ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/151/23 Номер провадження 22-ц/814/904/24Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л.В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край»

на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2023 року, постановлене суддею Максименко Л.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» про стягнення коштів орендної плати, інфляційних витрат та розірвання договору оренди землі,

в с т а н о в и в:

17.01.2023 ОСОБА_1 звернувся в суд із указаним позовом. В обґрунтування підстав позову зазначає, що є власником земельної ділянки із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:002:0137, площею 5,5529 га (рілля), розташованої на території Рашівської сільської ради.

09.09.2015 позивач передав указану земельну ділянку в оренду ТОВ «Стандарт-Агро», про що між сторонами укладено договір оренди №б/н, право оренди зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.10.2015, номер запису про інше речове право: 11622047.

01.01.2018 між позивачем, орендодавцем, та ТОВ «Агро-Край», новий орендар, укладено додаткову угоду №б/н до договору оренди землі від 09.09.2015, за умов якої новий орендар прийняв на себе права та обов`язки сторони орендаря, передбачені в договорі оренди, де новий орендар ТОВ «Агро-Край».

За умовами договору оренди, з урахуванням додаткової угоди, строк оренди становить 7 років; земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0137 становить 239 663,52 грн.; орендна плата - 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 19 173,08 грн. за рік оренди; від 01.01.2018 у розмірі 10% від нормативно-грошової оцінки, що складає 23 966,35 грн. за рік оренди.

Сторонами також погоджено, що обчислення орендної плати здійснюється з урахуванням індексації (п.10 договору); орендна плата вноситься у такі строки до 31.12. поточного року на рахунок орендодавця або сплачується в іншій формі, погодженій сторонами (п.11 договору).

Позивач у повному обсязі та належним чином виконав взяті на себе договірні зобов`язання, передавши у строкове орендне користування відповідачу земельну ділянку сільськогосподарського призначення. Натомість відповідач, у порушення строку та обов`язку, передбачених договором оренди землі, не здійснив внесення на користь позивача суми орендної плати за 2021 та 2022 роки.

Із підстав викладеного, просить розірвати договір оренди землі б/н від 09.09.2015 та стягнути з відповідача на його користь заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :00:002:0137 за 2022 рік у розмірі 23 151,00 грн., а також за протермінування виплати орендної плати за 2021 рік: 3% річних у розмірі 555,62 грн. та інфляційні втрати, що склали 5 752,85 грн.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 13.10.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Агро-Край» про стягнення коштів орендної плати, інфляційних витрат та розірвання договору оренди землі - задоволено частково.

Стягнуто із ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :00:002:0137 за 2022 рік у загальному розмірі 29 459,00 грн., із них: 23 151,00 грн. - основний борг, 555,62 грн. - 3% річних, 5 752,85 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо розірвання договору оренди землі б/н від 09.09.2015, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро-Край» відносно передачі в оренду ТОВ «Агро-Край» земельної ділянки (кадастровий номер :00:002:0137) загальною площею 5,5529 га, що знаходиться на території Лютенської (колишньої Рашівської) сільської ради Миргородського (колишнього Гадяцького) району Полтавської області, який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 16.10.2015, номер запису про інше речове право: 11622047 - залишено без задоволення.

Стягнуто із ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються із витрат по сплаті судового збору в сумі 1 073,60 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2 500,00 грн., решту вимог залишено без задоволення.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем доведено та не спростовано відповідачем, неналежність виконання останнім умов договору оренди в частині його оплатності, а саме, не внесення на користь позивача суми орендної плати за 2022 рік. Суд також погодився із розрахунком позивача щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат, розмір яких відповідачем не спростований.

Відмовляючи у задоволенні вимог позову в частині розірвання договору оренди землі, районний суд виходив із того, що термін дії такого правочину закінчився 09.09.2023, а отже, права позивача не потребують судового захисту у заявлений спосіб.

Відповідач ТОВ «Агро-Край» оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати в частині стягнення 3% річних, інфляційних втрат та витрат на правову допомогу, постановивши у цій частині нове рішення, яким у їх стягнення відмовити.

Посилаючись на положення ст.617 ЦК України доводить, що порушення умов зобов`язання за договором оренди сталося не з вини орендаря, а унаслідок форс-мажору, яким згідно рішення Торгово-промислової палати України від 24.02.2022 є військова агресія російської федерації проти України.

Наголошує, що відповідач є сільськогосподарським підприємством, основним видом діяльності якого є вирощування с/г культур та отримання прибутку від його реалізації. Проте, унаслідок триваючої війни та блоки портів, експорт сільськогосподарської продукції є значно ускладненим. Тому товариство не має можливості здійснювати оперативне відвантаження зерна, що має наслідком відсутність оборотних коштів. Наведене вважає обґрунтованою підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання зі сплати заборгованості, що відповідатиме принципам добросовісності, розумності та справедливості.

Вважає розмір правничих витрат таким, що не підтверджений належними доказами, що виключає підстави її відшкодування. Наведене обґрунтовує позицією Великої Палати Верховного Суду, сформованою у справах №751/3840/15-ц від 20.09.2018, №826/1216/16 від 27.06.2018, №810/3806/18 від 17.09.2019, №726/549/19 від 31.03.2020.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 09.11.2023 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0137, площею 5,5529 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рашівської сільської ради; підстава: державний акт на право власності на земельну ділянку серія Р3 №672634./а.с.19-22/

09.09.2015 між ОСОБА_1 (орендодавець) та ТОВ «Стандарт-Агро» укладено договір оренди №б/н. Об`єктом оренди є земельна ділянка площею 5,5529 га (п.2); місце розташування Рашівська сільська рада (п.2.1); кадастровий номер: :00:002:0137(п.2.2); нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 199 719,60 грн. (п.5); строк дії договору 7 років (п.8).

Згідно п.9 цього договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 9 985,98 грн.

Орендна плата вноситься у такі строки до 31.12. поточного року. Орендна плата вноситься на рахунок орендодавця або сплачується в іншій формі, погодженій сторонами (п.11 договору).

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожен день прострочення (п.14)./а.с.23-24/

09.09.2015 між ОСОБА_1 (орендодавець) та ТОВ «Стандарт-Агро» укладено додаткову угоду до указаного договору, якою доповнено його пунктом наступного змісту: Орендар зобов`язується один раз на рік надавати орендодавцю безкоштовні послуги: виплата рідним пайовика одноразової допомоги на поховання у разі його смерті в розмірі 500 грн.; надання за рахунок орендаря послуг автотранспорту для поховання пайовика; надання послуг по безкоштовному обробітку землі 0,50 га (оранка, або культивація, або боронування)./а.с.26/

Земельна ділянка кадастровий номер :00:002:0137 передана від ОСОБА_1 до ТОВ «Стандарт-Агро», про що 09.09.2015 складено акт прийому-передачі об`єкта оренди/а.с.25/; право оренди земельної ділянки зареєстровано за ТОВ «Стандарт-Агро» 16.10.2015, номер запису про інше речове право: 11622047./а.с.28/

01.01.2018 між орендодавцем ОСОБА_1 , орендарем ТОВ «Стандарт-Агро» та новим орендарем ТОВ «Агро-Край», укладено додаткову угоду №б/н, за умов якої, зі згоди орендодавця, орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені в договорі оренди (п.1).

Додатково, крім заміни сторін орендаря, сторони домовилися внести наступні зміни у договір оренди в п.5 та викласти його в наступній редакції: «нормативна грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер :00:002:0137 становить 239 663,52 грн.»; у п.9 та викласти його в такій редакції: «орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 19 173,08 грн. за рік оренди, від 01.01.2018 у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки, що складає 23 966,35 грн. за рік оренди»./а.с.27/

05.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до директора ТОВ «Агро Край» із заявою про повернення земельної ділянки у зв`язку із закінченням строку договору./а.с.31/

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 20.12.2022 (справа №526/1407/22) у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Агро Край» про розірвання договору оренди - відмовлено./а.с.29-30/

09.01.2023 ОСОБА_1 звернувся до директора ТОВ «Агро Край» із заявами, у яких повідомляє про закінчення строку дії договору оренди, а також відсутність наміру його продовжувати. Розпоряджатися земельною ділянкою після закінчення дії договору буде на власний розсуд; а також вимагає сплатити на його користь заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2022 рік./а.с.32,33/

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 09.01.2023 ОСОБА_1 нараховано від ТОВ «Агро Край» за 1-3 квартал 2022 року: 28 759,61 грн. (надання земельної ділянки с/г призначення майнового паю в лізинг, оренду, суборенду, емфітевзис), виплачено 5 608,12 грн., утримано податку 5 176,73 грн./а.с.36-37/

Згідно розрахунку, складеного позивачем, сума орендної плати за 2022 рік за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :00:002:0137, із вирахуванням податку на доходи фізичних осіб у розмірі 18% та військового збору у розмірі 1,5%, становить 23 151,00 грн. (28 759,00 грн. *80,5/100), 3% річних - 555,62 грн. (23 151,50 х 3%х292/365), інфляційні збитки 5 752,85 грн. (23 151,00 х 1.24849237 23 151,00)./а.с.4-7/

Задовольняючи вимоги позову, в оскаржуваній частині, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не виконав обов`язки, визначені ст.24 Закону України «Про оренду землі», не надав суду доказів на підтвердження виконання умов договору та оплати позивачу коштів за користування орендованою земельною ділянкою, а тому вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача у розмірі встановленому договором з урахуванням положень ч.2 ст.625 ЦК України.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції, в оскаржуваній частині, погоджується. Доводи апеляційної скарги їх правильність не спростовують та зводяться до загального цитування норм ЦПК України та його довільного тлумачення на власну користь.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його і невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Натомість підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання регламентовані статтею 617 ЦК України, за змістом якої особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

ТПП України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили). Зміст цього листа носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні. Цей лист не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

Отже, сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування та повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформованій у справах №911/589/21 від 21.09.2022, №926/2343/16 від 14.02.2018, №917/1053/18 від 16.07.2019, №905/55/21 від 25.11.2021.

Згідно із ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом позиції Верховного Суду, сформованої у справі №913/20/21 від 09.11.2021, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України, обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наведений процесуальний обов`язок відповідачем не виконано та не надано доказів на підтвердження, що саме унаслідок військової агресії російської федерації проти України, у зв`язку із чим було введено воєнний стані, відповідач не мав можливості виконати свої зобов`язання перед орендарем. Відтак, за правилами ч.4 ст.12 ЦПК України, відповідач несе ризик настання наслідків із цим пов`язаних.

Доводи апеляційної скарги викладеного не спростовують, оскільки не ґрунтуються на доказах, яким не може бути саме лише рішення Торгово-промислової палати, яке на створює преюдицію. При цьому колегія суддів враховує відсутність у справі доказів, що відповідач повідомляв орендаря про настання обставин непереборної сили, що, в сукупності з раніше викладеним, виключає підстави звільнення відповідача від відповідальності у вигляді 3% річних та інфляційних втрат за неналежне виконання зобов`язання.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема, щодо розміру правничих витрат, колегія суддів відхиляє, як безпідставні. Оскільки матеріалами справи підтверджено підстави надання правничої допомоги - договір про надання адвокатських послуг №б/н від 09.01.2023, обсяг наданих послуг, їх фактичний характер, що полягає у складенні адвокатського запиту від 09.01.2023 до ТОВ «Агро-Край», позовної заяви до суду, а також погоджену сторонами вартість отриманих послуг у розмірі 5 000,00 грн., із яких судом постановлено до стягнення 2 500,00 грн., що відповідає принципу пропорційності, визначеному ст.11 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» залишити без задоволення.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 23.01.2024.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак