Справа № 396/951/21
Провадження № 2/396/3/24
РІШЕННЯ

Іменем України

15.02.2024 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Русіної Алли Анатоліївни,

за участю секретаря судового засідання Оладенко М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м.Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу № 396/951/21 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ПрАТ СК «ВУСО», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації), -

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулося до ОСОБА_1 з позовом про стягнення 42363 грн 35 коп шкоди у порядку суброгації.

В обґрунтування позову позивач вказав, що 03 травня 2019 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_3 був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0101-19-00203, предметом якого є страхування транспортного засобу «Lexus GX 460» д.н.з. НОМЕР_1 .

31 жовтня 2019 року у місті Києві по Великій Кільцевій дорозі, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Lexus GX 460» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та транспортного засобу «ЗАЗ Vida» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 (далі - Відповідач), відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 239314, цивільна відповідальність власника застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ № 140210113 у ПрАТ «СК «ВУСО».

Згідно постанови Святошинського районного суду міста Києва у справі № 759/21044/19 від 27 листопада 2019 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбуласт внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України.

01 листопада 2019 року до позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав при цьому усі необхідні документи.

05 листопада 2019 року позивач провів огляд пошкодженого транспортного засобу страхувальника, про що складено відповідний акт огляду пошкодженого транспортного засобу. На основі даних про обсяг пошкоджень транспортного засобу страхувальника, встановлених позивачем під час його - огляду, позивачем проведено розрахунок витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу страхувальника з допомогою програмного забезпечення Audatex, за результатами якого складено ремонтну калькуляцію № ДККА-68473 від 13.11.2019 р., відповідно якої вартість витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу склала 80 545,00 грн.

14 листопада 2019 року позивачем, на підставі ремонтної калькуляції № ДККА-68473 від 13.11.2019 р. та угоди про розмір страхового відшкодування, було складено страховий акт № ДККА-68473 та розрахунок страхового відшкодування до нього. Цього ж дня на підставі вказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 80 545 (вісімдесят тисяч п`ятсот сорок п`ять) гривень 00 копійок. При цьому перша частина платежу у розмірі 14360,00 гривень була зарахована в рахунок несплаченої частини страхового платежу за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0101-19- 00203, а друга частина страхового відшкодування в розмірі 66185,00 гривень перерахована на банківські реквізити страхувальника, згідно платіжного доручення № 27374 від 14 листопада 2019 р.

Отже, позивач відшкодував шкоду, завдану транспортним засобом «ЗАЗ Vida» д.н.з. НОМЕР_2 , яким на час ДТП керував відповідач.

27 листопада 2019 року позивач звернувся з заявою на виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «Вусо», яка застрахувала відповідальність відповідача.

08 січня 2020 року ПрАТ «СК «Вусо» здійснила неповне відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 38 181,65 гривень.

09 лютого 2021 року у зв`язку з тим, що страхової виплати ПрАТ «СК «Вусо» не достатньо для повного відшкодування понесених збитків, позивач звернувся до відповідача з вимогою № 09/21 сплатити позивачеві різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

03 березня 2021 року, відповідач у відповідь на вимогу № 09/21 від 09.02.2021 p., направив позивачеві лист про відмову від виконання вимог позивача.

Розрахунок суми, яку відповідач повинен сплатити з урахуванням суми компенсованої страховиком, який застрахував відповідальність відповідача: 80 545,00 грн. - 38 181,65 грн. = 42 363,35 грн.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 27.08.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання.

15.11.2021 року через канцелярію суду відповідач надіслав відзив на позовну заяву. В обгрунтуванні якого заперечував щодо задоволення позовних вимог, вважає їхбезпідставними, які не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Посилаючись на те що виплачена його страховою компанією сума є значно меншою, ніж встановлений страховий ліміт 100 000 грн, йому не зрозуміло чому було здійснено неповне відшкодування шкоди саме у розмірі 38 181,65 грн, заподіяної внаслідок ДТП та його про це не було повідомлено. Підстав для сплати такої суми матеріали позову не містять. Із ремонтною калькуляцією № ДККА-68473 від 13.11.2019 p. не погоджується, вважає, що вона не є належним та допустимим доказом по справі, оскільки позивачем не встановлено ринкову вартість автомобіля на момент ДТП, не встановлено вартість матеріального збитку та не встановлено вартість відновлювального ремонту автомобіля. Крім того, відомості вказані в схемі місця ДТП та відображені в акті страхової компанії щодо пошкодження транспортних засобів різняться. На підтвердження зазначених обставин долучив до заяви поліс №140210113 та копію схеми ДТП.

