Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2024 м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді Омельченко І.І.,

з участю секретаря судового засідання Логвиненко А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Мирко Р.О.,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кобеляки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

14 грудня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява обґрунтована тим, що 15.07.2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб (актовий запис № 816) між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Починаючи з серпня 2023 року позивач разом з відповідачем спільно не проживають, спільного побуту не ведуть, майже не спілкуються, сімейних відносин не підтримують.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 прохала розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 15.07.2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції за актовим записом № 816; після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 грудня 2023 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.18-19).

Представник позивача адвокат Мирко Р.О. в судовому засіданні позов підтримав та прохав задовольнити повністю.

Згідно телефонограми, відповідач ОСОБА_2 прохав розглядати справу в його відсутність.

Суд, заслухавши представника позивача адвоката Мирко Р.О., вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15 липня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що було зроблено актовий запис № 816.

Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Дитина проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні (а.с.10).

15 січня 2024 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про надання строку для примирення, в якій зазначено, що всі непорозуміння між ним та його дружиною ОСОБА_1 виникли на грунті стресу від війни та не можуть бути підставою для припинення шлюбу, який вони будували з 2015 року. Невпевненість та страх за майбутнє впливають на сімейні відносини, проте ОСОБА_2 переконаний, що він з дружиною зможуть пережити ці труднощі та зберегти сім`ю. Збереження сім`ї відповідатиме їхнім інтересам та особливо інтересам малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має право на сімейне виховання в повній сім`ї та звик, що він виховується та проживає з обома батьками. На думку ОСОБА_2 , рішення дружини ОСОБА_1 про розірвання шлюбу є передчасним та імпульсивним. ОСОБА_2 не бачить вагомої причини для розірвання шлюбу та має намір зробити все можливе, щоб зберегти шлюбні відносини.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 прохав суд зупинити провадження по даній справі та призначити строк для примирення тривалістю 6 місяців.

Представник позивача адвокат Мирко Р.О. в судовому засіданні прохав відмовити в задоволенні заяви про надання строку для примирення, оскільки позивач ОСОБА_1 категорично відноситься щодо надання строку для примирення та не має наміру продовжувати шлюбні відносини з відповідачем ОСОБА_2 . Надання строку для примирення фактично буде примушуванням до шлюбу. Крім того, адвокатом Мирко Р.О. були надані суду матеріали з поліції за результатами звернення ОСОБА_1 до поліції. Згідно вказаних матеріалів, хоч поліцією і не встановлено факту домашнього насильства, оскільки на момент прибуття поліції будь-які дії були припинені, однак є інформація та пояснення ОСОБА_1 щодо протиправних дій ОСОБА_2 відносно неї та вона його боїться.

Згідно телефонограми, відповідач ОСОБА_2 підтримує заяву про надання строку для примирення.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 26 листопада 2018 року по справі № 761/33261/16-ц, зазначено, що тлумачення статті 111 СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Судом установлено, що ОСОБА_1 зверталася до поліції (ЄО № 11842, № 11861 від 23.11.2023 року) за фактом вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства відносно неї (а.с.36-46).

Беручи до уваги категоричне заперечення позивача ОСОБА_1 щодо надання строку для примирення подружжю та дії відповідача ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , з приводу яких остання зверталася до поліції, що, в свою чергу, може зашкодити психологічному стану малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд протокольною ухвалою від 06.02.2024 року відмовив у задоволенні заяви відповідача про надання строку для примирення.

Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно частини третьої, четвертої статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 112 СК України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має суттєве значення.

Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки з серпня 2023 року та відновлювати їх позивач наміру не має.

Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а позивач не бажає продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, суд вважає за необхідне розірвати шлюб.

Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачу слід відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір, що становить 1073,60 грн.

Керуючись статтями 12, 141, 259, 263-265, 354-356 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, зареєстрований 15 липня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 816.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Сторони:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя