Справа №430/2590/21
Провадження №2-в/0198/1/24
31.01.2024
У Х В А Л А

іменем України

31 січня 2024 року суддя Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області Білинський М.В., розглянувши заяву подану в інтересах ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження,

в с т а н о в и в:

31.01.2024 року представник заявника адвокат Жердєв С.М. звернувся до Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області з заявою про відновлення втраченого провадження у цивільній справі № 430/2590/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінпром Маркет» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. У цій же заяві просить прийняти до розгляду дане провадження та задовольнити позов.

Заява мотивована тим, що 21.12.2021 року ухвалою Станично-Луганського районного суду Луганської області відкрито провадження та призначено справу № 430/2590/21 до судового розгляду по суті. Про що постановлено ухвалу.

Указом президента України від 24.02.2022 року № 65/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 5:30 24.02.2022 року запроваджено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому продовжено.

Робота Станично-Луганського районного суду Луганської області у зв`язку з бойовими діями припинена, справу розглянуто не було.

Розпорядженням Верховного суду України від 06.03.2022 року № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено підсудність Станично-Луганського районного суду Луганської області на Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

На підставі викладеного, сторона позивача просить суд відновити втрачене провадження у цивільній справі № 430/2590/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінпром Маркет» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження, дослідивши зміст заяви та доданих до неї документів, суддя виходить з наступного.

Згідно з приписами статті 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до Пленуму Верховного Суду України Постанова від 12 червня 2009 року N 2 " Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" визначено, що норми ЦПК не містять законодавчого визначення поняття "втрачене судове провадження", однак, виходячи з їх змісту, під втратою судового провадження слід розуміти повну або часткову втрату цивільної справи, якій присвоєно певний порядковий номер та заведено статистичну картку та у якій має місце відображення усіх процесуальних дій та актів в рамках такого провадження. При цьому з урахуванням статті 402 ЦПК відновлені можуть бути як всі, так і частина документів (окремий документ) конкретної цивільної справи позовного, наказного чи окремого провадження, яке було закінчене ухваленням рішення або постановленням ухвали про його закриття.

Для вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження не має значення, чи набуло ухвалене у такому провадженні судове рішення законної сили.

Таким чином, безпосереднім об`єктом відновлення є конкретний перелік відсутніх повністю або частково матеріалів втраченої цивільної справи. Предметом відновлення є зміст окремих процесуальних документів чи їх частин, що містились у втраченій цивільній справі.

Слід зауважити, що нормами розділу IX ЦПК не передбачено з якою метою може бути ініційоване питання про відновлення втраченого судового провадження. Однак відповідно до вимог, які ставляться до заяви про відновлення втраченого судового провадження, зазначення у ній мети відновлення є обов`язковим (частина перша статті 405 ЦПК). Нормами ЦПК, що регулюють порядок відновлення втраченого судового провадження, не визначено з яких причин судове провадження може бути втрачено. Разом з тим результати проведеного узагальнення засвідчили, що судове провадження може бути відновлене незалежно від причин його втрати, які можуть мати як об`єктивний, так і суб`єктивний характер. До об`єктивних причин втрати судового провадження (які не залежать від волі людини) можна віднести, зокрема, стихійне лихо (землетрус, повінь, ураган тощо), аварію техногенного характеру (пожежа, затоплення приміщення тощо), військові дії. Суб`єктивними причинами втрати судового провадження (які залежать від волі людини) можуть бути, зокрема, протиправні дії окремих осіб (знищення, викрадення матеріалів тощо), недбалість працівників суду під час зберігання справи у суді, втрата справи під час пересилання поштою з одного суду до іншого. Крім того, у ППВСУ N 2 ВСУ окремо звернув увагу на таку причину втрати судового провадження, як знищення справи у зв`язку із закінченням строку її зберігання. Результати проведеного узагальнення засвідчили, що втрата судового провадження з цієї причини нерідко є підставою для відновлення такого провадження.

Оскільки відновлення втраченого судового провадження не вирішує питання щодо суб`єктивних матеріальних прав та обов`язків осіб, а є судовим захистом процесуальних прав, які пов`язані із втратою судового провадження, законодавець виключив можливість відновлення судового провадження, яке було втрачене до закінчення судового розгляду. Це зумовлено тим, що особа в такому разі не позбавлена можливості реалізувати захист свого порушеного, оспореного чи невизнаного права або охоронюваного законом інтересу шляхом подання нового позову, що прямо передбачено частиною третьою статті 406 ЦПК.

Виходячи з викладеного, підставою для відновлення втраченого судового провадження нормами ЦПК УКрпїни визначено - є наявність ухваленого рішення по справі.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 492 ЦПК України, суд дійшов висновку відмовити у відкритті провадження, оскільки подана заява про відновлення судового провадження, втраченого до закінчення судового розгляду.

Суд акцентує увагу заявника на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини, зокрема, у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Одночасно, суддя знаходить за необхідне роз"яснити заявнику, положення ч.5 ст.492 ЦПК України, а саме: що у випадку, визначеному п.1 ч.4 цієї статті, заявник має право звернутися до суду з новим позом в установленому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 19, 186, 488, 492 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження за заявою представника заявника адвоката Жердєва С.М. про відновлення втраченого провадження у цивільній справі № 430/2590/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Копію ухвали направити заявнику (представнику заявника на електронну пошту).

Роз`яснити, що заявник має право звернутися до суду з новим позовом в порядку встановленому ЦПК України.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України:http://yr.dp.court.gov.ua.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у порядку, встановленому ЦПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.В.Білинський

Суддя Михайло БІЛИНСЬКИЙ