УХВАЛА

19 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 489/2212/23

провадження № 61-39вп24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 лютого 2024 року про визначення підсудності у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 серпня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03 жовтня 2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис від 03 жовтня 2008 року № 1073. Після шлюбне прізвище відповідачки визначено як « ОСОБА_2 ».

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 24 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 частково задоволено, скасовано рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 серпня 2023 року, справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про підсудність.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 лютого 2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу направлено до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку, визначеному статтею 29 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Аналіз наведеної норми права свідчить, що підсудність справ про розірвання шлюбу між громадянами України визначається ухвалою Верховного Суду у тому разі, якщо обидві сторони проживають за межами України.

При дослідженні матеріалів цивільної справи, встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 є громадянкою України, яка зареєстрована у АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру, та має дійсний дозвіл на постійне проживання в АДРЕСА_2, що підтверджується посвідкою на тимчасове проживання номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер іноземця НОМЕР_2 .

Також, встановлено, що позивач ОСОБА_1 є громадянином України, який зареєстрований у АДРЕСА_1 ,що підтверджується копією паспорта громадянина України. Доказів на підтвердження того, що позивач ОСОБА_1 проживає за межами України (на території Іспанії) матеріали справи не містять.

Тобто, відомостей про те, що на цей час обидві сторони спору проживають за межами України надані матеріали цивільної справи не містять. До того між сторонами існує спір щодо утримання дітей, які народилися і проживають за межами України.

Виходячи з наведеного, правові підстави, передбачені національним процесуальним законом, для визначення підсудності суддею Верховного Суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбувідповідно до статті 29 ЦПК України відсутні.

Керуючись статтею 29 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У визначенні підсудності цивільної справи № 489/2212/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Матеріали цивільної справи № 489/2212/23 повернути до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню

не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников