УХВАЛА

18 січня 2024 року

м. Київ

справа № 175/560/19

провадження № 61-15393ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 вересня

2023 року в справі за позовом Садівничого товариства «Славутич» прокуратури Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання недійсним державного акта про право власності на землю,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року Садівниче товариство «Славутич» прокуратури Дніпропетровської області (далі - СТ «Славутич» прокуратури Дніпропетровської області) звернулося до суду з позовом до

ОСОБА_1 , Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання недійсним державного акта про право власності на землю.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області

від 04 липня 2023 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року, позовні вимоги СТ «Славутич» прокуратури Дніпропетровської області задоволено.

Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю

ІІ-ДП № 081473, виданий головою Любимівської сільської ради народних депутатів від 25 липня 1996 року, на підставі рішення XV сесії ХХІ скликання Любимівської сільської ради народних депутатів від 17 грудня 1993 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 7311, згідно з яким ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку 0,0590 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території СТ «Славутич».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області

від 04 липня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 12 вересня 2023 року з пропуском строку на касаційне оскарження судових рішень.

Заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки у оскаржувану постанову отримав 21 вересня 2023 року, що підтверджується копією заяви про отримання рішення суду.

Згідно з частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною другою статті 390 ЦПК України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України, строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі

№ 372/2626/15-ц, від 20 лютого 2020 року у справі № 1940/1655/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає порушення судами норм процесуального права, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази, встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.

Крім того, заявник звернувся із клопотанням про зупинення дії рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2023 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 вересня

2023 року до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для такого зупинення, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Оскільки наведені у клопотанні заявника доводи дають підстави для висновку про необхідність зупинення дії рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2023 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку, то клопотання слід задовольнити.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області

від 04 липня 2023 року та постанови Дніпровського апеляційного суду

від 12 вересня 2023 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати із Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу № 175/560/19 за позовом Садівничого товариства «Славутич» прокуратури Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання недійсним державного акта про право власності на землю.

Клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2023 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 вересня

2023 року задовольнити.

Зупинити дію рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2023 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк,

який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська