Справа № 199/5668/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Свержевської В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення із квартири без надання іншого жилого приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська на розгляді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення із квартири без надання іншого жилого приміщення.

Позивачка ОСОБА_1 надала до суду заяву, у якій зазначила про те, що відповідач ОСОБА_2 надав добровільну згоду на виселення із квартири без надання іншого житлового приміщення.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має права звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має права в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У даному випадку, відповідач ОСОБА_2 у добровільному порядку погодився виселитися із житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Тому суд вважає, що розгляд судом цього питання та ухвалення рішення по ньому не буде мати суттєвого значення, оскільки відсутній спір щодо примусового виселення відповідача із житлового приміщення.

Таким чином, позивачкою ОСОБА_1 не викладено обставин та відсутнє обґрунтування того, що між сторонами існує спір щодо виселення відповідача із квартири без надання іншого жилого приміщення, зважаючи на те, що ОСОБА_2 у добровільному порядку погодився виселитися із квартири, про що надав відповідну розписку у присутності свідків.

Відтак, відсутні правові підстави для вирішення судом спору щодо виселення особи із квартири без надання іншого жилого приміщення, оскільки такого спору немає.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте, поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку із цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Відтак, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилось неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20.09.2020 у справі N 638/3792/20.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Таким чином, провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення із квартири без надання іншого жилого приміщення, підлягає закриттю, у зв`язку з чим сплачений позивачкою розмір судового збору за подання вказаної позовної заяви на загальну суму 1073,60 грн. слід повернути.

Керуючись ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення із квартири без надання іншого жилого приміщення.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок сплачений в АТ «Ощадбанк», відповідно до квитанції №67 від 17.07.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.Г. Якименко