Справа № 188/1387/23
Провадження № 2/188/231/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі судового засідання Бібіковій В.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні у смт Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (далі - відповідач) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом, який вона склала 21 січня 2020 року, згідно з яким вона заповіла позивачу належну їй земельну ділянку.

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Смолової А.О. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 . Однак, нотаріус своєю постановою від 07.08.2023 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропущення строку для прийняття спадщини.

Позивач, посилаючись в якості поважної причини пропущення строку свою правову необізнаність, оскільки вважав, що за заповітом право власності переходить автоматично, та на карантин і воєнний стан, оскільки вважав, що строк прийняття спадщини продовжується на період карантину та воєнного стану, норми статей 1221, 1233, 1269, 1272 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини терміном в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечення проти позову не має, просить витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Вивчивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 13 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1).

За приписами ч. 3 та ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 5,09 га, кадастровий номер :05:001:0056, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Петропавлівський район, Дмитрівська сільська рада.

ОСОБА_2 21 січня 2020 року склала заповіт, згідно з яким вказану земельну ділянку заповіла позивачу ОСОБА_1 .. Вказаний заповіт було посвідчено приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Смолової А.О. та зареєстровано в реєстрі за № 31, що підтверджується копією заповіту та витягом про його реєстрацію у Спадковому реєстрі за № 59082835.

Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 є позивач, інформації про наявність інших спадкоємців суду не надано.

Позивачем було пропущено строк для прийняття спадщини через те, що він вважав, що за заповітом право власності переходить автоматично, та у зв`язку із воєнним станом, оскільки він вважав, що строк прийняття спадщини продовжується на період воєнного стану.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ЦК України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1222 ЦК України визначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

07.08.2023 позивач особисто звернувся із відповідною заявою до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Смолової А.О. для оформлення своїх спадкових прав.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №73483158 від 07.08.2023 у той же день 07 серпня 2023 приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Смоловою Аліною Олександрівною було заведено спадкову справу №51/2023 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , номер справи у Спадковому реєстрі 71050631.

Однак 07.08.2023 нотаріус винесла постанову про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини, що вбачається з копії постанови.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1).

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у якому вказав, що строк на прийняття спадщини пропущений з поважних причин і суд може визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

У листі Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Вказаним листом визначений також і перелік причин пропуску строку, які можуть бути визнані судом поважними, а саме: «…тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних силах України тощо…». Цей перелік не є вичерпним.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд дійшов висновку, що причина пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважною, викликаною об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, оскільки через правову необізнаність, наявність карантину та воєнного стану він не звертався до нотаріуса.

Згідно з Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом 8АК8-СоУ-2» № 87/2020 від 13.03.2020, а також постановами Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID -19» № 211 від 11.03.2020 та «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 09.12.2020 з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом СОVID -19, на всій території України було встановлено карантин.

Відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023 продовжено строком на 90 діб до 15 листопада 2023 року.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Суд бере до уваги також ту обставину, що у контексті статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейським Судом з прав людини розглядалися справи щодо порушення права власності, де об`єктами були майнові права, наприклад, набуте на підставі заповіту право на одержання орендної плати (ренти) за користування земельною ділянкою (ухвала щодо прийнятності заяви № 10741/84 S. v. the United Kingdom від 13 грудня 1984 р.). Отже, у разі відмови у вимозі позивачу про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, на думку суду, буде допущене порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право фізичних та юридичних осіб на вільне володіння своїм майном.

Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позов є немайнового характеру, тому відповідно до вимог пп.2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн, про що до позову додана квитанція банку від 07.08.2023р. Судові витрати на прохання позивача суд вважає можливим, виходячи з принципу диспозитивності, закріпленого у ст.13 ЦПК України, залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1220-1223,1225, 1268-1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 76-81, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, , місцезнаходження: 52744, Дніпропетровська область, Синельниківський район, село Миколаївка, вул. Першотравнева, 183 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя П. О. Бурда