Справа № 564/3901/23
Рядок статзвіту № 7
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючої судді Грипіч Л. А.
з участю секретаря Вознюк Ю. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки в натурі із майна, що є у спільній частковій власності
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки в натурі із майна, що є у спільній частковій власності.
В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» Рівненської обласної ради №3382 від 21.08.2023 року житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_4 - 1/2 частка (приватна спільна часткова форма власності), на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Костопільської міської ради 30.04.1974 року та ОСОБА_1 - 1/2 частка (приватна спільна часткова форма власності), на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Костопільського нотаріального округу Рівненської області Семенюк С. І. №1505 від 17.11.1999 року.
Вказаний житловий будинок має загальну площу 103,9 кв. м, житлову - 72,6 кв. м та складається з: А-1 - житловий будинок, а1, а - прибудова, а2, а3 - сходи, ПГ/а1 - погріб, Б, В - літня кухня - сарай, №2,3 - огорожа, Г, Д - вбиральня, 1/2 Ж, З - колодязь, 1 - вимощення.
Відповідно до технічного паспорту на одноповерховий житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що виготовлений КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» Рівненської обласної ради станом на 21.08.2023 року вказаний житловий будинок А-1 умовно поділяється на відокремлені групи приміщень №1, №2 з окремими виходами кожна, якими фактично володіють та користуються: №1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 ; №2 - ОСОБА_1 .
Позивач зазначила, що група приміщень під №1, у якій проживають відповідачі з сім`єю загальною площею 50,3 кв. м (житлова - 27,6 кв.м) складається з: 1-1 - кухня, площею 14,1 кв. м; 1-2 - житлова, площею 11,7 кв. м; 1-3 - житлова, площею 15,9 кв. м; 1-4 - коридор, площею 4,6 кв. м; 1-5 - кладова, площею 4,0 кв. м.
Група приміщень під №2, у якій проживає вона загальною площею 53,6 кв. м (житлова - 45,0 кв.м) складається з: 2-1 - вітальня, площею 15,9 кв. м; 2-2 - житлова, площею 16,9 кв. м.; 2-3 - житлова, площею 12,2 кв. м; 2-4 - коридор, площею 4,7 кв. м; 2-5 - кладова, площею 3,9 кв.м.
Разом з тим, вона володіє та користується по житловому будинку: а3 - сходами, по надвірних будівлях: Пг/а1 - погребом, В - літньою кухнею - сараєм, Д - вбиральнею, 1/2 Ж - колодязем, 1/2 часткою огорожі №2, №3 - огорожею.
Позивач зазначила, що між співвласниками житлового будинку немає розбіжностей щодо розміру та розташування займаних ними приміщень у житловому будинку, їх частки згідно технічного паспорту від 05.08.1999 року фактично поділені на відокремлені групи приміщень з окремими виходами.
Також між співвласниками домоволодіння досягнуто згоди щодо володіння та користування надвірними будівлями та спорудами, що входять до складу домоволодінння, а також земельною ділянкою, на якій розташоване домоволодіння.
Враховуючи вищевикладене, позивач просила суд виділити їй в натурі 1/2 частку у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що є спільною частковою власністю, як окремий об`єкт нерухомого майна - житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який складається з групи приміщень: 2-1 - вітальня, площею 15,9 кв. м; 2-2 - житлова, площею 16,9 кв. м.; 2-3 - житлова, площею 12,2 кв. м; 2-4 - коридор, площею 4,7 кв. м; 2-5 - кладова, площею 3,9 кв.м, загальною площею - 53,6 кв. м, житловою площею - 45,0 кв. м; а3 - сходи, ПГ/а1 - погріб, №3 - огорожа, 1/2 №2 - огорожа, В - сарай - літня кухня, Д - вбиральня, 1/2 Ж - колодязь та припинити її право спільної часткової власності на зазначене майно.
Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 06.12.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, про що повідомлено сторони.
Відповідачам було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив, відповідачам у строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати свої заперечення на відповідь на відзив.
Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Артерчук Л. В. в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача на адресу суду надійшла письмова заява, в якій вона просила проводити розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення у справі.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повторно в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися судом вчасно та належним чином, своїм правом на подання відзиву на позов не скористалися.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, враховуючи згоду позивача та представника позивача на проведення заочного розгляду справи, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступне.
Так, згідно договору дарування частини житлового будинку від 17 листопада 1999 року, який посвідчений приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області Семенюк С. І. та зареєстрований в реєстрі за № 1505, ОСОБА_5 подарував, а ОСОБА_1 прийняла у дар 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» Рівненської обласної ради №3382 від 21.08.2023 року житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_4 - 1/2 частка (приватна спільна часткова форма власності), на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Костопільської міської ради 30.04.1974 року та ОСОБА_1 - 1/2 частка (приватна спільна часткова форма власності), на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Костопільського нотаріального округу Рівненської області Семенюк С. І. №1505 від 17.11.1999 року.
Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що виготовлений КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» Рівненської обласної ради станом на 21.08.2023 року вказаний житловий будинок А-1 умовно поділяється на відокремлені групи приміщень №1, №2 з окремими виходами кожна, якими фактично володіють та користуються: №1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 ; №2 - ОСОБА_1 .
Як вбачається з вказаного технічного паспорту група приміщень під №1, у якій проживають відповідачі з сім`єю загальною площею 50,3 кв. м (житлова - 27,6 кв.м) складається з: 1-1 - кухня, площею 14,1 кв. м; 1-2 - житлова, площею 11,7 кв. м; 1-3 - житлова, площею 15,9 кв. м; 1-4 - коридор, площею 4,6 кв. м; 1-5 - кладова, площею 4,0 кв. м.
Група приміщень під №2, у якій проживає позивач загальною площею 53,6 кв. м (житлова - 45,0 кв.м) складається з: 2-1 - вітальня, площею 15,9 кв. м; 2-2 - житлова, площею 16,9 кв. м.; 2-3 - житлова, площею 12,2 кв. м; 2-4 - коридор, площею 4,7 кв. м; 2-5 - кладова, площею 3,9 кв.м.
Зазначений поділ житлового будинку існує з 1999 року, що підтверджується технічним паспортом на домобудівлю від 05.08.1999 року, складений Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації (інвентарний номер 2673, реєстровий номер 9-40-1227).
Разом з тим, позивач володіє та користується по житловому будинку: а3 - сходами, по надвірних будівлях: Пг/а1 - погребом, В - літньою кухнею - сараєм, Д - вбиральнею, 1/2 Ж - колодязем, 1/2 часткою огорожі №2, №3 - огорожею.
Як зазначає позивач, що не спростовано і самими відповідачами, між співвласниками житлового будинку немає розбіжностей щодо розміру та розташування займаних ними приміщень у житловому будинку, оскільки їх частки фактично поділені на відокремлені групи приміщень з окремими виходами. Також між співвласниками домоволодіння досягнуто згоди щодо володіння та користування надвірними будівлями та спорудами, а також земельною ділянкою, на якій розміщено домоволодіння.
Як вбачається з довідки №67/02-09, виданої 30.10.2023 року відділом містобудування, архітектури та землеустрою управління забезпечення роботи ради, бухгалтерського обліку, архітектури та землеустрою Костопільської міської ради земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) не виділялась, а тому питання виділу частки в натурі по земельній ділянці позивачем не ставиться.
