Справа № 214/3760/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

22 січня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді Ковтун Н.Г.

за участі секретаря Фартушної Є.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу № 214/3760/23 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приват банк» до ОСОБА_1 про витребування майна та стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2023 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вищевказана позовна заява відповідно до якої представник позивача адвокат Будьонний В.С. просить суд витребувати у ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» транспортний засіб автомобіль Mercedes-Benz 312-D, 1999 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 вартістю 200 000,00, який був переданий ОСОБА_1 на підставі Договору фінансового лізингу № KRH0A!00000286 від 13.06.2018; стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за лізинговими платежами у розмірі 20954,70 грн., в рахунок компенсації вартості предмета лізингу та 238,80 грн. відсотків за користування предметом лізингу, а разом 21 193,50 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Вимоги обґрунтовано тим, що 13.06.2018 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» укладено договір фінансового лізингу автомобіля за № KRH0A!00000286, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Стюрко О.О. та зареєстрований у реєстрі під №1492, відповідно до умов якого Лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, а саме автомобіль: Mercedes-Benz 312-D, 1999 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 та зобов`язався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлені у Додатку 2 Графіку лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний автомобіль належить АТ КБ «Приватбанк». 20.06.2018 року між сторонами підписано Акт приймання - передачі предмету лізингу. Станом на травень 2023 року предмет лізингу відповідачем не повернуто, місцезнаходження транспортного засобу позивачу невідоме. Посилаючись на ст. 387 ЦК України, вважаючи, що відповідач незаконно, без відповідної правової підстави, заволодів спірним транспортним засобом, банк просить витребувати своє майно, у зв`язку з чим, вимушений звернутись до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 16 червня 2023 року прийнято позовну заяву до провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позов.

Ухвалою суду від 25 вересня 2023 року підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до розгляду по суті, відповідачем відзив на позов не подано.

Представником позивача подано заяву про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача, в якій позовні вимоги підтримано у повному обсязі

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не сповістив, відзив на позов до суду не подав.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Аналогічне визначення договору лізингу міститься у статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг»(чинний на час укладення договору). Відповідно до статті 1 цього Закону лізингоодержувач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка відповідно до договору фінансового лізингу отримує від лізингодавця об`єкт фінансового лізингу у володіння та користування.

За частинами другою, третьою статті 20 Закону України «Про фінансовий лізинг» обов`язками лізингодавця є, зокрема: у передбачені договором фінансового лізингу строки передати лізингоодержувачу об`єкт фінансового лізингу у стані, що відповідає призначенню такого об`єкта та умовам договору фінансового лізингу; попередити лізингоодержувача про всі права третіх осіб на об`єкт фінансового лізингу, всі відомі йому особливі властивості та недоліки об`єкта фінансового лізингу, що можуть становити небезпеку для життя, здоров`я, майна лізингоодержувача чи інших осіб або призводити до пошкодження самого об`єкта фінансового лізингу під час володіння та/або користування ним; відповідно до умов договору фінансового лізингу своєчасно та в повному обсязі виконувати передбачені таким договором зобов`язання щодо утримання об`єкта фінансового лізингу, якщо інше не передбачено договором фінансового лізингу; прийняти об`єкт фінансового лізингу у разі розірвання договору фінансового лізингу або в разі закінчення строку, на який лізингоодержувачу надавалося право володіння та користування об`єктом фінансового лізингу, якщо інше не передбачено договором фінансового лізингу. Лізингодавець може мати також інші права та обов`язки відповідно до умов договору фінансового лізингу та законодавства.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 21 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингоодержувач зобов`язаний, зокрема: у разі якщо об`єкт фінансового лізингу відповідає встановленим договором фінансового лізингу умовам та специфікаціям, прийняти такий об`єкт, володіти та користуватися ним відповідно до його призначення та умов договору фінансового лізингу; відповідно до умов договору фінансового лізингу своєчасно та в повному обсязі виконувати зобов`язання щодо утримання та експлуатації об`єкта фінансового лізингу, підтримувати його у справному стані; своєчасно сплачувати передбачені договором фінансового лізингу лізингові та інші платежі; у разі закінчення строку, на який лізингоодержувачу передано об`єкт фінансового лізингу у володіння та користування (якщо до лізингоодержувача не переходить право власності на об`єкт фінансового лізингу), а також у разі дострокового розірвання договору фінансового лізингу та в інших випадках дострокового повернення об`єкта фінансового лізингу, повернути об`єкт фінансового лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння та користування, з урахуванням нормального зносу, або у стані, визначеному договором фінансового лізингу та супровідною документацією на об`єкт фінансового лізингу. Лізингоодержувач може мати також інші права та обов`язки відповідно до умов договору фінансового лізингу, цього Закону та нормативно-правових актів, що регулюють відносини фінансового лізингу.

