Справа № 457/1089/22 Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/811/3390/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Псярук О.В.,

з участю: приватного виконавця Пиць А.А. та його представника адвоката Репака В.В., представника ТОВ «Еко перспектива» - адвоката Богдан З.С., представника АТ «Креді Агріколь Банк» - Тіхомірова О.Б., представника позивача адвоката Свищо С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами представника Приватного виконавця ОСОБА_1 адвоката Репака Віталія Валерійовича, представника ТОВ «Еко перспектива» - адвоката Богдан З.С., АТ «Креді Агріколь Банк» на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 25 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко перспектива», Приватного виконавця Пиця Андрія Андрійовича, Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання недійсним електронного аукціону (торгів), протоколу про проведення електронного аукціону (торгів) та акту про проведення електронного аукціону (торгів), -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко перспектива», Приватного виконавця Пиця Андрія Андрійовича, Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання недійсним електронного аукціону (торгів), протоколу про проведення електронного аукціону (торгів) та акту про проведення електронного аукціону (торгів).

Позов мотивований тим, що згідно договору про поділ нежитлового приміщення в натурі та припинення спільної часткової власності від 17 листопада 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Скрипченко А.Д. Трускавецького міського нотаріального округу та зареєстровано за № 3016 ОСОБА_2 є власником нежитлового приміщення, що розташоване по АДРЕСА_1 . На підставі договору іпотеки від 10 квітня 2008 року згадане нерухоме майно передано в іпотеку для забезпечення виконання кредитного договору за № 49/08-юкі від 09 квітня 2008 року, укладений ОСОБА_2 та АТ «ІНДЕКС-БАНК»», правонаступником, якого є АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК". Згідно виконавчого листа № 2-41/2010 виданий 18 червня 2010 року Трускавецьким міським судом Львівської області постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. від 31 травня 2021 року відкрито виконавче провадження ВП №65610004. Зазначає, що на погашення вказаного зобов?язання ним сплачено 700000,0 грн., та крім того ОСОБА_2 мав намір погасити залишкову заборгованість у виконавчому провадженні BП №65610004. Проте, при випадкових обставинах ОСОБА_2 стало відомо, що у виконавчому провадженні ВП № листопада 2022 року було проведено електронний аукціон (торги) з продажу нежитлового приміщення, що розташоване по АДРЕСА_1 за 1500000,00 грн., яке належить йому на праві власності. Переможцем на електронному аукціоні з продажу вказаного нежитлового приміщення стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко перспектива». На підставі чого складено акт про проведення електронного аукціону. Вважає, що проведення електронного аукціону (торгів) з продажу належного йому нежитлового приміщення без його відома та ще й за істотно заниженою ціною є порушенням прав. Крім цього, він не був обізнаний про час та місце проведення електронних торгів, що позбавило його права на сплату залишкового боргу у виконавчому провадженні №65610004 до проведення таких торгів. А тому, враховуючи не повідомлення ОСОБА_2 про проведення електронних торгів та продаж нежитлового приміщення за заниженою ціною, останній вважає що була порушена процедура підготовки та проведення електронних торгів, що є підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу електронного аукціону (торгів), протоколу про проведення електронного аукціону(торгів), акту про реалізацію, свідоцтва, припинення права власності та скасування державної реєстрації. Вважає, що до предмета доказування в цій справі належить дотримання порядку проведення прилюдних торгів, а саме встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5. Більше того, проведення електронних аукціону (торгів) проведено в супереч засаді цивільного законодавства - розумність, оскільки залишкова заборгованість у виконавчому провадження ВП 65610004 є незначною, порівняно з ринковою вартістю реалізованого нежитлового приміщення, що розташоване по АДРЕСА_1 . Просив визнати недійсними електронні торги від 04 листопада 2022 року, оформлені протоколом № 578814 від 04 листопада 2022 року проведення електронного аукціону (торгів) з продажу нежитлового приміщення, загальною площею 570,6 кв.м., що по АДРЕСА_1 , визнати недійсним протокол № 578814 від 04 листопада 2022 року проведення електронного аукціону (торгів) та визнати недійсним акт про проведення електронного аукціону (торгів) з продажу такого нежитлового приміщення.

