ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1082/24 Справа № 183/3701/16 Головуючий у першій інстанції: Дубовенко І. Г. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
УХВАЛА

15 лютого 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Барильської А.П., Космачевської Т.В.,

за участю секретаря Ніколиної А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення доказів у цивільній справі за апеляційними скаргами ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Новомосковської міської ради, третя особа - Новомосковська товарна біржа, про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 20 березня 2003 року, укладеного між ОСОБА_5 , як продавцем, та ОСОБА_4 , як покупцем, зареєстрованого на Новомосковській товарній біржі, позивач придбала у відповідача за 14764,00 грн квартиру АДРЕСА_1 . Зазначений договір купівлі-продажу того ж дня зареєстровано в бюро технічної інвентаризації за реєстровим №1524. Після укладення та підписання договору ОСОБА_4 сплатила продавцю суму грошей, визначену договором купівлі-продажу, а продавець, в свою чергу, передав їй у власність квартиру та документацію на неї. Позивачу стало відомо, що укладений договір купівлі-продажу повинен бути нотаріально посвідчений, в протилежному випадку він є недійсним. Враховуючи те, що відразу після укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_5 виїхав з квартири та місце його проживання невідоме, позивач була змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Під час розгляду справи стало відомо, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер та спадкоємці, які б прийняли спадщину у відповідності до норм чинного законодавства відсутні. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивачка просила визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 20 березня 2003 року між ОСОБА_5 , як продавцем, та ОСОБА_4 , як покупцем, посвідчений на Новомосковській товарній біржі; визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 50,4 кв. м, житловою площею 29,4 кв. м, яка в цілому складається з: двох кімнат, площею 17,8 кв. м та 11,6 кв. м, кухні, площею 7,1 кв. м, ванної кімнати, площею 2,7 кв. м, вбиральні, площею 1,4 кв. м, коридору,площею 8,6 кв. м, лоджії, площею 1,2 кв. м. (а.с. 42-43 т.1).

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 50,4 кв. м, житловою площею 29,4 кв. м, яка в цілому складається з: двох кімнат, площею 17,8 кв. м та 11,6 кв. м, кухні, площею 7,1 кв. м, ванної кімнати, площею 2,7 кв. м, вбиральні, площею 1,4 кв. м, коридору, площею 8,6 кв. м, лоджії, площею 1,2 кв. м. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 61-65 т.1).

Додатковим рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2017 року стягнуто з Новомосковської міської ради на користь ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 551,21 грн. (а.с. 86 т.1).

З таким рішенням не погодився ОСОБА_3 , якого не було залучено до участі у справі, та звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог (а.с. 100-101 т.1).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2016 року закрито (а.с. 194-195 т.1).

ОСОБА_1 , якого не було залучено до участі у справі, також звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог (а.с. 200-201 т.1).

Постановою Верховного Суду від 15 серпня 2018 року, з урахуванням ухвали Верховного Суду від 01 липня 2020 року про виправлення описки, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с. 238-241 т.1, 198 т.2).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 березня 2019 року провадження у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2016 року зупинено до розгляду Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області справи №183/900/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Куліш Ю. О., приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Бака О.В., про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Новомосковська товарна біржа в особі правонаступника товарна біржа «Альянс», ОСОБА_1 про визнання договору недійсним (а.с. 89-91 т.2).

Постановою Верховного Суду від 29 січня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Пташинський О. А., задоволено. Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 березня 2019 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (а.с. 140-143 т.2).

Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2020 року виправлено допущену у описовій частині постанови Верховного Суду від 29 січня 2020 року описку, а саме замість неправильно зазначеної дати укладення між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 договору купівлі-продажу квартири «08 грудня 2016 року» зазначено правильну «28 грудня 2016 року» (а.с. 177 т.2).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 березня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2016 року скасовано. Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Новомосковської міської ради, за участю третьої особи - Новомосковської товарної біржі, про визнання права власності на нерухоме майно (а.с. 36-39 т.3).

Постановою Верховного Суду від 09 листопада 2022 року постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 березня 2021 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с. 57-65 т.5).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 березня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2016 року залишено без змін (а.с. 117-122 т.5).

Постановою Верховного Суду від 01 листопада 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 березня 2023 року скасовано. Справу №183/3701/16 передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с. 202-209 т.5).

13 лютого 2024 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подана заява про забезпечення доказів з тим обґрунтуванням, що позивачка жодного разу не надавала до суду оригіналу договору купівлі-продажу від 20.03.2003 між нею і ОСОБА_5 , в якій просить витребувати у ОСОБА_4 для огляду в судовому засіданні оригінал договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 20.03.2003.

Дослідивши матеріали справи, зміст заяви, колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення доказів, виходячи з наступного.

Суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (частини перша та друга статті 116 ЦПК України).

За положеннями частини першої статті 118 ЦПК України, заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею.

Відповідно до ч. 5 ст. 118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Тобто, ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не обґрунтовано існування достатніх підстав вважати, що з часом оригінал договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 20.03.2003, може бути безповоротно втрачений позивачкою.

Крім того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.02.2024 №364068068, 04 травня 2023 року право власності на спірну квартиру було зареєстроване у вказаному реєстрі за ОСОБА_6 , на підставі договору дарування від 04.05.2023, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Скосарєвою В.В. за №883.

10 червня 2023 року, на підставі договору купівлі-продажу від 10.06.2023 №531, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнека Л.А., право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_7 .

На цей час судом не вирішено питання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за яким зареєстроване право власності на спірну квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Не встановлено особу, у володінні якої, на цей час, перебуває оригінал договору купівлі-продажу від 20.03.2003.

Отже, у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення доказів слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 116-118, 259, 260 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення доказів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді А.П. Барильська

Т.В. Космачевська