Провадження № 2/202/975/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

судді Доценко С.І.,

за участі секретаря Тарасової К.О.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти в твердій формі у розмірі 4000 гривень на місяць на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається у вищому навчальному закладі , до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років.

В обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають двох синів , один з яких - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 В 2012 році сім`я розпалась остаточно, діти проживають з нею , а батько проживає окремо від сім`ї. Позивач посилається, що старший син є студентом 2 курсу за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти денної форми навчання гр. ПА-22у-1 факультету прикладної математики Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара. Навчається за рахунок державного бюджету фінансування. Зарахований наказом від 09.09.2022 року № 1008с, термін навчання 12.09.2022-30.06.2026 р.р.. Позивачка зазначає, що син ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, тому що знаходиться на утриманні лише позивачки , проживає з нею, та відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу добровільно. Зазначила, що відповідач працює, має постійний дохід, розмір якого надає йому сплачувати аліменти на сина на період навчання до досягнення сином 23 років. Тому просила задовольнити позов.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Обґрунтував позицію тим, що він не має матеріальної змоги надавати допомогу у розмірі 4000 грн. щомісячно, що є обов`язковою умовою виникнення обов`язку по утриманню повнолітньої дитини в період навчання, відповідно до ст. 199 СК України. Окрім того, відповідач зазначив, що син ОСОБА_3 отримує стипендію у розмірі 2000 грн., та оскільки у нього є вільний від навчання час тому він в змозі підробляти та частково забезпечувати себе. Відповідач для своєї непрацездатної матері, яка є пенсіонером та він є єдиним годувальником, проживають спільно, в силу свого похилого віку та стану здоров`я мати потребує лікування, тому частина його доходу відходить на забезпечення належних умов проживання матері. Отримає заробітну плату близько п`ятнадцяти тисяч на місяць. Відповідач сплачував аліменти утримання неповнолітнього сина на час навчання в розмірі 600 (шістсот) гривень і ніколи не відмовлявся від цього. Просив врахувати ці обставини та те, що обов`язок утримувати дитину покладено на обох батьків в рівних частках і мати дитини отримала прибуток від продажу квартири та в змозі надавати дитині необхідну допомогу.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі відкрите 13 жовтня 2023 року в спрощеному позовному провадженні.

Справа розглядалась без участі сторін, на підставі наданих заяв по суті справи та наданих сторонами доказів.

Дослідивши заяви по суті справи , та наявні в справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При ухваленні рішення, відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено на підставі копій свідоцтва про народження дитини що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_1 його матір`ю.

На підставі копії довідки №060-271 від 03.10.2023 року встановлено, що ОСОБА_3 є студентом 2 курсу за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти денної форми навчання гр. ПА-22у-1 факультету прикладної математики Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара. Навчається за рахунок бюджетного фінансування. Зарахований наказом від 09.09.2022 року №1008с., термін навчання: 12.09.2022-30.06.2026 р.р..

Відповідно до довідки про доходи виданої Дніпровським національним університетом імені Олеся Гончара ОСОБА_3 з лютого 2023 року отримує стипендію в розмірі 2000 гривень щомісяця.

Копією довідки про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто син проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідачем, в обґрунтування своїх доводів про відсутність підстав про стягнення аліментів на повнолітнього сина та на підтвердження наявності обов`язків утримувати непрацездатну матір додав копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 ,де його матір`ю зазначена ОСОБА_4 .

Згідно з копії паспорту встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та згідно з копією посвідчення № НОМЕР_1 є пенсіонером за віком.

Відповідно до наданої довідки №74 від 07.12.2023 року видана директором ТОВ «104.ЮА» ОСОБА_2 працює електромонтером з ремонту та обслуговуванням електроустаткування підрозділу з 03.11.2023 року з посадовим окладом 19000,00 грн. на місяць.