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 25 жовтня 2023 року позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко перспектива», Приватного виконавця Пиця Андрія Андрійовича, Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання недійсним електронного аукціону (торгів), протоколу про проведення електронного аукціону (торгів) та акту про проведення електронного аукціону (торгів) задоволено.

Визнано недійсними електронні торги від 04 листопада 2022 року, оформлені протоколом № 578814 від 04 листопада 2022 року проведення електронного аукціону (торгів) з продажу нежитлового приміщення, позначене на плані літ. «А1», загальною площею 570,6 кв.м., що по АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним протокол № 578814 від 04 листопада 2022 року проведення електронного аукціону (торгів).

Визнано недійсним акт про проведення електронного аукціону (торгів) з продажу нежитлового приміщення, позначене на плані літ. «А1», загальною площею 570,6 кв.м., що по АДРЕСА_1 .

Рішення суду оскаржив представник Приватного виконавця ОСОБА_1 адвокат Репак В.В., подавши апеляційну скаргу.

Вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, таким що прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що фактично доводи позивача зводяться до незгоди із діями та рішеннями приватного виконавця в ході виконавчого провадження. Позивач покликається на те, що визначена вартість переданого на реалізцію майна істотно занижена. Разом із тим дії приватного виконавця Пиць А.А. щодо здійснення виконавчого провадження не визнавалися судом протиправними. Позивачем було подано скаргу на дії приватного виконавця Пиць А.А., щодо визнання неправомірними дії приватного виконавця Пиць А.А. в частині використання звіту про незалежну оцінку майна нежитлових приміщень загальною площею 570,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ., що був виготовлений суб?єктом підприємницької діяльності ОСОБА_3 , проте рішенням суду у задоволенні скарги відмовлено повністю. Отже, відсутня сукупність визначена законом підстав для визнання торгів недійсними.

Також вважає що позивач ОСОБА_2 не довів належними та допустимими доказами, яким чином проведенням торгів з примусової реалізації заставного майна порушені його права, враховуючи тривале (понад 10 років) невиконання ним судового рішення.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду оскаржив представник ТОВ «Еко перспектива» - адвокат Богдан З.С., подавши апеляційну скаргу.

З рішенням суду категорично не погоджується, та вважає, що таке ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вказує, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав та законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Посилання позивача на порушення його прав внаслідок істотно заниженої, на його думку, вартості продажу майна з торгів, зводяться лише до незгоди позивача з вартістю продажу його майна. Апелянт наголошує, що спірне майно ним було придбано з електронних торгів за ціною, що 2,5 рази перевищувала стартову ціну.

Що стосується вимоги щодо визнання недійсним акту про реалізацію предмета іпотеки від 17 листопада 2022 року, то складанню зазначеного акта передувало складання протоколу №578814 проведення електронних торгів від 04.11.2022 р., відповідно до якого переможцем електронних торгів, став відповідач ТОВ «ЕКО ПЕРСПЕКТИВА». Акт є підставою для видачі нотаріусом покупцеві свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів. Жодних підстав для визнання акту приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. про реалізацію предмета іпотеки від 17 листопада 2022 року недійсним немає.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду оскаржило АТ «Креді Агріколь Банк», подавши апеляційну скаргу.

Вважає рішення суду незаконним, неправомірним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Зазначає, що ОСОБА_2 , звертався до Трускавецького міського суду Львівської області зі скаргою на дії Приватного виконавця Пиця Андрія Андрійовича оскільки він не погоджувався зі звітом про вартість вартості належного йому майна (нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 ) де йому було відмовлено у задоволенні даної скарги. Відтак питання достовірності та законності первинної вартості нерухомого майна, що було реалізоване ДП «СЕТАМ» 04 листопада 2022 року попередньо вивчалося судом й порушення виявленими не були. Крім цього, про проведення кожного з аукціонів на офіційному сайті ДП «СЕТАМ» було опубліковане оголошення щодо призначення електронних торгів з реалізації арештованого майна. Дана платформа є загальнодоступною й кожна особа може відслідкувати будь-який аукціон. Боржник ОСОБА_2 , був обізнаний, що примусова реалізація належаної йому нерухомості триває, про підтверджують відомості його скарги в ході виконавчого провадження ВП №65610004. Вважає, що сторони торгів дотрималися всіх необхідних вимог, передбачених ст. 203 ЦК України та встановлених законодавством правил проведення торгів, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки та проведення торгів.

