Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/1287/23
Провадження № 2/506/42/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.01.2024 року с.м.т. Окни
17.01.2024 року с.м.т. Окни
Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Чеботаренко О.Л.
за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Окни в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом
Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу,
05.12.2023 року до суду надійшла зазначена позовна заява через систему «Електронний суд».
Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 19.12.2023 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи /а.с.35/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України.
Відповідачу направлялася судова повістка про виклик в судове засідання за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду повернувся конверт з довідкою Укрпошти: «адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с.37/.
При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у її відсутність в порядку п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України з постановленням заочного рішення.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
25.11.2019 року о 10.30 год ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Шкода», н/з НОМЕР_1 по вул.Левітана в м.Одеса, при виїзді з парковки, рухаючись заднім ходом, не впевнилась в безпечності маневру, в результаті чого скоїла зіткнення з автомобілем «Тойота», н/з НОМЕР_2 , який рухався позаду, що призвело до пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п.10.9 «Правил дорожнього руху України».
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, суд не з`ясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача у спричиненні механічних пошкоджень автомобілю марки «Тойота», н/з НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 /а.с.12/.
Відповідно до ст.5, п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язковому страхуванню цивільно-правової відповідальності підлягають майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з п.39.1 ст.39 вищевказаного Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо
обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
З матеріалів справи встановлено, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як користувача (водія) автомобіля «Skoda» державний номерний знак НОМЕР_1 , не була застрахована /а.с.24/.
За положеннями п.п.«а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
26.11.2019 року ОСОБА_2 , який є власником автомобіля «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 , повідомив МТСБУ про вищевказану дорожню-транспортну пригоду, яка сталася 25.11.2019 року /а.с.10/.
Крім того, 21.01.2020 року ОСОБА_2 звернувся до позивача із заявою з метою відшкодування шкоди заподіяної його ТЗ, внаслідок ДТП, що сталася 25.11.2019 року з вини відповідача ОСОБА_1 /а.с.11/.
За положеннями ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Із роз`яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року №6 вбачається, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Отже, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст.1166 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативним наслідками.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Крім того, відповідно до п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Оскільки дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобілю потерпілого завдано майнової шкоди, сталась через неправомірні дії відповідача, що підтверджено вищевказаними доказами у справі, позивач відшкодував збитки власнику вказаного автомобіля, то Моторне (транспортне) страхове бюро України набуло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір.
Керуючись ст.ст.10, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України,
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн.
Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд Одеської області або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повне судове рішення складено 22.01.2024 рок
СуддяО. Л. Чеботаренко