, зазначено:
2) відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти заінтересованої особи;
3) обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).
Аналогічні положення містяться і у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, які визначають форму і зміст позовної заяви та перелік документів, що додаються до позовної заяви.
Перевіривши заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статей 175, 177, 350-4 ЦПК України.
Так, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України заява не містить відомих номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти заінтересованої особи ОСОБА_2 , разом з тим, заявниця просить, зокрема, заборонити останьому вести з нею «телефонні переговори».
Відповідно до п. 3) ч. 1, ч. 2 ст. 350-4ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування.
За таких обставин, положеннями чинного ЦПК України чітко зазначено, що звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису заявник повинен надати суду докази, що підтверджують необхідність видачі судом обмежувального припису. Виняток із вищенаведеного поширюється лише на випадки не можливості надання доказів, у разі чого заявником може бути подане клопотання про їх витребування.
У порушення вищезазначених вимог, заявницею не додано доказів на підтвердження того, що вона підпадає під ознаки осіб, які мають право на подачу заяви про видачу обмежувального припису. Так, заявниця, покликаючись на правопорушення, вчинені заінтересованою особою, подає виключно одну постанову про накладення адміністративного стягнення від 22 вересня 2023 року.
Згідно з приписами ч. 1, 2 ст. 76 КПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
За усталеною судовою практикою в даній категорії справ можуть додаватися такі документи та докази: матеріали, якими підтверджується наявність провадження (кримінального чи про адміністративне правопорушення) щодо особи, яка вчинила домашнє насильство, винесення термінового заборонного припису, інформації про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства, показання свідків, висновки експертиз, власна фіксація подій на аудіо- або відеоносії, фіксація з нагрудних камер поліцейських, повідомлення про подію в заклади охорони здоров`я, медичні довідки, роздруківки текстових повідомлень, копії заяви до поліції тощо.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.
В даному випадку заява подана представником заявника адвокатом Дик С.І. в електронній формі через електронний кабінет, втім, в порушення вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України до заяви не додано доказу надсилання заінтересованій особі ОСОБА_2 копій поданих до суду документів.
Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Якщо заявниця відповідно до ухвали у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявниця не усунула недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається.
Таким чином, зважаючи на зазначені вище недоліки, заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання нею копії ухвали.
Керуючись ст. ст. 175, 177, 184, 185, 260, 261, 353 ЦПК України,
П О С Т А Н О В И Л А:
Заяву ОСОБА_1 , представник заявниці адвокат Дик Світлана Іванівна, заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - залишити без руху, та надати заявниці десятиденний строк з дня вручення ухвали на усунення недоліків.
Роз`яснити з, що у разі не усунення недоліків заяви у вказаний строк заява вважається неподаною і повертається заявниці.
Копію ухвали невідкладно надіслати заявниці та її представнику.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя