Справа № 158/291/24
Номер провадження 2/0158/188/24
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

31 січня 2024 року м. Ківерці

Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області Корецької В.В., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Олицької об`єднаної громади про повернення земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Олицької об`єднаної громади про повернення земельної ділянки.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя дійшла до наступного висновку.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, між сторонами виник спір з приводу нерухомого майна, який за своїм правовим змістом є майновим і стосується повернення земельної ділянки.

Статтею 181 ЦК України встановлено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Таким чином, позовні вимоги про повернення земельної ділянки у розумінні змісту даної статті є майновою вимогою, тобто судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна як рухомих речей, так і нерухомості, визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Про вищезазначене свідчить і позиція Верховного Суду у справі №923/441/18 (ухвала Верховного Суду від 04 березня 2019 року). Верховний Суд дійшов висновку, що з врахуванням наведених вище приписів Закону України «Про судовий збір», позивачка має сплатити судовий збір за ставкою, що підлягає сплаті при поданні позову, виходячи з вартості земельних ділянок.

Таким чином, в позовній заяві ОСОБА_1 не зазначено ціну позову (відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України), яка повинна визначатися вартістю земельної ділянки.

При цьому, в п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Ціна позову має бути підтверджена висновком суб`єкта оціночної діяльності, який має відповідну ліцензію на здійснення такої діяльності.

Слід врахувати, що документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Тобто, на підтвердження вартості майна, зокрема, земельної ділянки, позивачу ОСОБА_1 необхідно надати звіт про оцінку майна, з метою визначення дійсної вартості даної земельної ділянки, станом на час подачі позову.

Ненадання даного доказу, позбавляє суд можливості вірно вирахувати розмір судового збору, який повинен сплатити (доплатити) позивач, виходячи із вірної ціни даного позову, яка повинна бути підтверджена висновком суб`єкта оціночної діяльності

Разом з тим, згідно із ст. 40 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до абз. 6 ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» районні та обласні ради - органи місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст.

Згідно із ч. 2 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Таким чином, представництво інтересів територіальної громади здійснюється відповідними місцевими радами, які є юридичними особами публічного права, а отже можуть брати участь у розгляді справи.

Однак, в порушення зазначених вимог, позивачем у позовній заяві визначено відповідачем Олицьку об`єднану територіальну громаду, яка не є юридичною особою.

Окрім того, згідно ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення п. 5 ст. 95 ЦПК України позивач не підтвердив відповідність копій письмових доказів оригіналу, які знаходяться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Поряд з цим, у позовній заяві ОСОБА_1 про повернення земельної ділянки, відсутні відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, відсутні відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, а також відсутня інформація щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви. Також позивачем не зазначені докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим ст. ст. 175, 177 ЦПК України, її необхідно залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Олицької об`єднаної громади про повернення земельної ділянки - залишити без руху.

Надати позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати особі, яка звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька