Справа № 174/1051/23
п/с 2/174/22/2024
РІШЕННЯ
19 січня 2024 року м. Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Ілюшик І.А.,
за участю: секретаря Троцько О.В.,
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 01.08.2009 року. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Подружні та інші стосунки між ними припинені з березня 2022 року. Спір про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю на даний час відсутній. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе на думку позивача, збереження шлюбу протирічить його інтересам. Просить суд позов задовольнити та розірвати шлюб.
Ухвалою судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10.11.2023 року відкрито провадження за вказаним вище позовом, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 19.01.2024 року у задоволенні клопотання відповідача та її представника у наданні строку для примирення відмовлено.
В судове засідання позивач з`явився, просить позов задовольнити. Пояснив, що шлюбні відносини були припинені з березня 2022 року, вони жили у різних кімнатах, потім відповідач разом з дитиною виїхала до Республіки Польща, де і перебуває на теперішній час. Він добровільно написав заяву про стягнення з нього аліментів за місцем роботи, але відповідач подала позов про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини. Майновий спір на теперішній час відсутній. Позивач не бажає проживати у шлюбі з ОСОБА_3 , примирення між ними не можливе і він не бажає цього, збереження шлюбу суперечить його інтересам, він на теперішній фактично має іншу сім`ю. Відповідач надсилає йому образливі повідомлення у месенджері та принижує у соціальних мережах.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, проте від неї надійшло клопотання про надання строку на примирення в якому вона, окрім відповідного клопотання, посилалась на те, що примирення між сторонами можливе, вони тривалий час перебували у шлюбі, мають малолітню дитину, а також уклали церковний шлюб.
Представник відповідача адвокат Григор`єв Д.В. клопотання відповідача про надання строку на примирення підтримав, просив надати строк для примирення, проти задоволення позову заперечував.
Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, вирішивши клопотання про надання строку для примирення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Так, факт, що сторони перебувають у шлюбі, підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , який зареєстрований 01.08.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровській області, актовий запис № 78 (а.с. 3).
Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України).
Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Таким чином, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 15.01.2020 року у справі № 200/952/18, а також в Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 30.05.2019 року у справі № 442/6319/16-ц встановив, що надання строку для примирення подружжя є лише правом суду, а не його обов`язком.
З моменту звернення позивача ОСОБА_1 з даним позовом до моменту постановлення судового рішення пройшло більше двох місяців, за клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 розгляд справи відкладався більше ніж на місяць і сторони мали таку можливість, але не примирилися, позивач не відмовився від позову, наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не погоджується, оскільке фактично має іншу сім`ю. Отже, лише бажання відповідача ОСОБА_3 не є достатньо підставою для надання строку для примирення сторін за викладених обставин, а суд не може формально застосовувати інститут примирення подружжя.
Суд виходить з того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення.
Те, що відповідач не хоче розривати шлюб не може бути підставою для відмови у позові, оскільки кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини і не може бути примушений до їх збереження, не дивлячись на наявність у них малолітньої дитини, тривалий час проживання сторін у шлюбі, релігійні переконання.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов?язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов?язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов?язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Спору щодо майна на теперішній час немає.
Судові витрати за клопотанням позивача суд вважає за можливе віднести на його рахунок.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 , 1981 р.н., та ОСОБА_5 , 1985 р.н., зареєстрований 01 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровській області, актовий запис № 78 - розірвати.
Судові витрати віднести на рахунок позивача.
Відповідно до ч. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» копію рішення, яке набрало законної сили, направити Вільногірському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 23.01.2024 року

Суддя І.А. Ілюшик