Із Висновку щодо технічної можливості виділу з об`єкта нерухомого майна №2023, виданого 30.10.2023 року КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» Рівненської обласної ради вбачається, що за технічними показниками частина будинку, належна на правах власності ОСОБА_1 в одноповерховому житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до якої входять приміщення 2-1 - вітальня, площею 15,9 кв. м; 2-2 - житлова, площею 16,9 кв. м.; 2-3 - житлова, площею 12,2 кв. м; 2-4 - коридор, площею 4,7 кв. м; 2-5 - кладова, площею 3,9 кв.м., а3 - сходи - бетон; Пг/а1 - погріб - камінь; №3 - огорожа - бетонні плити; 1/2 №2 - огорожа, металева сітка; В - сарай - літня кухня - цегла; Д - вбиральня - блок відсів; 1/2 Ж - колодязь - бетонні кільця є відокремленою, має окремий вхід з вулиці, відокремлені зовнішні інженерні мережі та може бути виділена в окремий об`єкт нерухомого майна - житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.
Судом встановлено, що позивач є співвласником будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 і частка останньої у праві власності на вказане будинковолодіння складає 1/2, тобто позивачу зазначене майно належить на праві спільної часткової власності.
При цьому, іншим співвласником вказаного будинковолодіння був ОСОБА_4 , частка якого становила 1/2 будинковолодіння і який помер.
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є відповідачі у справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Відтак, на даний час, будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності позивачу та відповідачам.
Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Відповідно до ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Судом встановлено, що позивач має намір виділити в натурі належну їй 1/2 частку будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 , проте немає можливості цього зробити, оскільки відповідачі, як спадкоємці померлого ОСОБА_4 , якому належала 1/2 частка зазначеного будинковолодіння, добровільно укласти договір про виділ у натурі часток з нерухомого спільного майна та його реєстрації не бажають з причин відсутності потреби їм на даний час здійснювати виділ та займатись реєстрацією цього правочину, що тягне за собою відповідні витрати.
Вказана обставина вочевидь створює перешкоди позивачу у реалізації її права на виділення належної їй частки в натурі.
При цьому суд враховує, що фактично виділ часток в натурі уже відбувся, однак не зафіксований документально, позивач користується належною їй часткою у будинковолодінні за адресою: АДРЕСА_1 , як окремим об`єктом, що вбачається із долученого до позову технічного паспорта на будинковолодіння, а сам факт технічної можливості виділити позивачу належну їй частину будинковолодіння в натурі як окремий об`єкт підтверджується відповідним висновком.
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У свою чергу, відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способи такого захисту визначені ч.2 вказаної статті кодексу.
Разом з тим, відповідно до абз.2 ч.2 ст.16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Відтак, враховуючи неможливість у загальному порядку виділити в натурі належну позивачу частину будинковолодіння, суд дійшов висновку, що такий виділ можливий у судовому порядку, що не суперечить положенням ст. ст. 16, 364 та 367 ЦК України.
Враховуючи викладене, суд дійшов переконливого висновку, що позов підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 355, 356, 364, 367 ЦК України ст. ст. 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279, 280, 352, 354 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки в натурі із майна, що є у спільній частковій власності - задовольнити.
Виділити ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 14.01.1998 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, РНОКПП: НОМЕР_2 ) в натурі 1/2 частку у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що є спільною частковою власністю, як окремий об`єкт нерухомого майна - житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який складається з групи приміщень: 2-1 - вітальня, площею 15,9 кв. м; 2-2 - житлова, площею 16,9 кв. м.; 2-3 - житлова, площею 12,2 кв. м; 2-4 - коридор, площею 4,7 кв. м; 2-5 - кладова, площею 3,9 кв.м, загальною площею - 53,6 кв. м, житловою площею - 45,0 кв. м; а3 - сходи, ПГ/а1 - погріб, №3 - огорожа, 1/2 №2 - огорожа, В - сарай - літня кухня, Д - вбиральня, 1/2 Ж - колодязь та припинити її право спільної часткової власності на зазначене майно.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районним судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (жителька АДРЕСА_2 ), паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 14.01.1998 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , (жителька АДРЕСА_1 ), паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 15.09.2000 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, РНОКПП: НОМЕР_4 .

ОСОБА_3 , (житель АДРЕСА_1 ), паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 25.10.1996 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області.

Повне рішення складено

30 січня 2024 року.

СуддяЛ. А. Грипіч