24.01.2024 Єдиний унікальний номер 205/6567/23
Провадження № 2/205/1539/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 рік м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бізяєвої Н.О.

за участю секретаря судового засідання Бородавки А.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Кредобанк» (далі АТ «Кредобанк») звернулось до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на їх користь заборгованість за кредитним договором №032/2019-ІП, у розмірі 395 335,71 грн. Також просив стягнути судовий збір.

В обґрунтування підстав позову зазначає, що 22.03.2019 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №032/2019-ІП, за умов якого останній отримав кредит на суму 391 200,00 грн., для придбання нерухомості, зі строком виконання зобов`язання до 21.09.2036 року та сплатою відсотків протягом першого періоду дії ставки 20 % річних, починаючи із другого та усіх наступних періодів за змінювальною процентною ставкою. Кредитні зобов`язання забезпечені: іпотекою, предметом якої є житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також порукою згідно договору, укладеного між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_3 , за умов якого остання зобов`язалася відповідати перед кредитором за виконання позичальником ( ОСОБА_1 ) зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі. На виконання умов кредитного договору банк надав позичальнику кредитні кошти. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, унаслідок чого станом на 13.05.2023 року утворилася заборгованість у розмірі 395 335,77 грн., із яких: 332 932,94 грн. заборгованість за тілом кредиту; 62 402,83 грн. заборгованість за простроченими відсотками; Розмір заборгованості за кредитним договором, а також 5 930,03 грн. судового збору, просить стягнути із відповідачів на користь банку, в солідарному порядку.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.07.2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, визначено сторонам строк для подання заяв по суті спору.

08.08.2023 року надійшов відзив на позовну заяву за підписом відповідача ОСОБА_1 , в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування зазначає, що між Позивачем та Позичальником - Відповідачем 22.03.2019 р. був укладений кредитний договір №032/2019-ІП «Про надання Позивачем у власність Позичальникові кредит - грошові кошти в сумі 391200 грн. на строк 210 місяців з терміном погашення до 21 вересня 2036 року» (далі - договір). Відповідно до п. 3.1. Розділу 3 Договору за надання кредиту Позичальник сплачує Банку наступні комісії: - за видачу кредиту, одноразово - 3872,88 грн.; - інші комісії за зміну умов кредитування; - інші комісії, передбачені тарифами Банку.Згідно з п. 3.3. на момент укладання Договору сторонами обумовлено значення процентної ставки в розмірі 20 %. Відповідно до п. 4.1. Розділу 4 Договору повернення суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами по 1862,86 грн. не пізніше останнього робочого дня поточного місяця.20.05.2020 року між сторонами був укладений додатковий договір, відповідно до п.1 додаткового договору сторони погодили змінити порядок погашення Позичальником заборгованості за Кредитним договором шляхом підписання нового Графіку платежів, визначений у додатку №1.