Ухвалою суду від 22.02.2022 року продовжено строк підготовчого провадження у справі.

25.05.2022 ухвалою суду відмовлено в задоволені клопотання представника відповідача адвоката Іващенка О.В. про залучення в якості співвідповідача ПрАТ СК «ВУСО».

Ухвалою суду від 20.10.2022 року залучено до участі у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПрАТ СК "ВУСО".

Ухвалою суду від 29.03.2023 року залучено до участі у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

05.07.2023 року задоволено клопотання представника відповідача по справі автотоварознавчої експертизи, провадження у справі зупинено.

06.11.2023 року постановлено ухвалу суду про відновлення провадження у зв`язку з надходженням від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, повідомлення про залишення ухвали суду від 05.07.2023 року без виконання. Разом з повідомленням надійшли матеріали цивільної справи № 396/951/21.

Ухвалою суду від 13.12.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" про розгляд справи повідомлявся належним чином, в судове засідання явку свого представника не забезпечив, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі його представника. (а.с.19 т. 2).

Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. 15.02.2024 року представник подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги не визнають та просять відмовити в їх задоволені з викладених у відзиві підстав. Додатково просив звернути увагу на той факт, що на клопотання експерта, відповідач ОСОБА_1 прибув до експертної установи та готовий був оплатити експертизу, проте у зв`язку з неприбуттям до установи третіх осіб та не надання додаткових матеріалів та транспортного засобу, огляд автомобіля та проведення експертизи не відбулося, експертом було прийнято рішення про недоцільність оплати за експертизу.

Третя особа ПрАТ СК "ВУСО" про розгляд справи повідомлена належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа (а.с.115), явку свого представника не забезпечила, з заявами та клопотаннями до суду не зверталась.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, 19.01.2024 року від представника надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертався.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Встановлено, що 03 травня 2019 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_3 був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0101-19-00203, предметом якого є страхування транспортного засобу «Lexus GX 460» д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 5-15 т.1).

31.10.2019 року о 08 годині 30 хвилин в м. Києві, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «ЗАЗ Vida» д.н.з. НОМЕР_2 по Великій Кільцевій Дорозі,12 в напрямку Одеської площі у м. Києві при зміні напрямку руху не дотримався безпечеого бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем Lexus GX 460» д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Святошинського районного суду міста Київ від 27 листопада 2019 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винними у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Постанова не оскаржувалося та набула законної сили 15.12.2020 року (а.с.21-22 т.1).

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником транспортного засобу Lexus GX 460» д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_2 (а.с. 16-17 т.1).

01 листопада 2019 року до позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 31-32 т.1).

05 листопада 2019 року за результатами проведеного позивачем огляду пошкодженого транспортного засобу страхувальника, складено відповідний акт огляду пошкодженого транспортного засобу від 05.11.2019 р. (а.с.23-26 т1).

Згідно Ремонтної калькуляції № ДККА-68473 від 13.11.2019 р. проведеної позивачем, вартість витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу становить - 80545,00 грн (а.с. 27-30 т.1).

13 листопада 2019 р. між позивачем та страхувальником було укладено угоду про розмір страхового відшкодування, відповідно до якої сторони погодили розмір страхового відшкодування у розмірі витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу страхувальника на суму 80545,00 грн. та погодили порядок сплати страхового відшкодування двома частинами: перша частина 14360,00 гривень зарахувати в рахунок неоплаченої частини страхового платежу, другу частину у розмірі 66185,00 грн. перерахувати на розрахунковий рахунок страхувальника (а.с.34 т.1).

14 листопада 2019 року на підставі Ремонтної калькуляції № ДККА-68473 від 13.11.2019 р. та угоди про розмір страхового відшкодування, позивачем було складено страховий акт № ДККА-68473 (а.с.35) та розрахунок страхового відшкодування до нього (а.с.36 т.1).

На підставі вищевказаних документів ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснила виплату страхового відшкодування в сумі 80 545,00 грн. Частина платежу у розмірі 14360,00 гривень була зарахована в рахунок несплаченої частини страхового платежу на підтвердження позивачем наданоДоговором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0101-19- 00203 та страхового акта № ДККА-68473 від 14 листопада 2019 року. А частина страхового відшкодування в розмірі 66 185,00 грн. перерахована на банківські реквізити страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням № 27374 від 14 листопада 2019 року (а.с.37 т. 1).

На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу ЗАЗ Vida, р.н. НОМЕР_2 була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ СК «ВУСО», згідно полісу № 140210113, строк дії договору з 13.09.2019 р. до 12.09.2020 р. яким встановлений ліміт відповідальності ПрАТ СК «ВУСО» -100 000.00 (сто тисяч) грн., а розмір франшизи - 0 (нуль) грн (а.с.80 т.1).

27 листопада 2019 року позивач звернувся до ПрАТ СК «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 80 545 грн 00 коп. (а.с.39 т.1)

09 лютого 2021 року позивач звернувся до ОСОБА_1 з вимогою про виплату залишку боргу в розмірі 42363 грн 35 коп, зазначивши, що ПрАТ СК «ВУСО», здійснило не повне відшкодування витрат у розмірі 38181 грн 65 коп (а.с.39 т.1).

Відповідач у відповідь на вимогу № 09/21 від 09.02.2021 p., направив 03 березня 2021 року лист про відмову від виконання вимог позивача (а.с.41 т.1).

Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Як передбачено п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» в Україні здійснюються обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п`ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується.

Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як передбачено ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна.

Згідно ч. 1ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як передбачено ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

В своїй позовній заяві позивач посилається на те, що отримана від страхової компанії відповідача виплата у розмірі 38 181 грн 65 коп є недостатньою та не покриває розмір заподіяних збитків, а тому просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ПрАТ «СК «ВУСО», а саме 42 363 грн 35 коп.

Разом з тим, жодні належні, допустимі та достатні докази, отримання позивачем від ПрАТ «СК «ВУСО» виплати саме у розмірі 38 181 грн 65 коп, а також доказів, на підставі яких ПрАТ «СК «ВУСО» визначило та виплатило позивачу страхове відшкодування в зазначеному розмірі в матеріалах справи відсутні.

Так, з поданого відповідачем полісу № 140210113 вбачається, що ліміт відповідальності ПрАТ «СК «ВУСО» за шкоду завдану майну встановлено в розмірі 100 000 грн.

В якому саме порядку відбулося нарахування і виплата страхового відшкодування ПрАТ «СК «ВУСО», зокрема, шляхом погодження його розміру з позивачем без проведення експертизи/оцінки, чи на підставі проведеної ПрАТ «СК «ВУСО» експертизи/дослідження, зі справи встановити неможливо (п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Будь-яка відповідь ПрАТ «СК «ВУСО» на лист позивача від 27 листопада 2019 року в матеріалах справи відсутня.

За таких обставин підстав вважати, що відповідач в даному випадку має нести цивільну відповідальність по відшкодуванню шкоди в заявленому розмірі, судом не встановлено.

Крім того, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність (правова позиція Великої Палати Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року по справі №755/18006/15-ц).

З огляду на те, що розмір завданої позивачу шкоди не перевищує ліміт відповідальності за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «ВУСО», а тому саме на останнього, як страховика відповідача має бути покладений обов`язок по відшкодуванню шкоди.

Відтак, підстав для покладання на відповідача цивільно-правової відповідальності по відшкодуванню заподіяної матеріальної шкоди в заявленому розмірі в цій справі судом не встановлено.

За таких обставин позов на вимогах Закону не ґрунтується, є безпідставним та в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 259, 265, 268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ПрАТ СК «ВУСО», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації) - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття.

Повний текст рішення складено 15.02.2024 року.

Суддя: А. А. Русіна