№ 2-о/183/346/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря судових засідань Аніськової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новомосковський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_2 на території російської федерації у місті Домодєдово, Московська область.

В обґрунтування своїх вимог заявниця зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Домодєдово Московської області російської федерації померла її мати ОСОБА_2 , факт смерті якої засвідчено довідкою про смерть № С-00696, виданою Муніципальною бюджетною установою міського округу Домодєдово «Багатофункціональний центр надання державних і муніципальних послуг» від 22 травня 2023 року та свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданого муніципальною бюджетною установою міського округу Домодєдово «Багатофункціональний центр надання державних і муніципальних послуг» від 22 травня 2023 року».

04 листопада 2023 року заявниця звернулась до Новомосковського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з метою державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте у вчинені даної дії їй було відмовлено у зв`язку із тим, що свідоцтво про смерть матері заявниці видане уповноваженим органом, який здійснює свою діяльність на території російської федерації, є недійсним і не створює правових наслідків, оскільки не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Таким чином враховуючи викладене вище, а також те, що іншим чином довести факт смерті матері в позасудовому порядку не є можливим, оскільки ОСОБА_2 померла на території держави-агресора російської федерації, заявниця, з метою подальшого оформлення своїх спадкових прав, була змушена звернутись до суду з відповідною заявою.

Ухвалою суду від 13 листопада 2023 року відкрито провадження по справі (а.с. 19).

Заявниця у призначене судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою в якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши подані докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Новогродівським міським відділом РАЦС Селідовського району Донецької області (а.с. 8).

05 жовтня 1985 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено шлюб, про що Новогродівською міською радою м. Селідово Донецької області видано відповідне свідоцтво серії НОМЕР_3 , відповідно до якого, прізвище дружини було змінено на « ОСОБА_5 » (а.с. 8).

Як вбачається із довідки про смерть № С-00696, виданої Муніципальною бюджетною установою міського округу Домодєдово «Багатофункціональний центр надання державних і муніципальних послуг» від 22 травня 2023 року, 21 травня 2023 року через хронічну хворобу нирок, нирковий склероз, атеросклеротичну хворобу серця померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

22 травня 2023 року муніципальною бюджетною установою міського округу Домодєдово «Багатофункціональний центр надання державних і муніципальних послуг» видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 та вчинено відповідний актовий запис № 1 (а.с. 10).

02 жовтня 2023 року за заявою ОСОБА_4 про прийняття спадщини приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бакою Оксаною Василівною відкрито спадкову справу до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки заявницею до нотаріальної контори не подано оригінал свідоцтва про смерть спадкодавця або належним чином засвідченої копії свідоцтва про її смерть (а.с. 11).

07.11.2023 року Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на звернення ОСОБА_4 постановлено відмову у проведенні державної реєстрації смерті, у зв`язку з тим, що свідоцтво видане Муніципальною бюджетною установою міського округу Домодєдово «Багатофункціональний центр надання державних та муніципальних послуг» на гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а отже згідно до статті 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що будь-який акт (рішення, документ), видані органами та/або особами які створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України, є недійсним і не створює правових наслідків (а.с. 17).

Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Вирішуючи вимоги в частині встановлення факту належності трудової книжки, суд, крім норм процесуального законодавства, зазначених вище, керується наступними нормами закону.

У відповідності до ст. 315 ЦК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення, у тому числі, відповідно до 8 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлений факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану»(за внесеними змінами від 09.09.2011 року), підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України.

Як вбачається із положень Глави IV Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, документи про державну реєстрацію актів цивільного стану іноземців, осіб без громадянства та громадян України, які проживають за кордоном, витребовуються через дипломатичні представництва та консульські установи України за кордоном, а також через Міністерство закордонних справ України за заявою або анкетою (установленого зразка), підписаною особою, яка витребовує документи.

Якщо договорами про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, установлений інший порядок витребування цих документів від компетентних органів іноземних держав, то діють правила, передбачені відповідним договором.

Витребування документів про державну реєстрацію актів цивільного стану вчинених на території держави-агресора російської федерації у встановленому вище порядку не можливе, у відповідності до Закону України № 2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», яким зупинені дії у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь, Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 22 січня 1993 року, Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28 березня 1997 року, вихід із Конвенції 1993 року та Протоколу 1997 року.

Отже, виходячи із зазначеного вище вбачається, що чинне законодавство України не передбачає порядку та процедури витребування актового запису про смерть із уповноваженого на це органу діючого та території російської федерації і вирішити дане питання в позасудовому порядку не можливо.

Реєстрація смерті ОСОБА_2 була проведена з порушенням вимог чинного законодавства України, однак від встановлення даного факту залежить можливість оформлення спадкових прав на майно, що залишилось після смерті матері, ОСОБА_2 , яка була громадянкою України, однак померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Домодєдово Московської області, російської федерації.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Фізична смерть ОСОБА_2 суду доведена, а тому заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 76, 81, 89, 263, 265, 293, 315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новомосковський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті, - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Домодєдово Московської області, російської федерації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сорока О.В.