Сторони не оспорювали, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , а обставини, які визнаються учасниками справи відповідно до ст.82 ЦПК України не потребують доказування.

Також, на підставі ст.82 ЦПК України не потребує доказуванню обставини, встановлені судовим рішенням .

Згідно ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від доходу платника аліментів, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 цього Кодексу, а саме:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч 2 ст.200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Така ж правова позиція зазначена і в Постанові Верховного Суду від 29 січня 2018 року по справі № 622/373/16-ц .

Так, на підставі наданих доказів встановлено, що ОСОБА_3 є сином відповідача, який набув повноліття, але не досяг віку 23 років.

Він навчається на 2 курсі за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти денної форми навчання гр.. ПА-22у-1 факультету прикладної математики Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара на денній формі навчання із строком навчання з 12.09.2022 року по 30.06.2026 року та на день судового розгляду отримує щомісяця стипендію в розмірі 2000 гривень

Суд вважає доведеним, що хоча ОСОБА_3 і отримує доход у виді стипендії в 2000 грн., зазначена сума є менше встановленого на день судового розгляду прожиткового мінімуму для працездатної особи, який становить 3028 гривень та є явно недостатньою для забезпечення потреб студента, який, проживаючи в місті,несе серед іншого, витрати на проїзд до навчального закладу, харчування, придбання одягу, канцелярських приладів, посібників для навчання.

Відповідно до ст. 199 СК України однією з умов для задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, сину, що продовжують навчання.

Судом встановлено, що відповідач має постійне місце роботи та щомісяця отримує заробітну плату в розмірі посадового окладу 19000,00 грн., що свідчить про наявність у відповідача можливості матеріально допомагати повнолітньому сину на період навчання.

Визначаючись з розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує окрім матеріального становища відповідача та повнолітнього сина ще інших осіб, щодо яких він має обов`язок по утриманню.

Так, суд приймає до уваги наявність у відповідача неповнолітньої дитини, що не заперечувалось сторонами, на тримання якої він має обов`язок сплачувати аліменти до його повноліття і які не можуть бути менше гарантованого мінімуму - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також, суд приймає до уваги доводи відповідача, що він має додатково обов`язок утримувати непрацездатну матір, яка є пенсіонеркою за віком відповідно статті 51 Конституції України та ст. 202 Сімейного кодексу України.

Але ж при цьому суд враховує, його мати як пенсіонер за віком, також має доход - отримує щомісяця пенсію, яка на момент розгляду справи , виходячи із положень Закону України « Про Державний бюджет України на 2024 рік» не може бути меншою 2 361 грн.

Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Таким чином, суд прийшов до висновку що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у твердій грошовій формі у розмірі 2 200 грн., починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

На думку суду, такий розмір аліментів забезпечить нагальні потреби сина студента та з урахуванням інших зобов`язань відповідача, буде меншим 50% його доходу, що свідчить про те що така сума аліментів буде для нього помірною та не буде перевищувати 50% доходу відповідача

Суд, також, визначаючись з розмірів стягнення аліментів, врахував можливість надання утримання позивачем, як другим з батьків, яка має такі ж обов`язки щодо повнолітнього сина як і відповідач.

Тому в решті позову слід відмовити.

Ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судовий збір по справі за подання позовної заяви про стягнення аліментів, на час подання позову до суду становить 1073,60 гривень.

Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а також, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеним вимогам. Враховуючи, що позов задоволено на 50% то з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 536.80 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 18, 81, 141, 259, 263-265, ЦПК України, ст.141, 199,200 СК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період його навчання в твердій грошовій сумі по 2200 (дві тисячі двісті) гривень щомісячно, починаючи стягнення з 06.10.2023 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в дохід держави судовий збір в розмірі 536 ( п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (отримувач коштів: УК в Індустріальному районі м.Дніпра/Індустріальний район м.Дніпра/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0004630; код класифікації доходів бюджету: 22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 29.01.2024 року.

Суддя С. І. Доценко