У Х В А Л А

20.09.2024 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Яворської Н.І.,

за участю секретаря судових засідань Лихоносової Д.В.,

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представник позивачів ОСОБА_3 ,

представники відповідача Комарнівської міської ради Черевичник Ю.І. та адвокат

Рудницький Ю.І.,

представник третьої особи «Львівобленерго» Мокрицький В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву представника позивачів ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Глуховського Андрія Юрійовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області, Комунального підприємства «Комарно-сервіс» Комарнівської міської ради, ДКП «Ребус», треті особи ПрАТ «Львівобленерго», ТзОВ «Львівенергорзбут» про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулись з позовом до Комунального підприємства «Комарно сервіс» Комарнівської міської ради, Комарнівської міської ради Львівської області просили зобов`язати КП «Комарно сервіс» Комарнівської міської ради провести процедуру розділу обліку електроенергії в багатоквартирних будинках АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 у відповідності до чинних ДБН В.2.5-23:2010, зобов`язати Комарнівську міську раду привести у відповідність до правил влаштування електроустановок (ПУЕ) та норм ДБН В.2.5-23:2010 трансформаторну підстанцію ЗТП-160 кВА 6/0,4 кВ за адресою АДРЕСА_3 з врахуванням потужностей підключених житлових будинків.

07.06.2024 відкрито провадження у справі.

Ухвалами від 15.03.2024 до участі у справі залучено співвідповідача ДКП «Ребус» та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ «Львівобленерго» та ТзОВ "Львівенергозбуд".

19.09.2024 представник позивачів подав заяву про забезпечення позову, просить заборонити ПрАТ «Львівобленерго» розривати договір про постачання електричної енергії № 5038 від 10.10.2012 з КП «Комарно сервіс», мотивуючи тим, що останнє є постачальником електроенергії у вищеозначені будинки, постачання здійснюється на підставі договору № 5038 від 10.10.2012 укладеного між ПрАТ «Львівобленерго» та КП «Комарно сервіс», що останнє звернулось до ПрАТ «Львівобленерго» з листом щодо розірвання публічного договору № 0530800 щодо надання послуг з постачання електроенергії для мешканців житлових будинків АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_2 , так як КП «Комарно сервіс» не має ліцензії щодо надання послуг та відповідних спеціалістів для обслуговування даних мереж. У випадку розірвання договору, мешканці житлових будинків залишаться без електроенергії, відтак просить заяву задовольнити.

На підтримання заяви висловились позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Представники відповідача Комарнівської міської ради ОСОБА_5 та адвокат Рудницький Ю.І. , представник третьої особи «Львівобленерго» Мокрицький В.В. заяву заперечили, мотивуючи тим, що заявлений позивачами спосіб забезпечення позову не стосується предмету позову, крім того, із заявою про розірвання договору ніхто не звертався.

Заслухавши учасників справи, оглянувши матеріали, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вказане свідчить, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Враховуючи вищенаведене, що заявлений позивачами спосіб забезпечення позову не стосується предмету позову, позивачем не доведено суду, що невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, суд у задоволенні заяви відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 153 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

відмовити у задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Глуховського Андрія Юрійовича про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Яворська Н.І.