Провадження № 2/357/1092/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив стягнути з ОСОБА_1 борг за кредитним договором № 16105-01/2022 в сумі 13 625 грн. та за кредитним договором № 5192825 в сумі 8 428,60 грн., тобто загальну суму заборгованості по двох договорах - 22 053,60 грн., відшкодувати понесені судові витрати.

Позиція сторін у справі.

Позов мотивований тим, що 17.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 16105-01/2022 в електронній формі, який відповідає вимогам законодавства щодо укладення правочинів в електронній формі.

За умовами договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Крім того проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства - https://www.zecredit.com.ua є невід`ємною частиною цього Договору. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування.

31.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №31012023, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 31.01.2023р., позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 13 625 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу- 5000,00 грн; сума заборгованості за відсотками - 8625,00 грн.

Крім того, 09 грудня 2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5192825. Кредитний договір підписано електронним підписом.

Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою)у розумінні ст. ст. 641,644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

19.06.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №19062023, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 19.06.2023р., позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Відповідно до Реєстру боржників від 19.06.2023р. до договору факторингу №19062023 від 19.06.2023р., ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 8 428,60 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 3700,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 4728,60 грн.

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договорами.

Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Отже, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 16105-01/2022 в сумі 13 625 грн., за кредитним договором № 5192825 в сумі 8 428,60 грн.

Відповідачем, на адресу суду направлено відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_1 повідомив, що він є військовослужбовцем перебуває на військовій службі в Збройних Силах України з 24.02.2022 року та має статус учасника бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 .

Відповідач не заперечує факт укладення з первісними кредиторами договорів та отримання кредитів на суму 5 000 грн. та 3 700 грн. Та не заперечує той факт, що він їх не повернув у визначений строк у зв`язку з тим, що втратив будь-який зв`язок з фінансовою компанією. Відповідач заперечує проти стягнення відсотків у заявленому розмірі, оскільки вони є арифметично необгрунтованими, явно завищеними та такими, що згідно чинного законодавства не підлягають стягненню. Крім того, після спливу строку кредитування кредитодавцем безпідставно нараховувалися відсотки. Також зазначив, що під час оформлення договорів первісні кредитори не ознайомлювали відповідача із наданими суду текстами договорів щодо умов нарахування відсотків, правилами надання грошових коштів, паспортом споживчого кредитування. Відповідач отримав одноразовий ідентифікатор, після введення якого відбулось зарахування коштів. До яких текстів договорів надані ним персональні дані завантажились йому невідомо. Умови щодо нарахування відсотків після закінчення строків кредитування кредитодавці з ним не погоджували та йому вони не були відомі. Публічну пропозицію, про яку згадується у тексті договору, він не підписував. Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка додана до позовної заяви, фактично є паспортом споживчого кредитування, яка не належать до письмової форми договору споживчого кредитування. Надані позивачем розрахунки не відповідають періодам кредитування. За договором від 09.12.2021 № 5192825 позивачем не надано доказів набуття ним права вимоги.

Відповідач зазначив, що на даний час він є військовослужбовцем перебуває на військовій службі в Збройних Силах України, на нього розповсюджується дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тому нарахування відсотків за користування кредитом суперечить вимогам закону. Відповідач вважає, що обґрунтованими є вимоги про стягнення з нього 5 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу за кредитним договором № 16105-01/2022 від 17.01.2022 р. та 3700 грн. - заборгованість за основною сумою боргу за кредитним договором № 5192825 від 09.12.2021р. З урахуванням викладеної у відзиві позиції, просив позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Представник позивача скористався своїм правом та скерував до суду відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача обґрунтував свою позицію наявністю укладених договорів в електронній формі які мають силу договору, які укладені в письмовій формі та підписані сторонами які узгодили всі умови, а дані вносились шляхом заповнення відповідних форм на сайті товариств позичальником власноруч. Станом на 11.01.2024р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» отримано відповіді на запити від Первісних кредиторів, в тому числі отримано додаткові докази, а саме: від ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»: лист від 05.01.2024 ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», як доказ переказу коштів відповідачу; розрахунок заборгованості Договору про надання фінансового кредиту №16105-01/2022 від 17.01.2022; від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»: повідомлення від ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 22.06.2023, як доказ переказу коштів відповідачу; картка обліку Договору (розрахунок заборгованості) №5192825 від 09.12.2021р.

Перерахування коштів на платіжну карту ОСОБА_1 за укладеними електронними договорами було безпосередньо здійснено операторами онлайн-послуг платіжної інфраструктури, які здійснюють перекази коштів у безготівковій формі, тому видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також, умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходять на картки клієнтів кошти до переказу, передбачено надходження від Компаній загальних сум поповнення карток за визначений період, а не сум окремих транзакцій, в зв`язку з цим виділення транзакції як окремого платежу із зазначенням призначення у банківській виписці не є можливим. Позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до відповідача. Всі нарахування за порушення кредитних зобов`язань здійснювались виключно первісними кредиторами. Відтак, ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить суд стягнути із відповідача ту заборгованість за Кредитними договорами, яка була нарахована Первинними кредиторами. Щодо позиції відповідача про нарахування суми заборгованості, позивач зазначив, що умовами Договору про надання фінансового кредиту укладеного відповідачем з ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», передбачено строки та умови нарахування відсотків: п.п.1.1. Товариство надає клієнту фінансовий кредит 5000 грн., п.п.1.2. кредит надається строком на 30 днів, до 15.02.2022р., п.п.1.3. за користування кредитом клієнт сплачує Товариству 912,5% річних від суми кредиту в рахунку 2,50% на добу, п.4.3. у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазаначений в п.1.2 цього Договору, проценти передбачені в п.1.3 цього Договору продовжують нараховуватися, але не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. У наданому первісним кредитором розрахунку заборгованості відображено нарахування відсотків, яке було здійснено з 17.01.2022 до 24.02.2022 у відповідності до п.п.1.3 Договору 2.50% (процентів) на добу, тобто 125,00 грн. на добу. З 25.02.2022 по 17.04.2022 нарахування відсотків не здійснювалось. Через прострочення виконання зобов`язання з 18.04.2022 по 16.05.2022 було продовжено нарахування відсотків за відсотковою ставкою 2.50% (процентів) на добу, тобто 125,00 грн. на добу, яка передбачена п.п.1.3 Договору. Нарахування відсотків було припинено на 90 календарний день, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору, у відповідності до п.п.4.3 договору.

Умовами Договору про надання споживчого кредиту, укладеного відповідачем з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», передбачено строки та умови нарахування відсотків: п.1.3. сума кредиту складає: 3700 грн.; п.1.4. строк кредиту 30 днів ; п.1.5. стандартна ставка становить 1,90% в день. У розрахунку заборгованості наданому первісним кредитором відображено порядок нарахування відсотків, який здійснено у відповідності до умов договору. З 09.12.2021 до 24.02.2022 у відповідності до п.п.1.5.1. Договору 1,90% (процентів) на добу, тобто 70,30 на добу. 12.01.2022 Позичальником було сплачено 2390,20 грн., які було направлено на оплату процентів. 11.02.2022 Позичальником було сплачено 2109,00 грн., які було направлено на оплату процентів. Пунктом 4.1. передбачено, що строк кредиту може бути продовжено: з 25.02.2022 по 30.04.2022 нарахування відсотків не здійснювалось. Через прострочення виконання зобов`язання з 01.05.2022 було продовжено нарахування відсотків за відсотковою ставкою 1,90% (процентів) на добу, тобто 70,30 на добу, яка передбачена п.п.1.5.1. Договору.

Тобто, нарахування заборгованості здійснювалось у відповідності до умов договору та додатків до нього, саме через неналежне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань і було нараховано суму заборгованості, яку позивач просить стягнути.

Позивач посилається на постанову від 26.06.2018 року по справі № 910/9072/17, де Верховний Суд виклав правову позицію, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно із ст. 599 ЦК України такою підставою є виконання, проведене належним чином. Тобто, кредитний договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, тому кінцева дата строку кредиту є лише датою повернення кредиту, а не датою закінчення строку дії кредитного договору. Також, в спростування позиції відповідача, позивач також зазначив, що відповідач не надав первісним кредиторам жодних доказів на підтвердження того факту, що у нього є право на пільги відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тому відповідні нарахування здійснені відповідно до умов укладених договорів. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування відсотків та не застосовувалося жодних штрафних санкцій.

Процесуальні дії та рішення у справі.

09.11.2023 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду було відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання (а.с.58).

14.11.2023 року через систему «Електронний суд» від представника позивача ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» Летун Т.В. надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність сторони позивача (а.с.62,63).

01.12.2023 року відповідач ОСОБА_1 подав суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату для можливості підготовки відзиву на позов (а.с.65).

27.12.2023 року відповідач ОСОБА_1 подав суду відзив на позов (а.с. 72а-74).