Судом встановлено, що 13.06.2018 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» укладено договір фінансового лізингу автомобіля за № KRH0A!00000286, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Стюрко О.О. та зареєстрований у реєстрі під №1492, відповідно до умов якого Лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, а саме автомобіль: Mercedes-Benz 312-D, 1999 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 2.3. договору лізингу строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу становить 60 місяців (п. 14.2. договори лізингу) та складається періодів (місяців) лізингу, зазначених у додатку 2 «Графік сплати лізингових платежів» до договору лізингу та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передач предмета лізингу.

За змістом п. 2.4. договору лізингу предмет лізингу є власністю лізингодавця протягом усього строку дії договору лізингу. В разі переходу права власності на предмет лізингу від лізингодавця до лізингоодержувача згідно з умовами договору, предмет лізингу по закінченню строку лізингу лізингоодержувачем лізингодавцю не повертається.

Пунктом 14.3. договору лізингу встановлено, що лізингові платежі включають в себе: 1) платіж з відшкодування частини вартості предмету лізингу у розмірі згідно з додатком 2; 2) винагороду за користування предметом лізингу в розмірі 23,9% річних від суми залишку невідшкодованої частини вартості предмета лізингу; 3) платежі з відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням предмету лізингу за цим договором згідно з додатком 2.

Сплату лізингових платежів лізингоодержувач здійснює на транзитний рахунок № НОМЕР_3 .

20.06.2018 року лізингодавець та лізингоодержувач підписали акт приймання-передачі предмету лізингу.

23.12.2022 року у зв`язку із затримкою відповідачем лізингових платежів більше ніж і один календарний місяць, позивачем було направлено відповідачу ОСОБА_1 повідомлення про настання події дефолту.

Згідно із п. 8.2.4. договору лізингу якщо протягом 60 календарних днів з момент отримання повідомлення про дефолт, лізингоодержувач не усунув подію дефолт лізингоодержувач зобов`язаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за договором та повернути предмет лізингу, а лізингодавець має право згідно зі ст. 651 ЦПК України здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням лізингоодержувачу відповідного повідомлення. Договір вважається розірваним у дату, зазначену у повідомленні. Одностороннє розірвання договору не звільняє лізингоодержувача від відповідальності за порушення зобов`язання за договором.

10.02.2023 року позивачем було направлено відповідачу повідомлення про розірвання договору фінансового лізингу.

14.02.2023 року поштове відправлення з вищевказаним повідомленням прибуло до відділення ПАТ «Укрпошта» за адресою відповідача вказаною у Договору лізингу.

Відповідно до Повідомлення про розірвання договору фінансового лізингу вих. № 80620KRH0S0BX від 13.01.2023 року договір ЛІЗИНГУ № KRH0A!00000286 вважається розірваним з 13.02.2023 року.

Станом на травень 2023 предмет лізингу лізингоодержувачем не повернуто, місце знаходження транспортного засобу позивачу не відоме, прострочену заборгованість за лізинговими платежами відповідач не сплатив.

Отже, судом встановлено, що відповідач системно не виконував умови договору фінансового лізингу, не сплачував лізингові платежі, на вимогу позивача про повернення об`єкта фінансового лізингу не реагував.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 527 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно з ч. 1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Норма статті 388 ЦК України передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до пункту 21 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК України. Пунктом 19 вказаної постанови передбачено, що застосовуючи положення ст. 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем виконані умови договору фінансового лізингу, та передано предмет лізингу відповідачу, тоді як останнім не виконано належним чином зобов`язання щодо сплати платежів передбачених умовами договору фінансового лізингу, в результаті чого договір фінансового лізингу було розірвано в односторонньому порядку, добровільно предмет лізингу не повернуто, а отже лізингоодержувач зобов`язаний повернути лізингодавцю майно, а саме предмет лізингу, яким він користувався за вказаним договором, а тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3317,90 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 141, 264-265 ЦПК України, ст. ст. 319, 321, 525, 526, 527, 626, 628, 638, 806 ЦК України, Законом України «Про фінансовий лізинг», суд

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приват банк» до ОСОБА_1 про витребування майна та стягнення заборгованості - задовольнити.

Вилучити у ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват банк» транспортний засіб автомобіль Mercedes-Benz 312-D, 1999 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват банк» заборгованість за лізинговими платежами у розмірі 20 954,70 грн. в рахунок компенсації вартості предмета лізингу та 238,80 грн. відсотків за користування предметом лізингу, а разом 21 193,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват банк» судовий збір у розмірі 3317,90 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Позивач має право оскаржити рішення до Дніпровського апеляційного суду через шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: вул. Грушевського, 1 Д, м. Київ, ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Н.Г.Ковтун