Справа № 444/3634/24
Провадження № 2/444/1285/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна, у якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) площею 0,77 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території колишньої Лавриківської сільської ради Жовківського району Львівської області, а на сьогоднішній день Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, право на яку ОСОБА_2 мала на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 160706, виданого Лавриківською сільською радою 20 червня 1997 року та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 706.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що його батьком є ОСОБА_3 , матір`ю ОСОБА_2 , якій на підставі рішення Лавриківської сільської ради № 1 від 23 листопада 1995 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,04, а по уточнених даних 0,77 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Лавриківської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.

Після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина, в тому числі і на право на земельну частку (пай).

Зазначає, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що за законом вона матиме право, заповідала в рівних частинах: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто йому, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Даний заповіт 19 квітня 2018 року був посвідчено ОСОБА_5 , секретарем виконкому Лавриківської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 60.

По даних виконавчого комітету Лавриківської сільської ради заповіт заповідачем не змінено і не скасовано що підтверджується записом старости ОСОБА_6 від 27.09.2023 року.

Він, ОСОБА_1 , прийняв спадщину як спадкоємець після смерті своєї матері, ОСОБА_2 , оскільки постійно проживав та був зареєстрований з нею на день її смерті, не відмовився у шестимісячний строк після смерті спадкодавця від прийняття спадщини, враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Водночас інший спадкоємець за заповітом, ОСОБА_4 , не будучи зареєстрованим та постійно не проживаючи разом із спадкодавцем, ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті, для того щоб прийняти спадщину, мав подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Заяви про прийняття спадщини ОСОБА_4 не подавав.

Навпаки із заяви ОСОБА_4 , справжність підпису якого перевірено приватним нотаріусом Кобзар Л. В., вбачається, що ОСОБА_4 зазначив, що йому відомо про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка залишила на його ім`я заповіт, посвідчений секретарем виконкому Лавриківської сільської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області ОСОБА_5 від 19 квітня 2018 року за реєстровим № 60.

Даною заявою ОСОБА_4 повідомив, що усвідомлює значення своїх дій та має можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для нього істотне значення, без застосування до нього фізичного чи психічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжню волею, відповідно до ст. 1275 Цивільного кодексу України цією заявою стверджує, що йому відомо про те, що термін для прийняття спадщини він пропустив, вказав, що звертатися в суд для поновлення не буде, від оформлення спадщини відмовляється.

Позивач вказує, що внаслідок його звернення із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом без врахування заповіту, посвідченого секретарем виконкому Лавриківської сільської ради Жовківського району Львівської області Говда Л. П. від 19 квітня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 60, приватним нотаріусом Кобзар Л. В. 22 червня 2024 року після смерті ОСОБА_2 було зареєстровано спадкову справу № 75/2024.

Йому приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Любов Вікторівною 22 червня 2024 року видані свідоцтва про право на спадщину за законом, з яких вбачається, що на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцем зазначеного у цих свідоцтвах майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її син, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто він.

Однак, листом за вихідним № 36/01-16 від 22 червня 2024 року приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна відмовила йому, ОСОБА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), площею 0,77 га, що розташована на території Лавриківської сільської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області та належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , через неподання оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищевказаний земельний пай та роз`яснено, що у разі відсутності такого документа, необхідно звернутися в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування.

Позивач стверджує, що ним не може бути пред`явлено для оформлення спадщини належної форми документів, оскільки мати померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність, а за життя не зробила необхідних дій.

Вважає, що його право на земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 29 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 13 вересня 2024 року о 14 год. 15 хв.

Витребувано у приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівни та з Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копію спадкової справи № 75/2024, яка зареєстрована 22 червня 2024 року після смерті спадкодавця, а саме ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача, Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Добросинсько-Магерівської сільської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору, приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що при вирішенні справи покладається на думку суду.

Крім того на виконання вимог ухвали суду від приватного нотаріуса Кобзар Л. В. на адресу суду надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи № 75/2024, яка зареєстрована 22 червня 2024 року після смерті спадкодавця, а саме ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач фактично не заперечує проти позовних вимог, покладається при вирішенні справи на думку суду, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у селі Городжів Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 12 березня 1997 року.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке повторно видане Лавриківською сільською радою Львівської області 28 липня 1987 року, вбачається, що батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_3 , матір`ю ОСОБА_2 .

З сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 160706, який виданий 20 червня 1997 року Лавриківською сільською радою та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 706, вбачається, що ОСОБА_2 на підставі рішення Лавриківської сільської ради № 1 від 23 листопада 1995 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,04, а по уточнених даних 0,77 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Лавриківської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 17 серпня 2020 року було складено відповідний актовий запис № 34, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 , яке видане 17 серпня 2020 року виконавчим комітетом Лавриківської сільської ради Жовківського району Львівської області.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

А тому після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, в тому числі і на право на земельну частку (пай).

Із заповіту, який 19 квітня 2018 року було посвідчено ОСОБА_5 , секретарем виконкому Лавриківської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстрованого в реєстрі за № 60, вбачається, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що за законом вона матиме право, заповідала в рівних частинах: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто позивачу, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

По даних виконавчого комітету Лавриківської сільської ради заповіт заповідачем не змінено і не скасовано що підтверджується записом старости ОСОБА_6 від 27.09.2023 року.

Крім того чинність даного заповіту підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори).

З довідки № 857, яка видана Лавриківським старостинським округом № 3 Добросинсько-Магеривської сільської ради Львівського району Львівської області 10 липня 2024 року, вбачається, що ОСОБА_2 , 1938 року народження, до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Викладеним у довідці № 856, яка видана Лавриківським старостинським округом № 3 Добросинсько-Магеривської сільської ради Львівського району Львівської області 10 липня 2024 року, стверджується, що ОСОБА_1 , 1965 року народження, син померлої ОСОБА_2 , 1938 року народження, був зареєстрований та проживав разом із нею в будинку АДРЕСА_1 до дня її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 та вели спільне господарство.

З довідки № 858, яка видана Лавриківським старостинським округом № 3 Добросинсько-Магеривської сільської ради Львівського району Львівської області 10 липня 2024 року, вбачається, що померла ОСОБА_2 , 1938 року народження, проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 до дня її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 та мала такий склад сім`ї: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син, тобто позивач у справі.

Суд враховує, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину як спадкоємець після смерті своєї матері, ОСОБА_2 , оскільки постійно проживав та був зареєстрований з нею на день її смерті, не відмовився у шестимісячний строк після смерті спадкодавця від прийняття спадщини, враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Нормою ч. 1 ст. 1272 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Згідно ч. 1 ст. 1274 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1275 Цивільного кодексу України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.

Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця.

Суд враховує, що інший спадкоємець за заповітом, ОСОБА_4 , не будучи зареєстрованим та постійно не проживаючи разом із спадкодавцем, ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті, для того щоб прийняти спадщину, мав подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Заяви про прийняття спадщини ОСОБА_4 не подавав, що вбачається із матеріалів справи, зокрема із копії спадкової справи, яка зареєстрована після смерті ОСОБА_2 .

Навпаки із заяви ОСОБА_4 , справжність підпису якого перевірено приватним нотаріусом Кобзар Л. В., вбачається, що ОСОБА_4 зазначив, що йому відомо про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка залишила на його ім`я заповіт, посвідчений секретарем виконкому Лавриківської сільської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області ОСОБА_5 від 19 квітня 2018 року за реєстровим № 60.

Даною заявою ОСОБА_4 повідомив, що усвідомлює значення своїх дій та має можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для нього істотне значення, без застосування до нього фізичного чи психічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжню волею, відповідно до ст. 1275 Цивільного кодексу України цією заявою стверджує, що йому відомо про те, що термін для прийняття спадщини він пропустив, вказав, що звертатися в суд для поновлення не буде, від оформлення спадщини відмовляється.

Внаслідок звернення ОСОБА_1 із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом без врахування заповіту, посвідченого секретарем виконкому Лавриківської сільської ради Жовківського району Львівської області Говда Л. П. від 19 квітня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 60, приватним нотаріусом Кобзар Л. В. 22 червня 2024 року після смерті ОСОБА_2 було зареєстровано спадкову справу № 75/2024, номер у Спадковому реєстрі 72615807, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 77423419 від 22 червня 2024 року.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_1 як син ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом після її смерті.

Приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Любов Вікторівною 22 червня 2024 року видані ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом, з яких вбачається, що на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцем зазначеного у цих свідоцтвах майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її син, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто позивач, а саме:

1)серії НОМЕР_4 , яке зареєстровано в реєстрі за № 978, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки, площею 0,1196 гектара, кадастровий номер: :06:001:0035, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Вищевказана земельна ділянка належала спадкодавцю на праві власності на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме про реєстрацію права власності, виданого державним реєстратором Жовківської міської ради Львівської області Вненкевич Галиною Петрівною, індексний номер витягу: 144575487 від 08 листопада 2018 року, реєстраційний номер об`єкта 227;

2)серії НТВ № 831198, яке зареєстровано в реєстрі за № 979, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки, площею 0,2683 гектара, кадастровий номер: :06:001:0038, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Вищевказана земельна ділянка належала спадкодавцю на праві власності на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме про реєстрацію права власності, виданого державним реєстратором Жовківської міської ради Львівської області Вненкевич Галиною Петрівною, індексний номер витягу: 144567042 від 08 листопада 2018 року, реєстраційний номер об`єкта 227;

3)серії НТВ № 831196, яке зареєстровано в реєстрі за № 977, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 0,25 гектара, кадастровий номер: :06:001:0037, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Вищевказана земельна ділянка належала спадкодавцю на праві власності на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме про реєстрацію права власності, виданого державним реєстратором Жовківської міської ради Львівської області Вненкевич Г. П., індексний номер витягу: 144570549 від 08 листопада 2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227;

4)серії НТВ № 831199, яке зареєстровано в реєстрі за № 980, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 0,0621 гектара, кадастровий номер: :06:001:0036, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Вищевказана земельна ділянка належала спадкодавцю на праві власності на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме про реєстрацію права власності, виданого державним реєстратором Жовківської міської ради Львівської області Вненкевич Галиною Петрівною, індексний номер витягу: 144582333 від 08 листопада 2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227;

5)серії НТВ № 831195, яке зареєстровано в реєстрі за № 976, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (двадцять дев`ять) і складається із двох кімнат, житловою площею 36,0 кв. м., двох коридорів, кладової, кухні та підсобного приміщення. Загальна площа становить 75,5 кв. м. При будинку є господарські будівлі та споруди відповідно до технічного паспорту. Вищевказаний житловий будинок належав спадкодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право особистої власності на нерухоме майно (дублікат), виданого виконавчим комітетом Лавриківської сільської ради 15 серпня 2011 року, зареєстрованого згідно Витягу про державну реєстрацію прав Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградським міжміським бюро технічної інвентаризації», номер витягу: 31160462 від 01 вересня 2011 року, реєстраційний номер: 34385533.

Факт видачі ОСОБА_1 свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 підтверджує те, що він, ОСОБА_1 , прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Інших спадкоємців за законом першої черги, осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, прийняли спадщину внаслідок спільного постійного проживання зі спадкодавцем чи внаслідок звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, під час розгляду справи судом не встановлено, з матеріалів справи не вбачається.

ОСОБА_3 , який є батьком ОСОБА_1 , а чоловіком ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто ще до смерті ОСОБА_2 , про що в книзі реєстрації актів про смерть 14 листопада 1980 року було зроблено запис № 38, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_5 , яке видане 14 листопада 1980 року Лавриківською сільською радою Львівської області.

Однак листом за вихідним № 36/01-16 від 22 червня 2024 року приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), площею 0,77 га, що розташована на території Лавриківської сільської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області та належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , через неподання оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищевказаний земельний пай та роз`яснено, що у разі відсутності такого документа, необхідно звернутися в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування.

Суд враховує, що позивач зазначає, що сертифікат нового зразка на земельну частку (пай), виданий на ім`я ОСОБА_2 нового зразка у нього відсутній, мати за життя не обміняла сертифікат на земельну частку (пай) старого зразка на новий зразок сертифіката.

Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

ОСОБА_2 ще за життя необхідно було обміняти сертифікат на земельну частку (пай) старого зразка на новий, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» .

Згідно ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак суд враховує, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини належної форми документів, оскільки його мати померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність, а за життя не зробила необхідних дій.

Отже позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відмовився від спадкування за заповітом, а інший спадкоємець за заповітом, ОСОБА_4 , пропустив строк для прийняття спадщини.

Позивач прийняв після смерті смерті матері, ОСОБА_2 , спадщину, оскільки був зареєстрований та проживав разом із нею на час її смерті, не відмовився від прийняття спадщини.

Інших спадкоємців за законом, осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_2 та які б прийняли спадщину внаслідок звернення до нотаріуса чи внаслідок спільного проживання зі спадкодавцем під час розгляду справи судом не встановлено, з матеріалів справи не вбачається.

Однак спадщини на право на земельну частку (пай) розміром 0,77 га умовних кадастрових гектарів, яка належала ОСОБА_2 згідно сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлої ОСОБА_2 , оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність внаслідок смерті.

Водночас право ОСОБА_2 на дану земельну частку (пай) підтверджується сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 160706, який виданий Лавриківською сільською радою 20 червня 1997 року та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 706.

Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази суд приходить до висновку, що право позивача на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтею 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) площею 0,77 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території колишньої Лавриківської сільської ради Жовківського району Львівської області, а на сьогоднішній день Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, право на яку ОСОБА_2 мала на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 160706, виданого Лавриківською сільською радою 20 червня 1997 року та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 706.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 13 вересня 2024 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.