12.01.2024 року через систему «Електронний суд» подано відповідь на відзив (а.с. 79-94).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявні клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримано.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, подав суду відзив на позов та представник відповідача, адвокат Звада О.А. подала суду заяву про розгляд даної справи без участі відповідача та його представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з такого.

Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 17 січня 2022р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 16105-01/2022р., згідно якого останній отримав кредит в сумі 5000,00 грн. строком на 30 днів до 15.02.2022 року. Строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5% річних від суми кредиту з розрахунку 2,50% на добу (пункти 1.1, 1.2, 1.3). (а.с.7 ).

У розділі 7 Договору про надання фінансового кредиту № 16105-01/2022 від 17 січня 2022р. у рядку «Клієнт» наведено ідентифікаційний код, дані паспорту громадянина України, місце проживання, номер телефону відповідача ОСОБА_1 , а також дані про електронний підпис у формі одноразового ідентифікатора - W 0916 (а.с.8 ).

Згідно із додатком №1 до договору № 16105-01/2022 від 17 січня 2022р., ОСОБА_1 ознайомився та підписав графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту з 17.01.2022р. до 15.02.2022р., в розмірі 5000,00 грн. сума кредиту, проценти за користування кредиту 3750,00 грн., загальна вартість кредиту 8750,00 грн. (а.с.9 зворот).

31.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №31012023, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №31012023 від 31.01.2023р., ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13 625 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу- 5000,00 грн; сума заборгованості за відсотками - 8750,00 грн.

Встановлено, щ 09 грудня 2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту № 5192825, згідно з умовами якого позикодавець надав позичальнику кредит у розмірі 3 700 грн., строком на 30 днів (а.с.21-25).

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений в п. 10 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

Відповідно до п.п 2.1 п 2 кредитного договору, кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредиту з метою отримання кредиту.

Згідно з пп 2.4 п. 2 кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Авентус Україна» суму кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.п 2.1 п. 2 кредитного договору.

Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил.

Відповідно до п. 1.3. договору про надання споживчого кредиту, сума кредиту (загальний розмір) складає 3700,00 грн.

Згідно із п. 1.4. договору про надання споживчого кредиту, кредит надається строком на 30 днів.

Відповідно до п. 1.5. договору про надання споживчого кредиту, тип процентної ставки - фіксований.

Відповідно до п. 1.5.1 договору про надання споживчого кредиту, стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативною споживача відповідно до п. 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору.

Відповідно до п. 5.1. договору про надання споживчого кредиту, Товариство має право вимагати від споживача повернення кредиту та сплати процентів за користуванням кредитом в повному обсязі, а також виконання всіх інших зобов`язань за цим Договором і додатками до нього.

Відповідно до п. 5.4. договору про надання споживчого кредиту, клієнт зобов`язаний своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом.

19.06.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №19062023, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 19.06.2023 року, ТОВ ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 8 428,60 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 3700,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 4728,60 грн.

Із долученої до матеріалів справи копії військового квитка серії НОМЕР_2 від 24.02.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 , 19.06.214 р. призваний у Збройні сили України, 05.02.2018 року на підставі наказу командира В/Ч НОМЕР_3 від 05.02.2018 № З-PC відповідачем було укладено контракт про проходження військової служби у ЗСУ до 04.02.2022 р. Станом на сьогодні ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізацією з 24.02.2022 року, (в/ч НОМЕР_4 наказ №44), та має статус учасника бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с. 76,77, 78).

Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Судом встановлено, що кредитний Договір № 16105-01/2022 від 17.01.2022р. та кредитний Договір № 5192825 від 09.12.2021р. було укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідач ОСОБА_1 у наданому суду відзиві 27.12.2023 року не заперечував факт укладення кредитного договору № 16105-01/2022 від 17.01.2022р. з ТОВ «ФК «Інвеструм» та кредитного договору № 5192825 від 09.12.2021р. з ТОВ «Авентус Україна».

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Отже, позивач наданими суду письмовими доказами підтвердив своє право вимоги за вказаними договорами відповідно до договорів факторингу №31012023 від 31.01.2023 та № 19062023 від 19.06.2023р. На час розгляду даного спору відповідач не оскаржив зазначені договора факторингу.

Посилання відповідача на відсутність належного його повідомлення про відступлення права грошової вимоги не є підставою для відмови у задоволенні позову, з огляду на таке.

Відповідно до вимог статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15.

При цьому, як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не сплачував заборгованість ні новому, ні попередньому кредиторам, внаслідок чого існує заборгованість.

Відповідно до статті 518 ЦК України боржник має право висувати вимоги проти нового кредитора у зобов`язанні та заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним.

Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

З огляду на викладене, саме по собі неотримання повідомлення позичальника про відступлення права вимоги, на що посилається ОСОБА_1 , не припиняє зобов`язань сторін за договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості на користь нового кредитора.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 17.01.2022 року та 09.12.2021 року, підписавши за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Договори про надання фінансового кредиту № 16105-01/2022 та споживчого кредиту № 5192825, відповідно, отримав на зазначені ним карткові рахунки кредитні кошти, але своєчасно не виконав грошове зобов`язання, не сплатив заборгованість за укладеними договорами ні новому, ні первісним кредиторам, у зв`язку із чим утворилась заборгованість.

Аналізуючи обставини даного спору, суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у сумі 5000,00 грн. по кредитному договору № 16105-01/2022 від 17.01.2022р. та 3700 грн. по кредитному договору № 5192825 від 09.12.2021.

Щодо позовних вимог в частині стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за відсотками по кредитному договору № 16105-01/2022 від 17.01.2022р. в сумі 8750,00 грн. і заборгованості за відсотками по кредитному договору № 5192825 від 09.12.2021р. в сумі 4728,60 грн., та заперечень відповідача, з посиланням на вимоги Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 3 п. 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також ПРОЦЕНТИ за користування кредитом не нараховуються.

Вирішуючи питання щодо меж дії особливого періоду в розумінні Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 813/402/17 (провадження № 11-609апп19) дійшла висновку про те, що за змістом наведених вище визначень, навіть за невведення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи.

Відповідно п. 13 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення.

Аналіз статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» дає підстави зробити висновок, що перелік пільг військовослужбовців та членів їх сімей закріплений у пунктах 1-12 цього Закону та право на отримання саме цих пільг потребує наявність відповідного посвідчення.

Разом з цим п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц (провадження № 61-21025св18).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , 19.06.214 р. призваний у Збройні сили України, 05.02.2018 року на підставі наказу командира В/Ч НОМЕР_3 від 05.02.2018 № З-PC відповідачем було укладено контракт про проходження військової служби у ЗСУ до 04.02.2022 р. Станом на сьогодні ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізацією з 24.02.2022 року, (в/ч НОМЕР_4 наказ №44), та має статус учасника бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с. 76,77, 78).

Таким чином, на відповідача поширювалися пільги передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме: не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом у зазначений період.

Доводи представника позивача про те, що відповідач не звертався до фінансової установи та не надавав документів, які дають йому відповідні пільги передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» суд оцінює, з урахуванням конкретних обставин цієї справи, і вважає, що відсутність звернення відповідача до первісних кредиторів чи позивача, не спростовує той факт, що на ОСОБА_1 розповсюджується дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Не направлення відповідачем на адресу позивача свого посвідчення чи відповідної довідки командира військової частини про перебування на військовій службі за мобілізацією, ніяким чином не скасовує статус особи та наявне в неї право передбачене Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Аналогічний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі № 642/548/21.

Отже вимога позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками по кредитному договору № 16105-01/2022 від 17.01.2022р. в сумі 8750,00 грн., та заборгованості за відсотками по кредитному договору № 5192825 від 09.12.2021р. в сумі 4728,60 грн., не підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за основною сумою боргу в сумі 5000,00 грн. за договором про надання фінансового кредиту № 16105-01/2022 від 17.01.2022р., та заборгованість за основною сумою боргу в сумі 3700 грн. за договором про надання споживчого кредиту № 5192825 від 09.12.2021р.

Щодо судових витрат.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з платіжної інструкції № 41830 від 15.08.2023 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 гривень.

Оскільки позов задоволено на 39,45 % (8700 грн. х 100 : 22053,60 грн.), судовий збір, що підлягає стягненню з відповідачів становить 1058,83 грн. (2684 х 39,45 % : 100).

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 525,526,530, 611, 612, 624, 625, 1046, 1050 ЦК України, ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 /РНОКПП НОМЕР_5 / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, ) заборгованість за кредитним договором № 16105-01/2022 в розмірі 5000 00 грн. та за кредитним договором № 5192825 в розмірі 3700 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 /РНОКПП НОМЕР_5 / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, ) 1058,83 грн. (одна тисяча п`ятдесят вісім гривень, 83 копійок) - кошти по сплаті судового збору.

В решті заявлених вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 23.01.2024 року.

Суддя О. Я. Ярмола