Провадження №4-с/752/35/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Дураєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження Голосіївського відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності державного виконавця незаконною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Кидалов А.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність Голосіївського відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник ОСОБА_2 .

В обґрунтування скарги зазначено, що Голосіївським районним судом міста Києва 13.12.2019 видано виконавчий лист у справі №752/15399/19 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи з 25.07.2019.

Вказаний виконавчий документ було подано до примусового виконання до Голосіївського РВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та, як наслідок, відкрито виконавче провадження №61661846.

Відповідно до припису ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону. Ніякої іншої домовленості між платником аліментів (боржником) і мною, як одержувачем аліментів, не має.

Разом з тим, всупереч вимогам закону, за весь період стягнення аліментів не вчинявся перерахунок відповідно до індексу інфляції.

Натомість, згідно даних Міністерства фінансів України індекс інфляції за 2019 рік становив 104,1%, за 2020 рік - 105,0%, за 2021 рік - 110,0%, за 2022 рік - 126,6%, а отже, суми аліментів мають становити:

в 2019 році - 4000,00 гривень; в 2020 році - 4164,00 гривень; в 2021 році - 4372,20 гривень; в 2022 році - 4809,42 гривень; в 2023 році - 6088,73 гривень.

В інтересах стягувача адвокатом було подано державному виконавцю заяву про проведення індексації аліментів, яка зареєстрована за вхідним №25730 від 14.08.2023.

З урахуванням термінів для надання відповіді, встановлених Законом України «Про звернення громадян» відповідь на вказане звернення не була отримана, перерахунок сум аліментів відповідно до індексу інфляції - не був здійснений, що й зумовило звернення до суду з даною скаргою. При обчислені строків на подання скарги слід взяти до уваги граничні строки надсилання поштової кореспонденції, а тому строк подання скарги пропущений саме на ці граничні строки і підлягає поновленню.

Просив:

поновити строк на подання скарги на бездіяльність державного виконавця;

визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Танащук Олесі Миколаївни у виконавчому провадженні ВП №61661846 щодо невчинення індексації сум аліментів, встановлених у твердій грошовій сумі;

зобов`язати державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Танащук Олесю Миколаївну провести у виконавчому провадженні ВП №61661846 індексацію сум аліментів, встановлених у твердій грошовій сумі за весь період нарахувань.

Учасники справи в судове засідання не з`явились.

Державний виконавець Танащук О.М. просила розглянути справу без її участі, проти задоволення скарги заперечувала. Зазначила, що заявником пропущено строк для звернення до суду зі скаргою.

Дослідивши матеріали скарги, суд встановив наступне.

26.09.2019 Голосіївським районним судом міста Києва було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи з 25.07.2019 і до його повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

06.05.2020 Голосіївським районним судом міста Києва був виданий виконавчий лист №752/15399/19.

Державним виконавцем надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з липня 2019 року по грудень 2023 року, згідно з яким розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.01.2024 становить 22210,40 грн.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3ст. 129 Конституції України вказано, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у п. 7 ч 2 ст. 2 та ст. 10 ЦПК України, згідно з якими судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Порядок виконання судових рішень та повноваження виконавців при вчиненні виконавчих дій визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів.

Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Частиною першою статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

Відповідно до 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» зупинено на 2023 рік дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Порядок індексації аліментів визначений постановою КМУ «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17.07.2003 №1078 зі змінами (далі - Порядок №1078).

Так, п.1-1 Порядку №1078 встановлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до п. 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Суд відзначає, що представник заявника обґрунтовує свої вимоги тим, що всупереч вимогам закону, за весь період стягнення аліментів не вчинявся перерахунок відповідно до індексу інфляції.

З наданого державним виконавцем розрахунку встановлено, що, починаючи з листопада 2020 року по грудень 2022 року, останнім здійснювалась індексація аліментів.

Починаючи з січня 2023 року індексація аліментів не здійснювалась, відповідно до 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».

Зазначене спростовує доводи скарги, що за весь період стягнення аліментів не вчинявся перерахунок відповідно до індексу інфляції.

Наведене свідчить про правомірність дій державного виконавця та необґрунтованість доводів скарги, що має наслідком відмову в її задоволенні.

Щодо клопотання про поновлення строків для звернення до суду зі скаргою суд відзначає наступне.

Положеннями статті 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Аналіз цих норм свідчить про те, що до суду можуть бути оскаржені не тільки дії державного виконавця, а й бездіяльність.

Бездіяльність, на відміну від дії, має триваючий характер та існує до часу початку дій, які свідчать про припинення бездіяльності. Триваюче правопорушення передбачає перебування у стані безперервного тривалого невчинення особою певних дій (бездіяльності), у зв`язку із чим неправомірна бездіяльність може бути оскаржена упродовж усього часу її перебігу.

Зважаючи на те, що предметом скарги є оскарження бездіяльності державного виконавця щодо не проведення індексації аліментів, а не його рішення у виконавчому провадженні, суд вважає помилковими доводи представника заявника та державного виконавця про те, що скарга подана поза межами процесуального строку, передбаченого ст. 449 ЦПК України.

Зазначене свідчить про неспроможність зазначених доводів учасників справи та має наслідком відмову в задоволенні клопотання про поновлення строку для звернення до суду зі скаргою.

Керуючись ст.ст. 447, 449, 451 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити адвокату Кидалову А.М. в поновленні строку для звернення до суду зі скаргою.

Скаргу адвоката Кидалова А.М., подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задовлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ж. І. Кордюкова