Справа № 481/2162/23
Провадж.№ 2/481/107/2024
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
12.02.2024 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Вжещ С.І.,
при секретарі Юхименко Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новий Буг в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Новобузька міська рада Баштанського району Миколаївської області, про визнання права власності на земельну ділянку,
18.12.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 , зазначивши третьою особою Новобузьку міську раду Баштанського району Миколаївської області, у якому просила визнати за нею ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,0896 га, для обслуговування житлового будинку, розташовану по АДРЕСА_1 .
Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона, відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 05.08.1995 року є власником житлового будинку з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 . Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,0896 га, цільове призначення землі - для обслуговування житлового будинку. Зазначена земельна ділянка відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, належить ОСОБА_2 . Предметом вказаного правочину слугував лише житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, питання про передачу (відчуження) у власність земельної ділянки, на якій розташований цей будинок (для обслуговування житлового будинку) не вирішувалося. Вважає, що в силу ст. 120 Земельного кодексу України, разом з переходом права власності на будинок до неї перейшло і право власності на спірну земельну ділянку.
За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2023 року матеріали справи передані до провадження судді Вжещ С.І.
Ухвалою судді від 20.12.2023 року відкрито провадження у справі та призначено в порядку загального позовного провадження до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 16.01.2024 року о 10:30 год.
Ухвалою суду від 16.01.2024 року закрите підготовче провадження, а справа призначена до розгляду на 01.02.2024 року о 10:00 год.
Ухвалою суду від 01.02.2024 року на підставі пункту 2 частини 2 статті 223 ЦПК України, відкладено судовий розгляд по справі на 12.02.2024 року о 10:30 год.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином про час і місце його проведення. Подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала в повному обсязі , проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідачка ОСОБА_2 01.02.2024 року та 12.02.2024 року в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.Про день, час та місце розгляду справи була повідомлена шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відзив на позов до суду від неї до суду не надходив.
Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.
Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Згідно ч.1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 05.08.1995 року, який зареєстровано в реєстрі за № 2-1149, ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).
Разом з тим, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-МК № 034039, земельна ділянка, площею 0,0896 га, розташована на території АДРЕСА_1 , цільове призначення землі - для обслуговування житлового будинку, на якій розташовано житловий будинок ОСОБА_1 - до цього часу належить на праві власності ОСОБА_2 .
Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Перехід права власності на земельну ділянку при переході права власності на будівлю або споруду, які розташовані на ній, визначається на підставі цивільно-правових угод (частина перша статті 120 ЗК України).
Встановлено, що при переході права власності на житловий будинок, питання щодо набуття позивачкою права власності на земельну ділянку, яка призначена для обслуговування житлового будинку не вирішувалось.
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 6-253цс16, за змістом статті 377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.
Згідно ч.1 статті 120 ЗК України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.
Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.
При цьому, при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти.
Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.
Враховуючи, вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , набувши право власності на житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 05.08.1995 року, набула також і право власності на земельну ділянку площею 0,0896 га, надану для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись ст. 258-259, 263-265, 268, 273, 274-278, 280-282 ЦПК України
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Новобузька міська рада Баштанського району Миколаївської області, про визнання права власності на земельну ділянку, задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку, площею 0,0896 га, для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташовану по АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.
У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, апеляційна скарга подається у той же строк з дня виготовлення повного тексту рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 .
Повний текст рішення виготовлений 16.02.2024 року.
Суддя С.І. Вжещ