єдиний унікальний номер справи 546/796/23
номер провадження 2/546/44/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Сербіненко І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лісової А.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представниці відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Решетилівка Полтавської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно треті особи: ОСОБА_6 , приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Довбиш Сергій Миколайович, державний реєстратор виконавчого комітету Решетилівської міської ради Верховод Костянтин Володимирович,

УСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, треті особи: ОСОБА_6 , приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Довбиш С.М., державний реєстратор виконавчого комітету Решетилівської міської ради Верховод К.В.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивачка є спадкоємицею ОСОБА_7 , 1941 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ст. 531 ЦК УРСР. Після нього відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, яка належала спадкодавцю на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0033250, який виданий на підставі розпорядження Решетилівської райдержадміністрації від 19.12.1966 № 377. На даний час земельні ділянка має кадастровий номер :01:001:7412, площею 3.5708 га. На момент його смерті позивачка була неповнолітньою, так як народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її батьками є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження. ОСОБА_7 був її двоюрідним дідусем та двоюрідним дядьком її батька ОСОБА_5 . Згідно свідоцтва про народження її батька ОСОБА_5 його батьками були ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла які стосовно позивачки є дідусем та бабусею, бабуся позивачки ОСОБА_10 мала дошлюбне прізвище « ОСОБА_11 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Вона померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками бабусі ОСОБА_12 були: мати ОСОБА_13 , померла та батько ОСОБА_14 (загинув під час Другої світової війни). ОСОБА_15 та ОСОБА_13 є рідними братом та сестрою, так як у них був один батька ОСОБА_16 , який загинув під час Другої світової війни. ОСОБА_12 та ОСОБА_7 були двоюрідними братом та сестрою, батько позивач по відношенню до ОСОБА_7 є двоюрідним племінником, а позивачка відповідно двоюрідною онучкою. До цього часу не збереглися свідоцтва про народження ОСОБА_13 та ОСОБА_15 . Факт родинних відносин підтверджується довідкою сільради та показами свідків. Як позивачка дізналася в 2023 році її батьки не звернулися в її інтересах до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але батько позивача ОСОБА_5 звернувся до Решетилівської державної нотаріальної контори та отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. З відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачка дізналася, що її батько ОСОБА_5 на підставі рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Решетилівської міської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 52014417 від 18.04.2020 став власником земельної ділянки кадастровий номер :01:001:7412. У подальшому батько позивачки ОСОБА_5 продав земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 926 від 17.07.2021, який посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Довбишем С.М., ОСОБА_2 . Батько позивача не може бути спадкоємцем померлого ОСОБА_7 , так як він помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на той час діяв ЦК УРСР (1963 р.) та він не входив до кола спадкоємців, які передбачені ст. 529,530 ЦК УРСР. Позивачка проживала із спадкодавцем ОСОБА_7 з жовтня 1995 року та перебувала на його утриманні 6 років. ОСОБА_7 проживав разом із її родиною в с. Лобачі Решетилівського району (нова назва Полтавський район) та позивачка знаходилася на його утриманні, так як він отримував пенсію, а батьки на той час не працювали та не мали доходу. Даний факт підтверджується актом. На 01.01.2004 позивачка була неповнолітньою, тому вважає, що строк пред`явлення позову не сплив. ОСОБА_5 не мав права на відчуження спірної земельної ділянки, оскільки неправомірно набув право власності на неї. Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 можуть підтвердити факт знаходження позивачки на утримання ОСОБА_7 та факт їх родинних відносин.

Просить встановити факт перебування на утриманні ОСОБА_7 - ОСОБА_4 , з жовтня 1995 року по 15.12.2001 року. Визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:7412, площею 3.5708 га. Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :01:001:7412, площею 3,5708 га, який укладений 17.07.2021 між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 та припинити у Державному реєстрі прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:7412, площею 3,5708 га, індексний номер 59322588 від 17.07.2021. Скасувати та визнати незаконним рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Верховода К.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 52014417 від 18.04.2020, а саме право власності за ОСОБА_5 на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:7412 за ОСОБА_5 . Витребувати із незаконного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку кадастровий номер :01:001:7412, площею 3,5708 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Ухвалою суду від 14.08.2023 відкрито провадження у цивільній справі розгляд справи визначено здійснювати у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 14.09.2023 закрито підготовче провадження по цивільній справі, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Позивачка ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду повідомлена завчасно та належним чином. Клопотань не надано.

Представник позивачки ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що позивачка ОСОБА_4 є спадкоємицею після ОСОБА_7 , 1941 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємицею є на підставі ст. 531 ЦК УРСР України, до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. У даному випадку наголошує на тому, що позивачка не просто була спадкоємицею, а ОСОБА_7 , був її двоюрідним дідусем. Факт родинних відносин підтверджується довідками сільради та показами свідків. У даному випадку позивачка дізналась у 2023 році про те, що її батьки не звернулися у її інтересах до нотаріуса про прийняття спадщини, але батько ОСОБА_5 звернувся від себе до Решетилівської державної нотаріальної контори та отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. З відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачка дізналась, що батько став власником земельної ділянки, вказане земельна ділянка остані цифри кадастрового номеру 7412, належала ОСОБА_7 на підставі Розпорядження Решетилівської РДА 1966 року та увійшла до кола спадкового майна. Виникло питання щодо оформлення спадкових прав, водночас батько продав вказану земельну ділянку ОСОБА_2 , але при цьому він не можем бути спадкоємцем після померлого ОСОБА_7 , оскільки не входив до кола спадкоємців. Позивачка постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_20 з жовтня 1995 та перебувала на його утриманні фактично 6 років до моменту його смерті. Разом із ними фактично проживала вся родина, батько, мати та її брат в с. Лобачі Полтавського (раніше Решетилівського) району Полтавської області на той час будь-які доходи всіх інших членів сім`ї не було. ОСОБА_7 мав стабільний дохід, пенсію позивачка фактично знаходилась на його утриманні. Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що звернувся до нотаріуса для оформлення земельної ділянки, в чому йому було відмовлено. ОСОБА_7 , забрали до себе у 1995 році на проживання в АДРЕСА_1 до своєї сім`ї, в якій проживали бабуся, мама, старша сестра, дочка та син, оскільки власного житла ОСОБА_21 не мав. Особисто він не працював, дружина була у декреті і також не працювала. ОСОБА_21 отримував пенсію. Особисто перестав працювати з 1990 року, не було роботи, дружина після одруження не працювала. Дітей забезпечували продуктами харчування, ОСОБА_21 сплачував комунальні послуги. Особисто він здійснював продаж молока, купував продукти харчування для дітей, речі. Від продажу молока стабільного доходу не було, худобу йому із колгоспу не надавали, але свою худобу він вигодовував, та купував за отриманні кошти за ведення домогосподарства одяг для себе та дружини, але в першу чергу забезпечував дітей. Пізніше звернувся до ОСОБА_2 за оголошенням для оформлення та укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки, оскільки потрібні були кошти. Його запевнив представник ОСОБА_2 , по телефону на ім`я ОСОБА_22 , що він має право на земельну ділянку за судовим рішенням, але судового рішення не отримував.

ОСОБА_5 надав заяву про визнання позовних вимог у порядку ст. 206 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду повідомлений завчасно та належним чином. Надав заяву про визнання позовних вимог у порядку ст. 206 ЦПК України.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, в ході розгляду справи 06.02.2024 була надана заява про визнання позовних вимог у порядку ст. 206 ЦПК України у повному обсязі, зазначила, що доведений факт перебування позивачки на утриманні ОСОБА_7 , просила позов задовольнити у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив що дійсно всі обставини, які викладені в позовній заяві відповідають дійсності, та за своє життя його дідусь ОСОБА_7 проживав разом з його родиною та фактично утримував всю родину на свою пенсію, так як іншого доходу родина не мала ніякого, просив позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити в повному обсязі.

Треті особи: приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Довбиш С.М., державний реєстратор виконавчого комітету Решетилівської міської ради Верховод К.В. у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду повідомлені завчасно та належним чином. Надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд, вислухавши пояснення учасників, покази свідків, та дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, доходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Цивільний процесуальний кодекс України в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивачка ОСОБА_4 народилась18.06.1990 року, батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_23 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 виданим Лобачівською сільської радою Решетилівського району 02.07.1990 (а.с. 13).

Батько позивачки ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками вказані ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 виданим виконкомом Братешківською сільською радою Решетилівського району Полтавської області 20.09.2001 (а.с. 11).

Дідусь позивачки ОСОБА_9 , 1938 року народження та бабусь позивачки ОСОБА_24 , 1936 року народження зареєстрували шлюб 18.06.1963, складено актовий запис № 3, складений Братешківською сільською радою Решетилівського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва серія НОМЕР_3 . Після шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_25 » (а.с. 14).

Брат позивачки ОСОБА_6 , народився ІНФОРМАЦІЯ_7 батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_23 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 виданим Лобачівською сільської радою 06.08.1988 (а.с. 12).

ОСОБА_24 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 батьками вказані мати ОСОБА_13 батько ОСОБА_14 , що підтверджується копією посвідки про народження № НОМЕР_5 (а.с. 9)

ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_6 виданим Лобачівською сільською радою Решетилівського району 09.01.1996 (а.с. 15).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_7 виданим виконавчим комітетом Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області 17.12.2001 (а.с. 16).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, яка належала спадкодавцю на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0033250, який виданий на підставі розпорядження Решетилівської райдержадміністрації від 19.12.1966 № 377 (а.с. 17-18).

Як вбачається з копії довідки від 19.12.2019 № 1002 виданої виконавчим комітетом Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, підтверджується, що померлий ОСОБА_7 , 1941 року народження (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) був племінником померлої ОСОБА_26 , 1914 року народження, (померла ІНФОРМАЦІЯ_9 ) та двоюрідним братом ОСОБА_27 1936 року народження (померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ) (а.с. 19).

Як вбачається з копії довідки від 19.12.2019 № 1002 виданої виконавчим комітетом Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, підтверджується, що померлий ОСОБА_7 , 1941 року народження (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) був племінником померлої ОСОБА_26 , 1914 року народження, (померла ІНФОРМАЦІЯ_9 ) та двоюрідним братом ОСОБА_27 1936 року народження (померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ) (а.с. 19).

З копії довідки від 19.12.2019 № 992 виданої виконавчим комітетом Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, видана жителю с. Лобачі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 проте, що покійний ОСОБА_7 , 1941 року народження, який проживав в с. Лобачі та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був його дядьком (а.с. 20).

Суду надана копія трудової книжки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , дата заповнення 09.12.2010, у якій маються записи про роботу та звільнення у 2010 -2013 роках (а.с. 40-46).

Постановою від 09.01.2020 № 02-31/6 державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори було відмовлено ОСОБА_5 у видачі йому свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю підстав для спадщини (а.с. 22-23).

17.07.2021 між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 заключений договір купівлі продажу земельної ділянки площею 3, 5708 га, кадастровий номер :01:001:7412 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Полтавського (колишня назва Решетилівський) району Полтавської області, що також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 29-36).

Як вбачається з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, земельна ділянка площею 3, 5708 га, кадастровий номер :01:001:7412 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, перебуває у приватні власності ОСОБА_2 (а.с. 39).

Як вбачається з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, земельна ділянка площею 3, 5708 га, кадастровий номер :01:001:7412 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, орендодавець ОСОБА_2 , надав в оренду вказану вище земельну ділянку ТОВ «СКП «Сількомунгосп» (а.с. 37-38).

