КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-з/824/154/2024 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
УХВАЛА

14 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Приходька К.П., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Сукач О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , поданою ОСОБА_2 , про скасування вжитих заходів забезпечення позову у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 15 серпня 2022 року у справі за позовом першого заступника керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва в інтересах Київської міської ради до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин 1 - Плюс», державного реєстратора комунального підприємства «Результат» Синявського Володимира Володимировича, державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Федорчука Володимира Віталійовича, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Джуринська Людмила Володимирівна, про скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсними договору купівлі-продажу,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 15 серпня 2022 року скасовано та ухвалено у вказаній справі нове судове рішення.

У задоволенні позову першого заступника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва в інтересах Київської міської ради до ОСОБА_3 , ТОВ «Магазин 1 - Плюс», державного реєстратора комунального підприємства «Результат» Синявського В.В., державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Федорчука В.В., ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсними договору купівлі-продажу, відмовлено.

Стягнуто з Голосіївської окружної прокуратури міста Києвана користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги в розмірі 15765 грн.

У грудні 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала клопотання про скасування заходів забезпечення позову, в якому вказує, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22 січня 2021 року з метою забезпечення позову було накладено арешт на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 згідно договору купівлі-продажу від 24 вересня 2020 року.

Однак, постановою апеляційного суду не було скасовано вжиті заходи забезпечення, разом з тим, потреба в забезпеченні відсутня, а тому представник ОСОБА_2 просить скасувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту, накладеного на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 згідно договору купівлі-продажу від 24 вересня 2020 року.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Авраменко Ю.М. на розгляд вказаного клопотання не з`явилася та подала заяву в якій просила задовольнити вказане клопотання.

При розгляді вказаного клопотання прокурор Куцопонь О.О. заперечила щодо задоволення поданої заяви та просила врахувати, що прокурором оскаржена вище вказана постанова Київського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року і Верховний Суд своєю ухвалою від 29 січня 2024 року відкрив касаційне провадження у вказаній справі.

Представник Київської міської ради Друцька О.Г. заперечила щодо поданого клопотання та просила відмовити у його задоволенні із підстав, які зазначила прокурор.

Інші учасники на розгляд вказаного клопотання до суду апеляційної інстанції не з`явилися.

Розглянувши дану заяву, апеляційний суд вважає, що вказана заява підлягає поверненню заявнику для пред`явлення до належного суду.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасників справи.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами 2-4 цієї статті. Справи щодо оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу).

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 24 ЦПК України апеляційні суди переглядають в апеляційному порядку судові рішення місцевих судів, які знаходяться у межах відповідного апеляційного округу (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду).

Системний аналіз наведених процесуальних норм вказує на те, що вирішення заяви про скасування заходів забезпечення позову відноситься до компетенції того суду, до якого була подана відповідна заява учасника і який розглядав заяву та приймав рішення по суті.

З матеріалів справи вбачається, що заяву про вжиття заходів забезпечення позову розглядав Голосіївський районний суд міста Києва 22 січня 2021 року, а Київський апеляційний суд, скасовуючи рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 15 серпня 2022 року та ухвалюючи нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог першого заступника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва в інтересах Київської міської ради, діяв не як суд першої інстанції по розгляду заяви, а як суд апеляційної інстанції в межах повноважень, передбачених ст. 374 ЦПК України.

За таких обставин, вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову в даному випадку належить до компетенції Голосіївського районного суду міста Києва, який розглядав вказану справу як суд першої інстанції.

Київський апеляційний суд 29 листопада 2023 року переглядав ухвалене у даній справі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 15 серпня 2022 року в межах компетенції та повноважень, визначених главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Висловлювання "судом, встановленим законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (п.24 рішення ЄСПЛ від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України"). Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні п.1 ст.6 Конвенції.

За таких обставин підстави для задоволення Київським апеляційний судом заяви про скасування заходів забезпечення позову відсутні, у зв`язку чим заява ОСОБА_1 , що подана ОСОБА_2 , про скасування вжитих заходів забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 365, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , поданою ОСОБА_2 про скасування вжитих заходів забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 14 лютого 2024 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: К.П.Приходько В.О.Фінагеєв