Вважає, що позивачем жодним чином не доведено, зокрема не надано належних і допустимих доказів, що зазначені ним порушення вплинули на результат електронних торгів, а також не доведено обставин, які б свідчили про порушення його прав і законних інтересів при проведенні електронних торгів. Також позивачем не надано доказів на підтвердження порушення порядку реалізації майна в межах проведення прилюдних торгів, а тому підстави для визнання правочину недійсним відсутні.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

05 лютого 2024 року представник ОСОБА_2 адвокат Свищо С.М. подав відзиви на апеляційні скарги. Просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення приватного виконавця Пиць А.А. та його представника адвоката Репака В.В., представника ТОВ «Еко перспектива» - адвоката Богдан З.С., представника АТ «Креді Агріколь Банк» - Тіхомірова О.Б., представника позивача адвоката Свищо С.М., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що стороною позивача доведено під час розгляду справи, в тому числі суду надано достатньо належних та допустимих доказів того, що допущені порушення вплинули на результат електронних торгів, що безпосередньо призвело до порушення цивільних прав і законних інтересів позивача ОСОБА_2 при проведенні електронних торгів.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Встановлено, що згідно договору про поділ нежитлового приміщення в натурі та припинення спільної часткової власності від 17 листопада 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Скрипченко А.Д. Трускавецького міського нотаріального округу та зареєстровано за № 3016, ОСОБА_2 є власником нежитлового приміщення, позначене на плані літ. «А1», загальною площею 570,6 кв.м., що розташоване по АДРЕСА_1 .

18 червня 2010 року Трускавецьким міським судом Львівської області видано виконавчий лист № 2-41/2010 про стягнення з позивача на користь АТ «Креді Агріколь Банк» заборгованості у сумі 1683256,87 грн., яка виникла за кредитним договором № 49/08-юкі від 09 квітня 2008 року.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. від 31 травня 2021 року, ВП №65610004, відкрито виконавче провадження по виконавчому листі № 2-41/2010, виданого 18 червня 2010 року.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. від 07 червня 2021 року, ВП №65610004, з метою повного та фактичного виконання рішення суду, накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_2 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на запит приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. від 07 червня 2021 року, вбачається належність на праві приватної власності нежитлового приміщення, що розташоване по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. від 18 червня 2021 року про опис та арешт майна (коштів) боржника, ВП №65610004, описано та накладено арешт на виявлене майно боржника ОСОБА_2 нежиле приміщення загальною площею 570,6 кв.м., що розташоване по АДРЕСА_1 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на нежитлове приміщення, загальною площею 570,6 кв.м., що розташоване по АДРЕСА_1 накладено заборону, підстава обтяження Договір іпотеки від 10 серпня 2008 року.

Під час виконавчих дій державним виконавцем 07 липня 2021 року винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадження.

Експертом-оцінювачем Швець І.З. складено звіт про оцінку вартості майна належного ОСОБА_2 нежилого приміщення загальною площею 570,6 кв.м., що розташоване по АДРЕСА_1 , де станом на 02 липня 2021 року вартість такого становить 810 994, 00 грн.

06.08.2021 року приватним виконавцем на адресу стягувача та боржника скеровано повідомлення про визначення вартості майна з долученням копії звіту про вартість майна.

14.09.2021 року приватним виконавцем Пиць А.А. зупинено електронні торги по лоту №490291 на підставі ухвали Трускавецького міського суду Львівської області від 13.09.2021 року.

У зв?язку зі скасуванням Львівським апеляційним судом ухвали Трускавецького міського суду Львівської області від 13.09.2021 року приватним виконавцем Пиць А.А. 21.06.2022 року винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій.

Згідно протоколу №573748 від 08.07.2022 року торги не відбулися, оскільки переможець торгів відмовився підписувати протокол. Оскільки перші торги з реалізації майна не відбулися, було призначено повторні торги з уцінкою лота в розмірі 20% від початкової вартості предмета іпотеки.

Відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 576698, згідно якого 19 серпня 2022 року електронні торги з продажу лоту 515069, яким є нежитлове приміщення загальною площею 570,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , не відбулись - переможець відмовився підписувати протокол.

У зв`язку з зазначеним було призначено треті торги з уцінкою лота в розмірі 30% від початкової вартості предмета іпотеки.

Згідно з протоколу проведення електронних торгів № 578814, 04 листопада 2022 року відбулися електронні торги з продажу лоту 518139, яким є нежитлове приміщення загальною площею 570,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , з ціною продажу 1500 000грн . Переможцем електронних торгів визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО ПЕРСПЕКТИВА».

17 листопада 2022 року приватним виконавцем Пиць А.А. складено Акт про реалізацію предмета іпотеки, а саме нежиле приміщення, загальною площею 570, 6 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження»; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною першою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно із частиною першою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Отже, відповідно до порядку примусового звернення стягнення коштів з боржника, врегульованого Законом України «Про виконавче провадження», першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності - на об`єкти нерухомості.

Такий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 17 лютого 2021 року у справі № 199/4891/19-ц (провадження № 61-15558св20).

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у статті 16 ЦК України.

Відповідно до частини другої статті 16, частини першої статті 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частинами першою-третьої, п`ятої, шостої статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином.

Зазначений висновок узгоджується з положеннями статей 650, 655, частиною четвертою статті 656 ЦК України, які відносять публічні торги до договорів купівлі-продажу.

Таким чином, відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, а тому така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою-третьою, шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 ЦК України).

Разом з тим, оскільки за змістом частини першої статті 215 ЦК України підставами недійсності вчиненого за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його вчинення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил їх проведення.

Згідно з частинами першою, другою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна.

Відповідно до вищенаведених правових норм виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими виконавчою службою укладається відповідний договір.

Згідно з пунктом 1 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, електронні торги - продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

При вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів, чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів, чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Тобто для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Аналогічні за змістом правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16, від 29 листопада 2017 року у справі № 6-231цс17, від 2 червня 2022 року у справі № 333/6292/20.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 367/6231/16-ц (провадження № 14-529цс19) зазначено, що «для застосування наслідків недотримання вказаних вимог, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Апеляційний суд вірно вказував, що до предмета доказування в даній справі належало дотримання порядку проведення прилюдних торгів, а саме встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим порядком, а саме: правил які визначають процедуру підготовки, проведення електронних торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувану та боржнику про дату, час та місце проведення електронних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення електронних торгів (розділ 5); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 7). Разом із тим порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом про ВП 1999, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статі 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, частиною сьомою статті 24, частиною четвертою статті 26, частиною третьою статті 32, частиною третьою статті 36, частиною другою статті 57, статей 55, 85 цього Закону)».

Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав, що організатором прилюдних торгів було порушено пункт 2 розділу VII Порядку №2831/5. Оскільки протокол проведення електронного аукціону пропонувався організатором ДП «Сетам» для підписання лише переможцю торгів, який не надіслав до ДП «Сетам» підписаний протокол проведення електронних торгів, що було розцінено як відмову від підписання протоколу, у зв`язку з чим торги визнано такими, що не відбулися. Іншим учасникам підписання протоколів не пропонувалось.

Проте, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що сума коштів, запропонована третіми учасниками торгів по лотах №490291(1 346 250, 04 грн.) та №515069 (648 795,20 грн.) була меншою за ціну продажу на третіх торгах по лоту №518139 (1 500 000, 00 грн).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 зазначено, що: «правочин із продажу майна позивача за більшою ціною не порушує прав чи законних інтересів боржника, у зв?язку із цим суд критично ставиться до дійсних мотивів звернення позивача з позовною заявою та вбачає у нього намір уникнути виконання судового рішення, ухваленого в 2011 році, на що спрямоване виконавче провадження, в межах якого здійснений продаж майна відповідача в 2017 році».

Велика Палата ВС дійшла висновку, що суд попередньої інстанції, зробивши висновок про формальне порушення Порядку організатором електронних торгів, не спростував факту добросовісної поведінки та відсутності вини їх переможця. Тому таке порушення не може бути протиставлене переможцю з огляду на те, що недобросовісність його дій не доведена. Оскільки добросовісність належить до загальних засад цивільного законодавства (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦЦ України), то вона презюмується.

Щодо висновків суду про те, що під час проведення торгів порушено пункт 1 розділу VII Порядку №2831/5, оскільки протокол проведення електронних торгів № 573748 сформовано - 08 липня 2022 року, а протокол проведення електронних торгів № 576698 сформовано - 21 вересня 2022 року, колегія суддів вважає, що такі не можуть впливати на дійсність оскаржуваного позивачем протоколу №578814 від 04.11.2022 року, який сформований з дотриманням вимог чинного законодавства.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не зазначено в чому саме полягало порушення прав та інтересів ОСОБА_2 у зв`язку з проведенням торгів від 04.11.2022 року.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

ОСОБА_2 не довів належними, допустимими та достовірними доказами, яким чином проведенням торгів з примусової реалізації заставного майна порушені його права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному винесенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (Брумареску проти Румунії, №28342/95, п. 61, рішення ЄСПЛ від 28 листопада 1999 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини зазначено, що принцип правової визначеності також встановлює, що жодна сторона не вправі вимагати перегляду остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і постановлення нового рішення по суті. Повноваження суду апеляційної інстанції щодо перегляду рішення суду першої інстанції має використовуватися для виправлення судових помилок. (Желтяков проти України, №4994/04, п. 4244, рішення від 09.06.2001 р.)

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке

конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 25 жовтня 2023 року скасованота постановлено нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено, з ОСОБА_2 слід стягнути витрати пов`язані зі сплатою судового.

Окрім цього, представник Приватного виконавця ОСОБА_1 адвоката Репак В. В. та представник ТОВ «Еко перспектива» - адвокат Богдан З.С. звернулись з заявами про стягнення витрат на правову допомогу.

Згідно з ч.1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою .

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Матеріалами справи встановлено, що між Приватним виконавцем Пиць А. А. та адвокатом Репак В. В. 14 травня 2020 року було укладено договір про надання правової допомоги.

Згідно рахунку №61 за правничі послуги надані на підставі договору про надання правової допомоги №25 від 14 травня 2020 року, загальний розмір гонорару за надання правової допомоги по справі №457/1089/22 становить 10 000грн.

Між ТОВ «Еко перспектива» та АО «Адвокатська компанія «Сидорович та партнери» 23 січня 2023 року було укладено договір про надання правової допомоги.

Загальний розмір витрат на правничу допомогу ТзОВ «ЕКО ПЕРСПЕКТИВА» згідно актів наданих послуг складає 13 000грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи, що апеляційні скарги задоволено, колегія суддів не вбачає підстав для відмови чи зменшення витрат на правову допомогу, які понесли відповідачі.

Відтак, колегія суддів приходить до переконання, що з ОСОБА_2 на користь Приватного виконавця Пиця Андрія Андрійовичаслід стягнути витрати на правову допомогу в сумі 10000грн. та на користь ТОВ «Еко перспектива» 13 000 грн.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

З урахуванням наведеного, заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 22 березня 2023 року з урахуванням постанови Львівського апеляційного суду від 18 травня 2023 року підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційні скарги представника Приватного виконавця ОСОБА_1 адвоката Репака Віталія Валерійовича, представника ТОВ «Еко перспектива» - адвоката Богдан З.С., АТ «Креді Агріколь Банк» - задовольнити.

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 25 жовтня 2023 року скасувати.

Постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко перспектива», Приватного виконавця Пиця Андрія Андрійовича, Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання недійсним електронного аукціону (торгів), протоколу про проведення електронного аукціону (торгів) та акту про проведення електронного аукціону (торгів) відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного виконавця Пиця Андрія Андрійовича 4465, 81 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Еко перспектива» 4465, 81 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ «Креді Агріколь Банк» 4465, 81 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного виконавця Пиця Андрія Андрійовича 10 000 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Еко перспектива» 13 000 грн. витрат на правову допомогу.

Заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 22 березня 2023 року з урахуванням постанови Львівського апеляційного суду від 18 травня 2023 року скасувати.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 15 лютого 2024 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.