Справа№938/634/23
Провадження № 2/938/24/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Джуса Р.В.,

за участю: секретаря судових засідань Мартищук Н.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 ,

до відповідача: ОСОБА_2 ,

про розірвання шлюбу,

за участю:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

Обставини справи.

ОСОБА_1 звернувся до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зареєстрованого 23 вересня 2006 у Виконавчому комітеті Підвисоцької сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис №14.

Ухвалою суду від 23.08.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні на 14.09.2023.

Відповідачка ОСОБА_2 , 13.09.2023 через канцелярію суду подала клопотання про надання їй часу для припинення із позивачем, терміном 6 місяців.

У зв`язку із неявкою відповідачки у судові засідання 14.09.2023 та 04.10.2023, розгляд справи відкладався.

Ухвалою суду від 16.10.2021, частково задоволено заяву відповідачки про надання строку на примирення, надано сторонам строк для примирення тривалістю в один місяць та зупинено провадження у справі до закінчення вказаного строку.

Ухвалою суду від 21.11.2023 поновлено провадження у справі та призначено розгляд справи на 30.11.2023.

В судове засідання 30.11.2023 сторони, не з`явилися. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зазначив, що у наданий судом для примирення строк, вони з відповідачкою не примирилися, просив шлюб розірвати.

Відповідачка в судове засідання, не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Клопотання про розгляд справи без її участі, не подавала.

В той же час, докази отримання відповідачкою повідомлення про дату, час і місце судового засідання, станом на дату розгляду справи, не повернулись.

Враховуючи неявку відповідачки в судове засідання після поновлення провадження у справі та відсутність у суду доказів вручення їй повідомлення про дату, час і місце судового засідання, розгляд справи було відкладено на 13.12.2023.

В судове засідання 13.12.2023 сторони, не з`явилися. Позивач подав заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглядати справу без його участі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, подала клопотання в якому просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, оскільки вона немає змоги з`явитись до суду за сімейними обставинами, а саме через хворобу дитини. Докази, які підтверджують вказані обставини, зобов`язалась надати в наступне судове засідання.

З наведених підстав, ухвалою суду від 13.12.2023 судове засідання було відкладено на 28.12.2023. Проте, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Джуса Р.В. в період із 27.12.2023 по 01.01.2024, судове засідання призначене на 28.12.2023, не відбулось. Ухвалою суду від 02.01.2024, розгляд справи було призначено на 19.01.2024.

В судове засідання 19.01.2024 сторони, не з`явилися, про дату та час та місце проведення судового засідання повідомлялися у встановленому процесуальним законом порядку.

Як вже зазначалося судом, позивач ОСОБА_1 подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Відповідне право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, регламентоване положеннями ч.3 ст. 211 ЦПК України.

Відповідачка ОСОБА_2 , 18.01.2024 подала через канцелярію суду клопотання в якому просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, оскільки вона немає змоги з`явитись до суду через хворобу дитини. Докази, які підтверджують вказані обставини, зобов`язалась надати в наступне судове засідання.

Вирішуючи клопотання відповідачки щодо відкладення розгляду справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, законодавець визначив, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Підстави за наявності яких суд може відкласти розгляд справи у випадку неявки того, чи іншого учасника справи, визначені в ч.2 ст. 223 ЦПК України. Зокрема, суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Неможливість явки в судове засідання 19.01.2024, відповідачка обґрунтовує хворобою дитини. В той же час, жодних документів, які б підтверджували хворобу дитини, через яку відповідачка немала змоги з`явитись в судове засідання, остання не надає.

Окрім того, як вбачається із матеріалів справи, неявка відповідачки в судове засідання з наведених підстав, відбувається не вперше.

Так, згідно ухвали суду від 13.12.2023, судом було враховано клопотання відповідачки про відкладення розгляду справи у зв`язку з її неможливістю явки до суду через хворобу дитини. Докази хвороби дитини відповідачка зобов`язувалась надати в наступне судове засідання, однак станом на 19.01.2023, таких не надала.

Така поведінка відповідачки свідчить про неналежне виконання обов`язків передбачених статтею 43 ЦПК України, згідно якої учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідачкою не надано доказів про існування передбачених процесуальним законом обставин, які б давали підстави для чергового відкладення розгляду справи.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності належним чином повідомленого учасника справи у разі, якщо такий не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Як вбачається із матеріалів справи, в ході її розгляду судом були створені всі необхідні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав та обов`язків, зокрема сторонами було висловлено в судовому засіданні свої правові позиції по суті спору, та вони мали змогу подати докази на підтвердження своїх позицій. За заявою відповідачки судом було зупинено провадження у справі, та надано сторонам строк для примирення. Однак після поновлення провадження у справі, зважаючи на недосягнення сторонами примирення, відповідачка в судові засідання двічі не з`явилась без поважних причин, будь яких додаткових письмових пояснень не подала. Також відповідачкою не було подано у встановлені процесуальним законом відзиву на позов.

З огляду на викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній доказами без участі сторін.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно ч.4,5 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Так як сторони в судове засідання, призначене на 19.01.2024 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч.6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Правова позиція позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, у позовній заяві позивач посилається на те, що 23.09.2006 між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстровано у Виконавчому комітеті Підвисоцької сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис №14.

Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, спільне життя з відповідачкою не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, байдужості до життя та проблем кожного. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Примирення та подальше спільне проживання, вважає неможливе, оскільки це суперечить його інтересам та інтересам їхніх дітей.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, вказав на те, що він та відповідачка тривалий час проживають окремо, та в нього відсутні почуття до неї.

Правова позиція відповідача.

Відповідачка ОСОБА_2 не скористалася своїм процесуальним правом, відзиву на позов не подала. Однак в поясненнях наданих в судовому засіданні заперечила проти розірвання шлюбу із позивачем, вважає що для цього немає підстав. Зазначила, що хоча позивач тривалий час не проживає з нею та дітьми, однак вона щиро кохає його та зі своєї сторони буде вживати всіх заходів для примирення заради дітей, та збереження сім`ї.

Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано 23 вересня 2006 року у Виконавчому комітеті Підвисоцької сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис №14. Після державної реєстрації шлюбу, прізвище чоловіка та дружини: " ОСОБА_5 ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 22.11.2023, виданим (повторно) Верховинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Верховинському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківської області) (а.с.4,5).

Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво серії НОМЕР_2 , видане, повторно, Верховинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Верховинському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 22.11.2022) (а.с.7) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво серії НОМЕР_3 , видане, повторно, Верховинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Верховинському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 22.11.2022) (а.с.8).

Позивач вважає, що сім`я між ним та відповідачем розпалась, шлюб носить формальний характер та суперечить його інтересам, тому звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу.

В ході розгляду справи, за клопотанням відповідачки суд зупиняв розгляд справи та надавав сторонам строк для примирення тривалість один місяць. Однак в період встановленого судом строку, сторонам не вдалось досягти примирення, про що зокрема зазначив позивач у заяві від 30.11.2023.

Оцінка суду.

Як вбачається із позовної заяви, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу розірвання укладеного між ними шлюбу, які врегульовано положеннями Сімейного кодексу України.

Частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України, встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частини 4 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`я створюється зокрема на підставі шлюбу.

За визначенням поняття шлюбу, наведеним у частині 1 статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 24 СК України закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як слідує з положень статті 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина.

Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення відповідно до яких шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються.

З вказаних положень закону вбачається, що однією з засад шлюбу є його добровільність.

При цьому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу.

Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Відповідно до ст.ст. 104, 110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, сімейне життя у сторін не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами. Сторони тривалий час проживають окремо. Позивач втратив до відповідачки відчуття любові, вважає, що між ними відсутні спільні інтереси, і перебувати надалі у шлюбі із відповідачкою не має бажання. Окрім цього, зважаючи на те, що строк на примирення, який надавався судом, не дав позитивних результатів та сторони не примирилися, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому шлюб слід розірвати.

Майнового спору та спору щодо визначення місця проживання дітей сторони не мають.

Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судові витрати.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як встановлено судом, при поданні позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1073грн 60коп.

В той же час, у заяві від 12.12.2023, позивач вказав, що не бажає стягувати такі з відповідачки, та просить залишити їх за ним.

Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , який зареєстровано 23 вересня 2006 року у Виконавчому комітеті Підвисоцької сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис №14.

Витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн, залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: с. Красник, Верховинського району Івано-Франківської області; персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: с. Красник, Верховинського району Івано-Франківської області; персональний ідентифікаційний номер -невідомий.

Повне рішення складено 23.01.2024.

Суддя Роман ДЖУС