Дата документу 23.09.2024 Справа № 336/2951/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1632/24 Головуючий у 1-й інстанції: Дмитрюк О.В.
Є.У.№336/2951/24 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Кочеткової І.В.,

суддів: Кухаря С.В.,

Трофимлової Д.А.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Завгородня Наталія Сергіївна, на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до суду позовом до ОСОБА_1 (третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан») про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначило, що 13 травня 2021 року ТОВ «Мілоан» уклало з ОСОБА_1 договір про споживчий кредит № 4972716, за яким ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 10 000,00 гривень строком на 30 днів до 12 червня 2021 року, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 1,25 % на день, а також одноразово комісію за надання кредиту в розмірі 1000,00 гривень. ТОВ «Мілоан» виконало своє зобов`язання за договором та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 10000,00 гривень. Однак ОСОБА_1 неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг за договором про споживчий кредит №4972716 від 13 травня 2021 року в загальному розмірі 44750,00 гривень, де: заборгованість за тілом кредиту - 10 000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 33750,00 грн.; заборгованість за комісійними винагородами - 1000,00 грн.

13 вересня 2021 року ТОВ «Мілоан» уклало з ТОВ «Діджи Фінанс» договір відступлення прав вимоги № 07Т, за умовами якого до ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 4972716 від 13 травня 2021 року в розмірі 44750,00 гривень.

Відповідач добровільно заборгованість за означеним кредитним договором не сплачує.

На підставі викладеного ТОВ «Діджи Фінанс» просив суд стягнути з ОСОБА_1 борг за договором про споживчий кредит № 4972716 від 13 травня 2021 року в розмірі 44750,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 4972716 від 13.05.2021 р. в сумі 44 750 грн. (заборгованість за тілом кредиту - 10 000 грн.; заборгованість за відсотками - 33750 грн.; заборгованість за комісійними винагородами - 1 000 грн.).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» витрати на правничу допомогу в сумі 6000,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Завгородня Н.С., подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані фактичні обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції безпідставно стягнув заборгованість, оскільки відповідачем не було надано належних та допустимих доказів по справі, а саме доказів надання відповідачу кредитних коштів, підписання відповідачем кредитного договору та розрахунку заборгованості за кредитом.

Окрім того, апелянт вказував на те, що позивач безпідставно просив стягнути проценти в сумі 33 750,00 грн., оскільки термін повернення кредиту був визначений до 06.12.2021, а тому нарахування процентів за користування кредитом після закінчення терміну договору суперечить нормам права.

У відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «Діджи Фінанс» заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить її залишити без задоволення, а судове рішення без змін як законне та обґрунтоване.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке:

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення в повній мірі не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності позову.

Втім колегія суддів із вказаним висновком суду першої інстанції в повній мірі погодитись не може з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено, 13 травня 2021 року ТОВ «Мілоан» уклало з ОСОБА_1 договір про споживчий кредит № 4972716 (а.с.39-49) на підставі анкети - заяви від 13 травня 2021 (а.с.14), за яким ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 10 000,00 гривень строком на 30 днів до 12 червня 2021 року, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 1,25% на день, а також одноразово комісію за надання кредиту в розмірі 1000,00 гривень. ТОВ «Мілоан» виконало своє зобов`язання за договором та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 10 000 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 46134706 від 13 травня 2021 року (а.с.50).

В позові ТОВ «Діджи Фінанс» зазначало, що ОСОБА_1 неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг за договором про споживчий кредит № 4972716 від 13 травня 2021 року в загальному розмірі 44 750,00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10 000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 33 750,00 грн.; заборгованість за комісійними винагородами - 1000,00 грн., та надав розрахунок заборгованості (а.с.18-19).

Правовідносини, які склались між сторонами по справі регулюються Законом України «Про електронну комерцію», главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до ч.4, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно з ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до цього Закону, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив, що між сторонами був укладений кредитний договір № 4972716 від 13 травня 2021 року, за яким відповідач ОСОБА_1 має заборгованість, оскільки впродовж розгляду вказаної справи в суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 не надав жодного доказу на підтвердження того, що він належним чином виконав грошові зобов`язання за договором про споживчий кредит № 4972716 від 13 травня 2021 року, укладеним з ТОВ «Мілоан».

13 вересня 2021 року ТОВ «Мілоан» уклало з ТОВ «Діджи Фінанс» договір відступлення прав вимоги №07Т (а.с.70-75), за умовами якого до ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 4972716 від 13 травня 2021 року в розмірі 44750,00 гривень. Ці обставини підтверджуються витягом з додатку № 1 до договору факторингу №07Т від 13 вересня 2021 року (а.с.76-77).

Таким чином, ТОВ «Діджи Фінанс» у встановленому порядку набуло права та обов`язки кредитодавця за договором про споживчий кредит № 4972716 від 13 травня 2021 року, укладеного ОСОБА_1 з ТОВ «Мілоан».

Колегія суддів не може погодитись із доводами апеляційної скарги про те, що позивачем не було надано доказів укладання кредитного договору, який є предметом спору, а також видачі ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 10 000,00 грн. Вказані доводи спростовуються матеріалами справи.

Згідно тексту договору за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» URL: https://miloan.ua/, ОСОБА_1 було подано Заявку на отримання кредиту № 4972716. Дана заява знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/.

Законодавством України передбачено, що оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання Договору в паперовій формі власноручним підписом.

ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтвердив прийняття умов кредитного договору № 4972716 від 13.05.2021р., який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/.

Відповідно до п.5.6. ч.6 Правил кредитування, Електронна форма індивідуальної частини укладеного Кредитного договору надається Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника у форматі, що унеможливлює зміну її первинного змісту. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено Позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими Позичальником Товариству.

Відповідно до абз.1-2 ч.1 ст.13 ЗУ «Про споживче кредитування», Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.

Цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний, зокрема, через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Відповідно до ст.8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Розміщені в Особистому кабінеті позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту).

Укладення Товариством Кредитного договору з Позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписаний власноручним підписом Позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки.

Відповідно до ч.1-2 ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування», кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності.

У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «МІЛОАН» розміщені для ознайомлення на офіційному веб-сайті Кредитодавця URL: https://miloan.ua.

Цей Договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

Згідно ст. 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Таким чином, відповідач уклав договір про споживчий кредит № 4972716 від 13.05.2021 з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 10 000,00 грн.

Окрім того в матеріалах справи міститься копія платіжного доручення №46134706 від 13.05.2021 де отримувачем 10 000,00 грн. значиться ОСОБА_1 , а платником - ТОВ «Мілоан» (а.с.50).

Відтак вказані доводи апеляційної скарги є безпідставними.

В той же час, колегія суддів не може залишити поза увагою доводи апеляційної скарги про безпідставне нарахування позивачем заборгованості ОСОБА_1 по сплаті процентів за користування кредитними коштами в сумі 33750,00 грн.

Як видно з кредитного договору №4972716 від 13.05.2021, сторони погодили, що кредитні кошти надаються ОСОБА_1 в сумі 10 000,00 грн. на строк до 12.06.2021 року з одноразовою сплатою комісії за надання кредиту в сумі 1000,00 грн. та відсотків за користування кредитом в сумі 3750,00 грн. Орієнтовна вартість кредиту складає 14 750,00 грн. (а.с.39 п.1 п.п.1.2-1.6)

Із вказаного видно, що строк дії договору сплив 12.06.2021.

Згідно викладеного Великою Палатою у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 правового висновку, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Таким чином до стягнення з відповідача на користь позивача у справі підлягає кредитна заборгованість у розмірі 14 750,00 грн., яка складається з тіла кредиту в сумі 10000,00 грн., комісії в сумі 1000,00 грн. та процентів за користування кредитом в сумі 3750,00 грн. за період з 13.05.2021 по 12.06.2021, передбачених кредитним договором від 13.05.2021 .

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом зменшення розміру заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню.

На підставі положень ст.141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог (на 32,9 %) з ТОВ «Діджи Фінанс» на користь ОСОБА_1 належить стягнути 399,22 грн. судового збору, а також 329,60 грн. відшкодування витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 268, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 17 червня 2024 року у цій справі змінити шляхом зменшення розміру заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 4972716 від 13.05.2021 р. в сумі 14750,00 гривень (чотирнадцять тисяч сімсот п`ятдесят гривень 00 копійок), яка складається із: 10000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3750,00 грн. - проценти за користуванням кредиту та 1000,00 грн. - комісія за надання кредиту.

В іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 728,82 грн. (сімсот двадцять вісім гривень 82 копійки), які складаються із: 399,22 грн. витрати зі сплаті судового збору (пропорційно задоволеним позовним вимогам та взаємозаліку), 329,60 грн. - витрати на правову допомогу (пропорційно задоволеним позовним вимогам та взаємозаліку).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуюча І.В. Кочеткова

Судді: С.В. Кухар

Д.А.Трофімова