Свідок ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , проживає у АДРЕСА_2 у судовому засіданні зазначив, що з ОСОБА_4 є сусідами, ходили разом до школи. ОСОБА_7 проживав у сім`ї ОСОБА_5 з 1995 року по 2001 рік, допомагав фінансово, були складні часи, зарплату у колгоспі не виплачували у ОСОБА_5 двоє дітей дочка ОСОБА_28 1989 року народження та син ОСОБА_29 , та дружина яка не працювала. Була ощадна книжка, на яку перераховувались кошти, але отримати їх було не можливо. У ОСОБА_5 робота якась була, але грошових виплат не було, видавали продукти харчування, можна було взяти бичка на відкорм.

Свідок ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , проживає у АДРЕСА_3 , у судовому засіданні зазначив, що знає ОСОБА_5 перебувають у дружніх відносинах. У 1990 році приїхав до с. Лобачі, сім років працював на посаді заступника голови колгоспу по соціальному розвитку, також знав ОСОБА_30 . В середені 1990 років його забрали доглядати сім`я ОСОБА_5 , вони жили у двох будинках в АДРЕСА_1 , у ОСОБА_7 особистого житла не було. ОСОБА_21 був двоюрідним братом матері ОСОБА_5 . Особисто підписував акт про факт проживання однією сім`єю ОСОБА_5 . Останній працював у колгоспі, з початку 1990 років не вплачували кошти. У ОСОБА_5 було домогосподарство, вирощував картоплю, буряки, городину для власних потреб.

Свідок ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , проживає у АДРЕСА_4 , у судовому засіданні зазначив, що з ОСОБА_5 є кумами, допомагав сім`ї по домогосподарству. ОСОБА_7 проживав разом із ними у літній кухні, був пенсіонером, допомагав фінансово оскільки отримував пенсію. ОСОБА_5 та його дружина були у дома та вели домашнє господарство. Сім`я ОСОБА_25 жили за рахунок ОСОБА_7 з їх слів. ОСОБА_21 оплачував комунальні послуги. У ОСОБА_5 було домогосподарство, отримував дохід за продаж молока, гроші які отримував йшли на дітей.

18.05.2023 ОСОБА_19 , який проживає АДРЕСА_1 , ОСОБА_17 , який проживає АДРЕСА_1 , ОСОБА_18 який проживає АДРЕСА_4 , склали Акт про те, що в селі Лобачі Полтавського району (стара назва Решетилівський район) проживали разом, і вели спільне господарство однією сім`єю з жовтня 1995 року по грудень 2001 року, в одному домогосподарстві, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , його дружинна ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дядько ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_16 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , знаходились на утриманні ОСОБА_7 , який єдиний в родині мав на той час дохід у вигляді пенсії, суд ставиться критично до вказано Акту, оскільки Акт складений особами, на яких не покладено прав та обов`язку на його складання у межах здійснення повноважень, як визначених осіб органу місцевого самоврядування (а.с. 21).

Відповідно до пункту 4 перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Таким чином, до відносин спадкування після ОСОБА_7 необхідно застосовувати положення цивільного законодавства, що діяло на момент його смерті.

Згідно із положеннями статей 531 ЦК УССР в редакції 1963 року, до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Згідно положень статей 548, 549 ЦК УРСР (1963р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до норм Цивільного кодексу Української РСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року.

Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», (далі постанова) де зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових чи немайнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 8 абзацом 3 Постанови визначено, що при вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що: для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст. 531 Цивільного Кодексу України (ЦК) не менше одного року.

Враховуючи викладене вище, ОСОБА_4 не перебувала тільки на утриманні свого двоюрідного дідуся ОСОБА_7 , що проживав в с. Лобачі Полтавського району з жовтня 1995 року по грудень 2001 року, оскільки дохід який отримував ОСОБА_7 не був єдиним джерелом доходу у сім`ї, де проживала ОСОБА_4 , вказане підтверджується показами свідків та самого відповідача ОСОБА_5 наданими у судовому засіданні, тому відсутні підстави для встановлення факту перебуання позивачки на утриманні ОСОБА_7 .

Враховуючи вісутність підстав для встановлдення вищевказаного факту, позовна вимога про визнання права вланості за ОСОБА_4 на земельну ділянку :01:001:7412 також не підлягає задоволенню.

Стосовно заяв ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання позовних вимог відповідно ст. 206 ЦПК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Заява про визнання позову від ОСОБА_5 надана суду на стадії розгляду справи по суті. Представниця відповідача ОСОБА_2 у підготовчому судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала. Під час розгляду справи по суті 06.02.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_2 та його представниці про визнання позовних вимог у повному обсязі.

Оскільки заяви ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та його представниці про визнання позовних вимог відповідно ст. 206 ЦПК України суперечать закону, а також порушують права та інтереси ОСОБА_6 , який залучений позивачкою як третя особа у справі, суд відмовляє у прийнятті заяв про визнання позову.

Суд ставиться критично до тверджень представника позивачки ОСОБА_4 - ОСОБА_1 , що у своїх показах свідки зазначали про продаж молока батьком позивачки, про те у ході спілкування з позивачкою вона згадувала, що кошти на годування худоби надавалися дідусем, інших коштів не було, оскільки відповідач ОСОБА_5 не заперечував факт ведення ним домашнього господарства особисто, без допомоги сторонніх осіб. Та як зазначав свідок ОСОБА_19 у ОСОБА_5 було домашнє господарство, вирощував картоплю, буряки городину, для власних потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 ЦК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Щодо позовних вимог про визнання недісним договору купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :01:001:7412, площею 3,5708 га, який укладений 17.07.2021 між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 та припинити у Державному реєстрі прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:7412, площею 3,5708 га, індексний номер 59322588 від 17.07.2021, скасування та визнання незаконним рішення державного реєстратора право власності за ОСОБА_5 та витребувати із незаконного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку кадастровий номер :01:001:7412, суд зазначає наступне.

У позовній заяві позивачка посилається на ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України, як на підставу визнання правочину недійсним. Зазначає про відсутність права ОСОБА_5 на відчуження спірної земельної ділянки, з підстав неправомірного набуття на неї права власності.

У судовому засіданні відповідач та сторона договору купівлі-продажу від 17.07.2021, ОСОБА_5 зазначив, що звернувся до ОСОБА_2 за оголошенням для оформлення та укладання договору купівлі-продажу на спірну земельну ділянку, оскільки потрібні були кошти. Представник ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_22 по телефону запевнив, що він має право на земельну ділянку за судовим рішенням, але судового рішення не отримував.

Разом з тим суду надана заява відповідача ОСОБА_2 , який є стороною договору купівлі-продажу від 17.07.2021, та його представниці про визнання позову у повному обсязі.

Тобто сторони договору купівлі-продажу від 17.07.2021 зазначають про неправомірне набуття права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:7412, разом з тим, суду не надано жодного документу на підставі якого це право набувалось.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене вище позовні вимоги ОСОБА_4 задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 81, 141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно треті особи: ОСОБА_6 , приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Довбиш Сергій Миколайович, державний реєстратор виконавчого комітету Решетилівської міської ради Верховод Костянтин Володимирович - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

Позивачка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_8 , місце реєстрації: Полтавська область, Полтавський район, с. Лобачі;

Представник позивачки - ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_5 ;

Відповідач - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП - НОМЕР_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 ;

Представниця відповідача - ОСОБА_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_8 ;

Третя особа - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , РНОКПП - НОМЕР_10 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 ;

Третя особа - приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Довбиш Сергій Миколайович, місцезнаходження: АДРЕСА_9;

Третя особа - державний реєстратор виконавчого комітету Решетилівської міської ради Верховод Костянтин Володимирович, місцезнаходження: АДРЕСА_10.

Повний текст рішення складено 16 лютого 2024 року.

Суддя - І.В. Сербіненко