Справа № 682/296/24
Провадження № 2/682/228/2024
У Х В А Л А

31 січня 2024 року

Суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Мотонок Т.Я., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця - ОСОБА_2 про визнання незаконним звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

30.01.2024 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця - ОСОБА_2 про визнання незаконним наказу про звільнення.

Вивчивши дану заяву та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку про залишення позову без руху з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону, за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 просила:

- визнати незаконним звільнення ОСОБА_1 у зв`язку із прогулом без поважної причини на підставі пункту 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, змінити дату та формулювання причини звільнення найманого працівника на «13 грудня 2023 року», причини звільнення на «ч. 1 ст. 38 КЗпП України» за власним бажанням найманого працівника;

- стягнути із фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19.12.2023 по день ухвалення рішення судом;

- стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в сумі 50000,00 грн.

У свою чергу, як вбачається з правової позиції, яка викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року (справа № 910/4518/16), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (середній заробіток за час вимушеного прогулу) за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (середній заробіток за час вимушеного прогулу) не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (середнього заробітку за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Отже, пільг щодо сплати судового збору в даному випадку відповідно до Законом України «Про судовий збір» для позивача не передбачено.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць становить 3028 грн., відповідно 0,4 розміру вказаної суми становить 1211,20 грн.

Таким чином, позивачкою заявлено одну вимогу немайнового характеру та дві вимоги майнового характеру, за кожну з яких слід сплатити судовий збір у сумі 1211,20 грн., разом 3633,6 грн.

Натомість до матеріалів справи позивачкою додано квитанцію по сплату судового збору у сумі 1211,20 грн.

Окрім того, беручи до уваги те, що ОСОБА_1 заявлено дві позовні вимоги майнового характеру, з урахуванням вимог ст. 176 ЦПК України позивачці слід було вказати ціну позову, тобто грошовий вираз майнових вимог, що є необхідним для правильного визначення суми судового збору, який підлягає до сплати.

Окрім того, вважаю за необхідне звернути увагу на те, що незважаючи на відсутність достовірних даних про середньомісячний, середньоденний, середнього динний заробіток та заборгованість за невикористану відпустку, позивачці слід було вказати принаймні орієнтовну суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що також є необхідним для визначення ціни позову.

Отже, за таких обставин ОСОБА_1 має сплатити судовий збір за подачу до суду позовної заяви із двома позовними вимогами майнового характеру та однією позовною вимогою немайнового характеру у сумі 2422,4 грн. (3633,6 грн. 1211,20 грн. = 2422,4 грн.)

Сплата судового збору проводиться за платіжними реквізитами Славутського міськрайонного суду (Отримувач коштів: ГУК у Хмел.обл/Славутська мтг/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37971775, банк отримувача : Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача UA0022745, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб; судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Славутський міськрайонний суд Хмельницької області (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 ЦПК України постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 185 ЦПК України).

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 3 ст. 185 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 175, 176, 177, 185 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця - ОСОБА_2 про визнання незаконним звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди залишити без руху, про що повідомити позивача.

Надати позивачу строк десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення недоліків заяви, позовна заява буде вважатися неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мотонок Т. Я.