Позичальник неухильно дотримувався Графіку платежів за умовами як Основного договору, так і Додаткового договору.У зв`язку з введенням воєнного стану на території України і як наслідок різкого погіршення фінансового стану, пов`язаного з винятковими обставинами, позичальник був не в змозі належним чином виконувати свої зобов`язання за кредитними договором. Платежі були несплачені через форсмажорні обставини. Внаслідок чого виникла заборгованість за прострочені проценти за основним боргом у суми 62 402,83 грн. 28.02.2022 року Торгово-промислова палата України ухвалила рішення, яким спростила засвідчення форсмажорних обставин та підтвердила, що обставини з 24 лютого 2022 року є надзвичайними, невідворотними і об`єктивними обставинами.Щодо необґрунтованості позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за Кредитним договором в сумі 395 335,77 грн. - Відповідно до п. 2.1. Розділу 1 Договору банк видав Позичальнику кредит в сумі 391 200 грн. на строк 210 місяців з терміном погашення до 21 вересня 2036 року.Відповідно до п. 9.2. Розділу 9 Договору - Кредитний договір може бути розірваний лише за згодою сторін в порядку, встановленому Кредитним договором. Таким чином, Кредитним договором не передбачено розірвання договору в односторонньому порядку, тому він не може змінюватися в односторонньому порядку без згоди сторін. Розрахунок заборгованості не містить формули, відповідно до якої проведено цей розрахунок.У зв`язку з оголошенням воєнного стану на території України Національним банком України запропоновано провадження банками кредитних канікул. За таких обставин, які об`єктивно унеможливили належне виконання Позичальником свого обов`язку, позивач повинен був оголосити кредитні канікули, принаймні короткострокові.Таким чином, позовні вимоги у частини стягнення заборгованості за договором в сумі 395 335,77 грн. є необгрунтованими, з огляду на наступне.Відповідно до п. 2.1. Договору кредит видано на строк 210 місяців з терміном погашення до 21 вересня 2036 року. Згідно із ч.1 ст. 612 ЦКУ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позичальник сплачував проценти, комісії та інші платежі за Кредитним договором, щомісяця, відповідно до Графіку платежів моменту виникнення фінансових труднощів з незалежних від нього обставин.Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.Тіло кредиту - це сума, яку позичальник фактично отримує на руки. До неї входить тільки основний борг. Прострочене тіло кредиту є сумою яку позичальник не повернув. Разом з тим, Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути з відповідача прострочене тіло кредиту сумі 332 932,94 грн., а також прострочені проценти за основним боргом у сумі 62402, 83 грн.Отже, вимоги Позивача в цієї частини є безпідставними, оскільки тіло кредиту і прострочене тіло кредиту не є тотожними поняттями.Щодо вимоги Позивача про солідарне стягнення заборгованості.Відповідно до п. 6.1. Розділу 6 Договору виконання зобов`язань забезпечується зокрема договором поруки №034/2019-П від 22.03.2019 року з ОСОБА_3 22.05.2020 року між сторонами був укладений додатковий договір, відповідно до п.1 додаткового договору сторони погодили змінити порядок погашення Позичальником заборгованості за Кредитним договором шляхом підписання нового Графіку платежів, визначений у додатку №.1. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, котрим визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК порука припиняється, зокрема, в разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У зв`язку з тим, що після зміни прізвища та адреси реєстрації поручителя, а також при укладання додаткового договору між банком і позичальником зміни до договору поруки не вносилися, договір поруки вважається припиненим і тому вимоги позивача в частині солідарного стягнення є безпідставними.

31.08.2023 року на адресу суду представник позивача направив відповідь на відзив, відповідного якої зазначив, що порядок засвідчення форс-мажорних обставин визначено в Законі України «Про торгово-промислові палати в Україні», та відповідно до ч. 1 ст. 141 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні», засвідчення форс-мажорних обставин здійснюється сертифікатом про такі обставини. 08.03.2023 року банк направив на адресу Відповідача-1 досудову вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, змінивши за власною ініціативою строк користування кредитом, тобто скористався правом ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Щодо припинення поруки, у зв`язку із збільшенням обсягу відповідальності. Сторони підписавши Додатковий договір №1 до Кредитного договору №032/2019-ІІІ від 22.03.2019 року жодним чином не збільшили обсягу відповідальності для поручителя, оскільки погодивши порядок погашення Відповідачем заборгованості за Кредитним договором шляхом підписання нового Графіку платежів, строк повернення не змінили.

31.08.2023 року до суду надійшли письмові заперечення позивача ОСОБА_1 , відповідно яких зазначено, що відповідно досудової вимоги від 06.03.2023 року №85-10309575/23, позивач вимагав не пізніше 65 календарних днів с моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умови Кредитного договору та погасити прострочену заборгованість у розмірі 76 199,34 грн. у випадку невиконання даної вимоги у визначений строк, вимагає достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі 384 540,70 грн. та сплатити всі нараховані і несплачені відсотки за користуванням кредитом, комісії та інші платежі, передбачені Кредитним Договором. Даною вимогою позивач встановив строк для усунення порушень Кредитного договору по 12.05.2023 року включно, з 12.05.2023 року починається строк для її погашення. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Строк виконання зобов`язань за Кредитним договором у повному обсязі на підставі досудової вимоги позивача від 06.03.2023 настав лише 12.07.2023 року, в той час як позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості 28.06.2023 року. Тому право на отримання всіх сум у повному обсязі не порушене. Крім того, позивач невірно визначив розмір сум, які підлягають стягненню у судовому порядку. Щодо процентів у розмірі 62 402,83 грн., відповідач не зазначив за який період вони нараховані, розрахунок непідтверджений. Відповідач вважає що сума процентів становитиме 57 966,88 грн., за період з 01.03.2022 по 13.05.2023 р. Також позивач не довів належними доказами видачу кредиту та наявність заборгованості. Відсутня виписка по рахунку клієнта (Верховний Суд у постановах: №191/3566/17 від 13.08.2020 р.; № 372/223/17 від 06.05.2020 р.; №703/3063/18 від 27.03.2020 р.; № 205/7263/18 від 20.03.2020 р.; №755/18920/18 від 29.01.2020 р.). Щодо припинення поруки, відповідно з висновком Верховного Суду, викладеного у Постанові від 06.05.2020 р (справа №331/5780/13, провадження №61-35357св18) збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховується проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.2023 року підготовче провадження закрито, справу призначеного до розгляду по суті.

У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялись у встановлений законом спосіб, до суду подавали заяву, про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявною в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,22.03.2019 року між АТ «»КредоБанк» та ОСОБА_1 (позичальник) укладено кредитний договір №032/2019-ІП.

Відповідно до п. 1 кредитного договору банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані у цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі, зазначені в цьому кредитному договорі.

В пунктах 2.1., 2.2., 2.3. кредитного договору визначені: сума та валюта кредиту 391 200 грн.; дата видачі кредиту 22.03.2019 року; строк (термін) кредитування 210 місяців терміном до 21.09.2036 року.

Згідно з п. 2.4. кредит видається на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Для обліку виданих кредитних коштів Банк відкриває позичковий рахунок № НОМЕР_1 . Кредит видається в безготівковій формі, шляхом перерахування суми кредиту з позичкового рахунку на поточний рахунок вказаний позичальником, в порядку та строки встановлені додатком №1 до Кредитного договору. Як вбачається з пункту 3.2 за користування кредитом встановлюється Змінювана Процентна Ставка на умовах визначених цим розділом (перий період дії ставки обумовлений у розмірі 20%, наступні Періоди Дії Ставки проценти за користування кредитом сплачуються відповідно до встановленого розміру Змінюваної Процентної Ставки).

П. 3.6. ОСОБА_4 визначається наступним чином: Змінювана Процентна Ставка=Базова Ставка+5% (Маржа).

Відповідно до п. 3.13 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом "факт/360" (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною у пункті 3.2 кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі; якщо інше не випливає із умов цього кредитного договору.

П. 3.18 Позичальник здійснює платежі на виконання цього Кредитного договору, шляхом перерахування у безготівковій формі та/або внесення готівкою на свій поточний рахунок № НОМЕР_2 відкритий у проспекті Д.Яворницького, 82 ПАТ «КредоБанк» у м. Дніпрі.

За змістом п. 3.14. договору позичальник сплачує проценти, комісії та інші платежі за кредитним договором, щомісяця, відповідно до графіку платежів, якщо інше не передбачено кредитним договором.

Відповідно п. 4.1 повернення суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами по 1862,86 грн. не пізніше останнього дня поточного місяца. Погашення позичальником нарахованих процентів, комісії та інших платежів здійснюється одночасно із поверненням суми кредиту, відповідно до Графіку платежів, якщо інше не передбачено Кредитним договором.

При частковому достроковому погашенні заборгованості за кредитним договором (у т. ч. ануїтетним платежем) банк здійснює коригування графіку платежів, за рахунок скорочення строку кредитування, передбаченого кредитним договором, не змінюючи при цьому розмір щомісячного платежу (п. 4.8.4. договору).

Позичальник має право здійснювати дострокове (повне або часткове) погашення заборгованості за даним кредитним договором в порядку, іншому ніж визначений у п. п. 4.8.1.-4.8.3. цього договору, за умови подання відповідної заяви про дострокове погашення (п. 4.8.6. договору).

За змістом п. 4.9. договору банк, у випадках, передбачених п. 2.9. кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника у випадку несвоєчасної сплати процентів, комісії, інших платежів за кредитним договором та/або повернення кредиту (частини кредиту).

Згідно п. 4.10. договору позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку, передбаченого п. 4.9. цього кредитного договору, усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомленні протягом 60 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за кредитним договором не пізніше 60-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку.

За змістом пунктів 6.1., 6.2. виконання зобов`язань за цим Кредитним договором забезпечується способами, що обумовлені в Кредитному договорі та/або договорах забезпечення, зокрема: неустойкою (штрафом, пенею); іпотекою житлового будинку; порукою ОСОБА_3 , згідно договору поруки№034/2019-П від 22.03.2019 року.

Кредитні зобов`язання за цим договором забезпечені іпотекою згідно договору від 22.03.2019, укладеного між АТ «КредоБанк» та ОСОБА_1 , як іпотекодавцем, предметом якої є нерухоме майно: домоволодіння, що знаходиться з адресою: АДРЕСА_1 , який належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Небосенко О.А., 22.03.2019, за реєстровим №317.

22.03.2019 між АТ «КредоБанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки, за умов якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користування кредитом, пені, штрафів, неустойки) за кредитним договором № 032/2019-ІП від 22.03.2019.

22.03.2019 на виконання умов кредитного договору, АТ «КредоБанк» надано ОСОБА_1 кредит на суму: 391 200,00 грн., меморіальний ордер №16337390 (а.с. 39).

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за період із 22.03.2019 по 01.02.20222 наявний наступний рух коштів, що підтверджується виписками по особовим рахункам з 22.03.2019 по 13.05.2023 року: 22.03.2019 - 26,71 грн. оплата за кредитом та 2173,29 грн. оплата відсотків; 26.04.2019 - 1885,68 грн. оплата за кредитом та 6514,32 грн. оплата відсотків; 01.05.2019 1896,66 грн. оплата за кредитом та 6703,34 грн. оплата відсотків; 01.07.2019 3755,50 грн. оплата за кредитом та 213097,50 грн. оплата відсотків; 01.09.2019 1749,75 грн. оплата за кредитом та 6970,25 грн. оплата відсотків; 01.10.2019 1862,86 грн. оплата за кредитом та 6367,14 грн. оплата відсотків; 01.11.2019 4087,69 грн. оплата за кредитом та 12484,31 грн. оплата відсотків; 01.01.2020 1500,89 грн. оплата за кредитом та 6849,11 грн. оплата відсотків; 01.02.2020 4184,50 грн. оплата за кредитом та 12080,50 грн. оплата відсотків; 01.03.2020 1875,56 грн. оплата за кредитом та 6374,44 грн. оплата відсотків; 01.05.2020 1416,54 грн. оплата за кредитом та 10573,46 грн. оплата відсотків; 01.07.2020 24,97 грн. оплата за кредитом та 8705,03 грн. оплата відсотків; 01.08.2020 1904,84 грн. оплата за кредитом та 6315,16 грн. оплата відсотків; 01.10.2020 4083,60 грн. оплата за кредитом та 12336,40 грн. оплата відсотків; 01.12.2020 1528,07 грн. оплата за кредитом та 6871,93 грн. оплата відсотків; 01.01.2021 1891,66 грн. оплата за кредитом та 6408,34 грн. оплата відсотків; 01.02.2021 4465,03 грн. оплата за кредитом та 12034,97 грн. оплата відсотків; 01.03.2021 469,25 грн. оплата відсотків; 01.04.2021 1679,20 грн. оплата за кредитом та 6720,80 грн. оплата відсотків; 01.05.2021 3524,73 грн. оплата за кредитом та 12 675,27 грн. оплата відсотків; 01.06.2021 258,59 грн. оплата за кредитом та 1,41 грн. оплата відсотків; 01.07.2021 1891,66 грн. оплата за кредитом та 6308,34 грн. оплата відсотків; 01.08.2021 1891,66 грн. оплата за кредитом та 6428,34 грн. оплата відсотків; 01.09.2021 1891,66 грн. оплата за кредитом та 6428,34 грн. оплата відсотків; 01.10.2021 1891,66 грн. оплата за кредитом та 6208,34 грн. оплата відсотків; 01.11.2021 1891,66 грн. оплата за кредитом та 6268,34 грн. оплата відсотків; 01.12.2021 1891,66 грн. оплата за кредитом та 6358,34 грн. оплата відсотків; 01.01.2022 1891,66 грн. оплата за кредитом та 5658,34 грн. оплата відсотків; 01.02.2022 1891,66 грн. оплата за кредитом та 5808,34 грн. оплата відсотків, (а.с. 24-38).

Згідно розрахунку за договором кредиту 032/2019-ІП від 22.02.2019 станом на 01.05.2023 заборгованість позичальника склала 395 335,77 грн., із яких: 332 932,94 грн. заборгованість за тілом кредита; 62 402,83 грн. прострочені відсотки за кредитом (а.с. 23 зворот).

Також судом встановлено, що 05.03.2019 року ОСОБА_1 до АТ «КредоБанк» подано Анкету-Заяву фізичної особи на отримання готівкового кредиту №11098, в якій він зазначив свої персональні дані, такі як: ПІБ, дата народження, ІПН, дані свого паспорта, адресу реєстрації та фактичного проживання, номер мобільного телефону, сімейний стан, освіту, інформацію про зайнятість, наявність майна у власності, інформацію про свої доходи та витрати, інформацію про кредити, що пропонуються для рефінансування. А 22.03.2019 року між ОСОБА_1 до АТ «КредоБанк» було укладено кредитний договір №032/2019-ІП (далі кредитний договір).

Також відповідачем ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту до укладення договору про споживчий кредит, який додано позивачем до позову. Розділом 3 паспорту споживчого кредиту визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, а саме: тип кредитукредит; суму/ліміт кредиту 391 200,00 гривень; строк кредитування 210 місяців; мета отримання кредиту: придбання будинку за адресою: АДРЕСА_1 :можливі види забезпечення кредиту Іпотека; поточні потреби; рефінансування заборгованості; спосіб та строк надання кредитуу безготівковому порядку, в день підписання сторонами кредитного договору.

Відповідно до розділу 4 вказаного паспорта передбачено проценту ставку 20,00 відсотків річних 36 місяців, UIRD3M+5,00% річних в наступні роки кредитування; тип процентної ставки змінювана, порядок зміни змінюваної процентної ставки; загальні витрати за кредитом 703968,36 гривень; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 1095168,36 гривень; реальну річну процентну ставку 22,27 % (а.с. 45).

08.03.2023 року АТ «КредоБанк» за вих.№ 85-10309575/23 було направлено відповідачу ОСОБА_1 судову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, в якій банк вимагав від нього дострокового повернення за цим кредитним договором, у 60-денний термін з моменту отримання цієї вимоги, погасити заборгованість в розмірі 76 199,34 грн. У випадку невиконання даної вимоги у визначений строк вимагали дострокове повернути кредит у повній непогашеній сумі 384 540,70 грн. та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі передбачені Кредитним договором та попередив, що у разі невиконання даної вимоги, банк змушений буде звернутися за захистом своїх порушених прав та законних інтересів до суду з метою стягнення заборгованості в судовому порядку.

Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. (ч. 1). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини (п. 1 ч. 2).

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним`якщо сторонни досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другоюстатті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦКУкраїни Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини другоїстатті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). (стаття 610 ЦК України).

Визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-223цс16).

Якщо кредитодавець згідно з договором про надання споживчого кредиту одержує внаслідок порушення споживачем умов договору право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, або на вилучення продукції чи застосування іншої санкції, він може використати таке право лише у разі: 1) затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше - на три календарні місяці; або 2) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; або 3) несплати споживачем більше однієї виплати, яка перевищує п`ять відсотків суми кредиту; або 4) іншого істотного порушення умов договору про надання споживчого кредиту. Якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність (частина десята статті 11Закону України "Про захистправ споживачів" зі змінами, передбаченими Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг", який набрав чинності 16 жовтня 2011 року).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц (провадження № 14-680цс19) виснувала, що звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений вказаним Законом порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги частини десятої статті 11 Закону № 1023-XII (у редакції, чинній до 10 червня 2017 року), не дотримавши передбачений зазначеним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а в суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову в частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором.

У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду конкретизувала свій правовий висновок, висловлений постанові від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13-ц (провадження № 14-600цс18), вказавши, що суд, установивши, що кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб позичальника, має застосувати до встановлених правовідносин приписи, які регулюють відносини споживчого кредитування, зокрема, частини десятої статті 11 Закону № 1023-XII (у редакції, чинній до 10 червня 2017 року), в якій був установлений обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту.

У справі № 638/13683/15-ц Велика Палата Верховного Суду виснувала, що порушення позивачем визначеного кредитними договорами порядку направлення юридично значимих повідомлень, факт отримання яких адресатами суди не встановили, не може мати наслідком покладення на відповідачів тягаря дострокового погашення заборгованості за кредитними договорами.

У справі, що розглядається, підтверджені обставини направлення 08 березня 2023 року АТ «КредоБанк» відповідачк ОСОБА_1 вимоги про дострокове погашення кредиту протягом 60-ти календарних днів з моменту надіслання цієї вимоги.

Відмінною у цьому випадку є обставина звернення АТ «КредоБанк» до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором 28.06.2023 року, тобто раніше, ніж закінчився 60-денний строк для виконання досудової вимоги, передбачений договором та Законом № 1023-XII.

У Рішенні Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року у справі № 1-2/2002 за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Кампус Коттон клаб" щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів) вказано, що можливість використання суб`єктами правовідносин досудового врегулювання спорів може бути додатковим засобом правового захисту, який держава надає учасникам певних правовідносин, що не суперечить принципу здійснення правосуддя виключно судом. Виходячи з необхідності підвищення рівня правового захисту держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту.

Конституційний Суд України виснував, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

У частинах першій, третій статті 4 ЦПК України закріплено право особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Аналіз частини десятої статті 11 Закону № 1023-XII (у редакції, чинній до 10 червня 2017 року) дає можливість зробити висновок, що головною умовою для звернення кредитодавця до суду з позовом про дострокове стягнення споживчого кредиту є направлення банком відповідної вимоги, що дає можливість боржнику її виконати протягом строку, встановленого в договорі чи Законі, після чого кредитодавець позбавляється права вимагати повернення кредиту достроково.

У разі якщо кредитор направив споживачу вимогу про дострокове погашення кредиту і таке направлення підтверджене, то звернення кредитора до суду з позовом до споживача про стягнення заборгованості за кредитним договором до закінчення визначеного у цій вимозі строку для її виконання не позбавляє можливості споживача виконати умови вимоги, а саме усунути порушення умов договору про надання споживчого кредиту, за умови, що на момент ухвалення рішення у справі строк виконання вимоги про дострокове повернення кредиту сплив.

Тобто направлення відповідно до частини десятої статті 11 Закону № 1023-XII (у редакції, чинній до 10 червня 2017 року) вимоги про дострокове повернення кредиту свідчить про дотримання кредитором вимог цього Закону і не позбавляє суд права вирішити позов по суті заявлених вимог за умови, що на час ухвалення рішення минув строк для виконання вимоги і вона не втратила чинності.

Позивач просить достроково стягнути з відповідачів солідарно усю суму кредиту.

У спірних правовідносинах позичальником погоджено суттєві умови кредитування, черговість зарахування платежів на складові заборгованості, а також порядок зарахування достроково сплачених коштів на погашення заборгованості, що відбувається згідно п. 4.8.4. договору шляхом коригування графіку платежів за заявою позичальника (п. 4.8.6. договору).

Матерілами справи доведено неналежне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку із чим утворилася заборгованість за кредитом та відсотками.

Відповідачем ОСОБА_1 отримання кредитних коштів та наявної заборгованості за кредитом у розмірі 332 932,94 грн. не заперечувалось, проте вважав що Банк передчасно звернувся до суду про дострокове повернення кредитної заборгованості та додатково надав контр розрахунок по нарахованим простроченим відсоткам у розмірі 57 966,88 грн., які вважає повинні бути нараховані Банком.

Враховуючи контррозрахунок відповідача ОСОБА_1 щодо нарахованих відсотків за основним боргом у розмірі 57 966,88 грн., суд приймає даний розрахунок як вірний.

Посилання позивача на неналежне виконання зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором у зв`язку з форс мажорними обставинами, спростовуються нормами Закону «Про торгово-промислові палати в Україні» де зазначено, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються виключно сертифікатом, який стороною відповідача до суду в якості доказу не подавався.

Щодо вимог заявлених до поручителя ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо.

При цьому обсяг зобов`язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов`язанням і строків їх виплати без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору є результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов`язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя, і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов`язання без згоди поручителя,, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Як вбачається з додаткової угоди до кредитного договору від 22.03.2019 року, розмір кредитних коштів, строк повернення кредиту та проценти за користування кредитом не змінювались.

Отже, даною додатковою угодою не було збільшено обсяг відповідальності за кредитним договором, оскільки угодою не було змінено ані розміру наданого кредиту, ані процентної ставки за користування ним та строків його повернення, таким чином порука не є припиненою в розумінні ст. 559 ЦК України.

Відповідно до графіків повернення кредиту, що містяться в матеріалах справи, у підсумку загальна сума кредиту після укладання додаткових угод не відрізняється від зазначеної суми в основному кредитному договорі, в забезпечення умов якого був укладений договір поруки. Також не було змінено кінцевий термін повернення кредиту та розмір процентної ставки за користування ним, що підтверджується розрахунком заборгованості, в якому зазначено розмір відсотків за яким він був здійснений банком. Пунктом 5 договору передбачена відповідальність позичальника за порушення зобов`язань за договором, даний пункт змінено не було. Тому, до даних правовідносин не підлягає застосуванню норма ч. 1 ст. 559 ЦК України про припинення поруки, оскільки при укладенні додаткової угоди розмір зобов`язань за кредитним договором фактично не збільшився.

Враховуючи вищевикладене, в частині солідарного стягнення з відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 332 932,94 грн. та відсотків за основним боргом у розмірі 57 966,88 грн. позовні вимоги є доведеними, та підлягають задоволенню.

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідача до ст. 141 ЦПК України

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «КредоБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «КредоБанк» заборгованість за кредитним договором №032/2019-ІП в сумі 390 899 (триста дев`яносто тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) грн. 82 коп., яка складається з: 332 932,94 прострочена заборгованість за тілом кредиту та 57 966,88 грн. прострочені відсотки за тілом кредиту.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «КредоБанк» судовий збір у розмірі 5863 (п`ять тисяч вісімсот шістдесят три) грн. 46 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду після набрання ним законної сили - є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 31.01.2024 року.

Суддя: Н.О. Бізяєва