Провадження № 2/557/52/2024
Справа № 557/2001/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Тишкуна П.В.

за участі секретаря судового засідання Гуменюк Н.П.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Гоща в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики

В С Т А Н О В И В :

1. Суть спору. Стислий виклад позицій учасників справи.

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики від 17.04.2021 року в сумі 71774,70 грн.

А. Позиція позивача.

Свої позовні вимоги «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» обгрунтовує тим, що 17.04.2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № , який підписано шляхом підписання акцепту оферти від 17.04.2021 року на укладення договору позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 17.04.2021 року та отримання кредиту згідно заявки-анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника.

Підписуючи договір позики відповідач підтвердив, що інформація, зазначена в ч. 2 ст. 12 Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Товариством їй надана. Акцептуючи оферту, відповідач підтвердив отримання пояснень Товариства з метою забезпечення йому можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансового стану.

Крім того, відповідач підтвердив, що самостійно перед укладанням договору повністю ознайомився з Правилами, викладеними на веб-сайті Товариства, Проектом Договору, який відповідає умовам даного Договору, та погоджується з ними. Акцептуючи оферту відповідач підтвердив, що уклала цей Договір на сприятливих для себе умовах, у тому числі з отриманням повної інформації від Товариства, достатньої та необхідної для прийняття ним рішення щодо укладення цього Договору, що відповідає його внутрішній волі.

22.06.2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 22/06-22, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ІНФІНАНС» права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 22.06.2022 року до договору факторингу № 22/06-22 від 24.06.2022 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 71774,70 грн., з яких: 6289,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 65485,70 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Таким чином ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики № від 17.04.2021 року в сумі 71774,70 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики № від 17.04.2021 року в сумі 71774,70 грн., а також судові витрати по справі.

Щодо позиції відповідача у справі, викладеної ним у відзиві на позов, позивач зазначає, що заперечення відповідача не підтверджуються будь якими доказами. Відповідач був ознайомленийз Правилами, викладеними на веб-сайті Товариства, Проектом Договору, який відповідає умовам даного Договору, та погодився з ними. Зобов`язання ним виконано не було. Щодо нарахованих відповідачу відсотків за користування кредитом, то вони були нараховані у розмірі передбаченому до п.п. 10.2 Правил і на прострочену суму кредиту та/або процентів за весь час прострочення, починаючи з першого дня прострочення по день фактичної сплати простроченої суми. Після отримання відзиву на позовну заяву, позивач звернувся із запитом щодо розміру нарахованої ОСОБА_1 заборгованості до первісного кредитора і надані ним документи підтверджують розмір нарахованої заборгованості.

Б. Позиція відповідача.

Відповідач позов визнав частково на суму 12892,45 грн. з яких 6289,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу і 6603,45 грн. відсотки за користування кредитом, розмір яких він визначив з огляду на суму наданого кредиту та беручи до уваги строк кредитування 30 днів. У відзиві на позов відповідач зазначив, що договором було визначено розмір кредиту та строк кредитування 30 днів, а також відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, максимальна річна відсоткова ставка 1277,5 % застосовується за умови неналежного виконання умов договору, максимальна відсоткова ставка за умови неналежного виконання договору за один день становить 3,5 %. На обгрунтування правомірності нарахування відсотків позивач посилається на Правила, які з огляду на те, що він не довів, що відповідач з ними був ознайомлений та підтвердив таке ознайомлення своїм підписом, не можна розцінювати як частину кредитного договору. Отже відсутні підстави вважати, що сторони при укладенні договору обумовили у письмовому вигляді обов`язок нарахування відсотків поза межами строку користування кредитом.

ІІІ. Рух справи та процесуальні дії суду.

Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 16.11.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Судове засідання 13.12.2023 відкладено, у зв`язку з неявкою відповідача щодо якого відсутні відомості про ознайомлення щодо часу та місця розгляду справи.

Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися.

IV. Пояснення учасників справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. У відповіді на відзив зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглядати у його відсутності.

Відповідач в судовому засіданні просив позов задовольнити частково у сумі 12892,45 грн. з яких 6289,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу і 6603,45 грн. відсотки за користування кредитом.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

V. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Судом встановлено, що 17.04.2021 року ОСОБА_1 / подав заявку-анкету на отримання кредиту №3504802 в ТОВ «ІНФІНАНС» в сумі 6289 грн.

17.04.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ІНФІНАНС» було укладено договір позики №, який підписано шляхом підписання акцепту оферти від 17.04.2021 року на укладення договору позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № від 17.04.2021 року та отримання кредиту згідно заявки-анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника.

Згідно копії паспорта споживчого кредиту ОСОБА_1 було надано кредит у сумі 6289 грн., строк кредитування 30 календарних днів.

Договір укладено в електронній формі.

22.06.2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 22/06-22, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ІНФІНАНС» права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 22.06.2022 року до договору факторингу № 22/06-22 від 22.06.2022 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 71774,70 грн., з яких: 6289,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 65485,70 грн- сума заборгованості за відсотками.

Вказані обставини свідчать про те, що на даний час ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є кредитором у зобов`язанні по виконанню договору позики № від 17.04.2021 року і саме йому належить право вимоги до відповідача.

Відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню позики та сплаті відсотків не виконав, кредит та проценти за його користування не сплатив у повному обсязі, порушивши вимоги кредитного договору та ст. ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України. Вказаних обставин відповідач не заперечує.

Відповідно до розрахунку заборгованості, за період з 22.06.2022 року по 30.09.2023 року борг ОСОБА_1 по даному договору позики становить 71774,7 грн. (в т.ч. 6289 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 65485,7 грн. - заборгованість за відсотками).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 визнав факт укладення ним договору позики № від 17.04.2021 та отримання грошових коштів за договором позики в сумі 6289 грн. Також він визнав позовні вимоги в частині стягнення боргу за договором позики в сумі 6289 грн. та 6603,45 грн., як відсотки за користування кредитом. При цьому відповідач зазначив, що розмір відсотків він визначив з огляду на суму наданого кредиту та беручи до уваги строк кредитування 30 днів. Разом з тим, відповідач заперечив проти стягнення відсотків за договором позики у визначеному позивачем розмірі, вважаючи їх розмір необґрунтованим та завищеним.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення відсотків за договором позики, суд виходить з наступного.

Сторони договору позики № від 17.04.2021 року обумовили орієнтовну загальну вартість позики, що складає 6298 грн, та розмір процентів за користування позикою, які нараховуються за ставкою 1,75% в день (638,75 річних), а також процентну ставку, що застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 3,5 % за кожен день від несвоєчасного сплаченої суми кредиту.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Строк кредитування сторони погодили 30 календарних днів.

Тобто, право ТОВ «ІНФІНАНС» нараховувати відсотки за користування сумою позики припинилося зі спливом строку дії договору 16 травня 2021 року, тому, починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування сумою позики. Відповідно, таке право відсутнє і в позивача.

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з ОСОБА_1 проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку. При цьому, позивач не заявив до ОСОБА_1 вимоги про стягнення процентів, які передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, як міру відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання, оскільки права на день набуття ним права вимоги за кредитним договорами не має.

Отже, суд вважає, що підлягає до часткового задоволення і з урахуванням суми неповернутого кредиту, процентної ставки за кредитом і строку кредитування розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача становить: 12892,45 грн. з яких: 6289,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу і 6603,45 грн. відсотки за користування кредитом (6289,00грн. х3,5%х30 днів).

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 17,96 % (12892,45 грн. х 100 : 71774,70 грн.), судовий збір слід стягнути в розмірі 482,11 грн. (2684,00 х 17,96 % : 100).

Керуючись ст.ст. 12, 141, 263-265, 280-283,354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» борг за договором позики в сумі 6289 (шість тисяч двісті вісімдесят дев`ять) гривень 00 коп. та заборгованість за відсотками в сумі 6603 (шість тисяч шістсот три) гривні 45 коп., а всього разом 12892 (дванадцять тисяч вісімсот дев`яносто дві) гривні 45 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплачений судовий збір у розмірі 482 (чотириста вісімдесят дві) гривні 11 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»», , місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне рішення складено 23.01.2024.

Суддя Тишкун П.В.