Справа № 548/29/24
Провадження № 2/548/156/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2024 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Коновод О. В.

за участю : секретаря судового засідання - Манжос Т.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про зобов"язання державного реєстратора внести відповідні зміни до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.

Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

На обґрунтування позову зазначив, що він ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 успадкував за законом після смерті своєї дружини, ОСОБА_2 , 1961 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , житловий будинок АДРЕСА_1 , на земельній ділянці Хорольської територіальної громади площею 0,25 га, та в цілому складається з: житлового будинку літ.А-1/№119, загальною площею 57,8 кв.м., житловою площею 36,1 кв.м., сарай - літ. Б., гараж - літ. В, огорожа - №1, колодязь - №2, що належали власнику на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Хорольською державною нотаріальною конторою 23 жовтня 2006 року за реєстром №1907, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 25 жовтня 2006 року в реєстрову книгу №16е за реєстровим №2555. Зазначене доводиться копією свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 24 листопада 2010 року ОСОБА_3 , державним нотаріусом Хорольської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №3893, та копією Технічного паспорта на житловий будинок приватного житлового фонду від 14 жовтня 2010 року.

Право власності ОСОБА_1 на успадковане домогосподарство зареєстровано КП «Лубенське МБТІ» в державному реєстрі прав, що доводиться копією Витягу про державну реєстрацію прав №28432272 від 21 грудня 2010 року, реєстраційний номер об`єкта - 16245777, номер запису: 2555 в книзі: 16е.

Нещодавно Позивач виявив бажання отримати у приватну власність земельну ділянку, на якій розташоване успадковане майно (присадибну земельну ділянку), але під час оформлення документів, було виявлено невідповідність фактичної адреси, на якій розташований належний Позивачу житловий будинок з господарськими будівлями ( АДРЕСА_2 ), адресі, що зазначена у правовстановлюючих документах на домогосподарство ( АДРЕСА_1 ). Як наслідок - Позивач не зміг отримати у власність землю.

Для з`ясування даної обставини та впорядкування адреси Позивач звернувся до органу місцевого самоврядування - Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області. За результатами розгляду заяви Позивача Відділом з питань містобудування, архітектури та цивільного захисту населення виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області видано наказ №86 від 11 грудня 2023 «Про відмову у впорядкуванні адреси об`єкта нерухомого майна», а саме: «На підставі п.2 ч.8 статті 26? Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - виявлення неповних або недостовірних відомостей у поданих документах, що підтверджено документально, відмовити у впорядкуванні адреси об`єкта нерухомого майна - житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .».

З довідки виданої Андріївським старостинським округом виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 06 грудня 2023 року № 15.02-12/649 слідує: «...згідно запису погосподарської книги справа № 02-18 том 2 на 2011-2015 роки по с. Андріївка, номер об`єкта погосподарського обліку 0103-3, житловий будинок з господарськими будівлями, який належить ОСОБА_1 згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.11.2010 року, знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Рішення дванадцятої сесії сільської ради четвертого скликання від 15.04.2004 року «Про впорядкування адресного господарства сільських населених пунктів, найменування вулиць і нумерацій будинків».

З довідки виданої Андріївським старостинським округом виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 11 грудня 2023 року № 15.02-12/650 слідує: «...згідно запису погосподарської книги справа № 02-18 том 2 на 2011-2015 роки по с. Андріївка, номер об`єкта по господарського обліку 0103-3, житловий будинок з господарськими будівлями, який належить ОСОБА_1 згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.11.2010 року, знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . У свідоцтві про право на спадщину за законом від 24.11.2010 року вказана адреса житлового будинку: АДРЕСА_1 , помилково невірно. Згідно рішення дванадцятої сесії сільської ради четвертого скликання від 15.04.2004 року «Про впорядкування адресного господарства сільських населених пунктів, найменування вулиць і нумерацій будинків» житловий будинок знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ».

Таким чином, виникла ситуація, при якій через не відповідність назви вулиці та номера домогосподарства - АДРЕСА_1 , з фактичним місцезнаходженням житлового будинку по АДРЕСА_2 , Позивач не може реалізувати в повному обсязі своє право власності на домогосподарство. З цих підстав ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду з наступними вимогами:

Встановити юридичний факт, що житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстровий номер - 16245777, який ОСОБА_1 успадкував за законом після смерті своєї дружини, ОСОБА_2 , 1961 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є одним і тим же об`єктом нерухомого майна, а саме: житловий будинок АДРЕСА_2 .

Зобов`язати державного реєстратора внести відповідні зміни до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно в Розділ «Відомості про об`єкт нерухомого майна», реєстраційний номер майна: 162545777.

09.01.2024 року по справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження.

В судове засідання позивач та його представник не з"явилися, але в позовній заяві прохали суд провести розгляд справи за їх відсутності.

Представники відповідача у підготовче судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, протягом строку, встановленого судом, подали до суду відзив на позовну заяву, в якому просять розглянути справу у відсутність їх представників.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 успадкував за законом після смерті своєї дружини, ОСОБА_2 , 1961 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , житловий будинок АДРЕСА_1 , на земельній ділянці Хорольської територіальної громади площею 0,25 га, та в цілому складається з: житлового будинку літ.А-1/№119, загальною площею 57,8 кв.м., житловою площею 36,1 кв.м., сарай - літ. Б., гараж - літ. В, огорожа - №1, колодязь - №2, що належали власнику на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Хорольською державною нотаріальною конторою 23 жовтня 2006 року за реєстром №1907, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 25 жовтня 2006 року в реєстрову книгу №16е за реєстровим №2555. Зазначене доводиться копією свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 24 листопада 2010 року ОСОБА_3 , державним нотаріусом Хорольської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №3893, та копією Технічного паспорта на житловий будинок приватного житлового фонду від 14 жовтня 2010 року.

Право власності ОСОБА_1 на успадковане домогосподарство зареєстровано КП «Лубенське МБТІ» в державному реєстрі прав, що доводиться копією Витягу про державну реєстрацію прав №28432272 від 21 грудня 2010 року, реєстраційний номер об`єкта - 16245777, номер запису: 2555 в книзі: 16е.

Нещодавно Позивач виявив бажання отримати у приватну власність земельну ділянку, на якій розташоване успадковане майно (присадибну земельну ділянку), але під час оформлення документів, було виявлено невідповідність фактичної адреси, на якій розташований належний Позивачу житловий будинок з господарськими будівлями ( АДРЕСА_2 ), адресі, що зазначена у правовстановлюючих документах на домогосподарство ( АДРЕСА_1 ). Як наслідок - Позивач не зміг отримати у власність землю.

Для з`ясування даної обставини та впорядкування адреси Позивач звернувся до органу місцевого самоврядування - Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області. За результатами розгляду заяви Позивача Відділом з питань містобудування, архітектури та цивільного захисту населення виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області видано наказ №86 від 11 грудня 2023 «Про відмову у впорядкуванні адреси об`єкта нерухомого майна», а саме: «На підставі п.2 ч.8 статті 26? Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - виявлення неповних або недостовірних відомостей у поданих документах, що підтверджено документально, відмовити у впорядкуванні адреси об`єкта нерухомого майна - житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .».

З довідки виданої Андріївським старостинським округом виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 06 грудня 2023 року № 15.02-12/649 слідує: «...згідно запису погосподарської книги справа № 02-18 том 2 на 2011-2015 роки по с. Андріївка, номер об`єкта погосподарського обліку 0103-3, житловий будинок з господарськими будівлями, який належить ОСОБА_1 згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.11.2010 року, знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Рішення дванадцятої сесії сільської ради четвертого скликання від 15.04.2004 року «Про впорядкування адресного господарства сільських населених пунктів, найменування вулиць і нумерацій будинків».

З довідки виданої Андріївським старостинським округом виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 11 грудня 2023 року № 15.02-12/650 слідує: «...згідно запису погосподарської книги справа № 02-18 том 2 на 2011-2015 роки по с. Андріївка, номер об`єкта по господарського обліку 0103-3, житловий будинок з господарськими будівлями, який належить ОСОБА_1 згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.11.2010 року, знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . У свідоцтві про право на спадщину за законом від 24.11.2010 року вказана адреса житлового будинку: АДРЕСА_1 , помилково невірно. Згідно рішення дванадцятої сесії сільської ради четвертого скликання від 15.04.2004 року «Про впорядкування адресного господарства сільських населених пунктів, найменування вулиць і нумерацій будинків» житловий будинок знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ».

Таким чином, виникла ситуація, при якій через не відповідність назви вулиці та номера домогосподарства - АДРЕСА_1 , з фактичним місцезнаходженням житлового будинку по АДРЕСА_2 , Позивач не може реалізувати в повному обсязі своє право власності на домогосподарство. З цих підстав ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду з наступними вимогами:

Встановити юридичний факт, що житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстровий номер - 16245777, який ОСОБА_1 успадкував за законом після смерті своєї дружини, ОСОБА_2 , 1961 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є одним і тим же об`єктом нерухомого майна, а саме: житловий будинок АДРЕСА_2 .

Зобов`язати державного реєстратора внести відповідні зміни до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно в Розділ «Відомості про об`єкт нерухомого майна», реєстраційний номер майна: 162545777.

Норми права, застосовані судом.

Згідно з ч. 3ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В силу п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених статтею 16 ЦК України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду цивільної справи № 654/1790/16-ц (постанова від 18.12.2018 р.), за статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Положеннями ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік справ, які підлягають розгляду судом в порядку встановлення фактів, що мають юридичне значення. Даний перелік не є виключним.

В силу вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спобіг, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інетерсу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відтак, зазначена норма визначає об`єкт захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні чи невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для повновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

При цьому слід виходити з положень ст. 11 ЦК України про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки.

Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №1-10/2004 визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти - це прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам.

Таким чином,під способами захисту суб`єктивних цивільних прав/інтересів розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру,за допомогою яких проводиться повновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та охоронюваних законом інтересів.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України випливає, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом ніж той, який встановлений договором або законом.

Законодавчі обмеження матеріально- правових способів захисту цивільно права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст.ст. 8-9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі № 6-32цс13.

За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.15,16,328,392 ЦК України, ст.ст.1-18,76-81,141,209-241,259,263-265,268,354,355 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання : АДРЕСА_3 ), представник позивача: адвокат Чубенко Жанна Анатоліївна ( свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1414,видане радою адвокатів Полтавської області 25 червня 2014 року, юридична адреса: 37860, Полтавська область, Лубенський район с. Вишняки, вул. Заводська, 1, каб. 5 ) до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ( код ЄРДПОУ: 22528612, адреса знаходження : вул. 1 Травня, 4 м. Хорол Лубенського району Полтавської області) про зобов"язання державного реєстратора внести відповідні зміни до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно-задовольнити.

Встановити юридичний факт, що житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер - 16245777, який ОСОБА_1 успадкував за заповітом після смерті своєї дружини, ОСОБА_2 , 1961 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є одним і тим же об`єктом нерухомого майна, а саме: житловий будинок АДРЕСА_2 .

Зобов`язати державного реєстратора внести відповідні зміни до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно в Розділ «Відомості про об`єкт нерухомого майна», реєстраційний номер майна: 16245777.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 29.01.2024 року.

Суддя : О.В. Коновод