Справа № 373/2779/23
Номер провадження 2/373/250/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Залеської А.О.

при секретарі Руденко О.М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Переяславського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною позовною заявою, якій просить зобов`язати Переяславський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт накладений на 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 04.08.2004 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження: 1218479 на підставі постанови Переяслав-Хмельницької державної виконавчої служби б/н від 23.04.2003.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при зверненні до приватного нотаріуса по питанню оформлення прийнятої ним спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємець ОСОБА_1 дізнався, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомості здійснено реєстрацію обтяження - арешт (архівний запис) на належне матері майно, а саме: на 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 за номером обтяження: 1218479 від 04.08.2004. Підставою обтяження значиться постанова б/н від 23.04.2003Переяслав-Хмельницької державної виконавчої служби.

За роз`ясненнями з цього питання позивач звернувся до відповідача Переяславського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі, який надав письмову відповідь про те, що з`ясувати в межах якого виконавчого провадження був накладений арешт, не представляється можливим, оскільки на той час не було бази «Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень», а тому зняти арешт, що був накладений постановою державного виконавця від 23.04.2003 без відповідного судового рішення державний виконавець не має законних підстав. По цьому питанню позивачу пропоновано звернутись до суду.

Посилаючись на такі обставини, ОСОБА_1 , який прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , просить судового захисту своїх спадкових майнових прав на підставі ч.1 ст. 391 ЦК України та ст. 16 цього Кодексу, а саме: усунення перешкод у здійсненні права користуватись і розпоряджатись своїм майном шляхом звільнення майна з-під арешту.

Відповідач Переяславський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направив суду відзив на позовну заяву з поясненнями стосовно неможливості без рішення суду зняти арешт з майна, накладений на підставі постанови б/н Переяслав-Хмельницької державної виконавчої служби від 23.04.2003, оскільки відомості про виконавче провадження в якому такий арешт було накладено, не збереглися. Будь-які інші виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_2 у відділі та в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень відсутні. Просить розглянути позовну заяву ОСОБА_1 про зняття арешту з майна без участі державного виконавця.

Вислухавши заявника та його представника судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про його народження Серія НОМЕР_1 , виданим повторно 13.12.2022 Переяславським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) .

Мати заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Києві, про що 13.06.2023 Переяславським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі зроблено актовий запис за № 442 та видано Свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_2 (а.с.10).

ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2 та за його заявою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т.В. заведено спадкову справу за номером у нотаріуса: 69/2023, Спадковому реєстрі № 71134694 від 23.08.2023 (а.с. 12).

Згідно листа-повідомлення приватного нотаріуса Синиці Т.В. від 19.12.2023 вих № 756/02-14 під час підготовки до видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом у справі № 69/2023 на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , було встановлено, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Переяслав-Хмельницькому міською державною нотаріальною конторою на підставі постанови б/н від 23.04.2003 Переяслав-Хмельницького відділу державної виконавчої служби зареєстровано обтяження майна (арешт) за реєстраційним номером 1218479 на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 . За таких обставин видача свідоцтва про право на спадщину на вказане майно затримується до зняття арешту. При цьому, нотаріусом виявлено помилку у відповідному записі обтяження щодо прізвища прізвище власника майна, де вказано « ОСОБА_3 » замість належного « ОСОБА_4 ». Додатком до цього листа нотаріус надав Інформацію з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9-10).

Листом № 63204 від 14.12.2023 в.о. начальника Переяславського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дудка С.П. повідомив позивача, що дійсно у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі постанови Переяслав-Хмельницької державної виконавчої служби б/н від 23.04.2003 за реєстраційним номером обтяження: 1218479 від 04.08.2004 зареєстровано обтяження нерухомого майна арешт на 1/4 частини квартири, що належить ОСОБА_2 . В межах якого саме виконавчого провадження був накладений арешт, відділ інформації надати не може, оскільки на той час не було бази «Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень», а тому зняти арешт державний виконавець не має можливості. Пропонує ОСОБА_1 по цьому питанню звернутись до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VII від 02.06.2016 у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з мана (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа.

Також у частині 4 статті 59 Закону «Про виконавче провадження», який є чинним на день розгляду питання про зняття арешту з майна, визначено вичерпний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.

Водночас, частиною 5 статті 59 цього Закону передбачено, що у всіх інших випадках арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого Протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 20.03.1952, ратифікованою Україною 17 липня 1997 року Законом №475/97, положеннями протоколів № 2, 4, 7, та 11 до Конвенції, та положеннями Цивільного кодексу України (ч.ч.1,2 ст. 319, ст. 321 ЦК) закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб,

За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, передбачений законом, зокрема, шляхом припинення правовідношення чи дії, яка порушує право.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності набувається на підставах, передбачених законом, зокрема в порядку спадкування.

За правилами ч.5 ст. 1268 ЦПК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 12, ст. 80 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 , який єдиний після смерті матері ОСОБА_2 прийняв у спадщину, обмежений у здійсненні своїх майнових спадкових прав, зокрема щодо переоформлення на своє ім`я 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 , яка належала матері, та у якій він все життя проживає. Незняття державним виконавцем арешту з майна ОСОБА_2 , який був накладений на підставі постанови Переяслав-Хмельницького відділу державної виконавчої служби від 23.04.2003, за відсутності будь-якого виконавчого провадження відносно власника цього майна, порушує право позивача, як спадкоємця майна ОСОБА_2 на вільне володіння, користування та розпорядження спадковим майном, яке йому у відповідності до ч.5 ст. 1268 ЦК України фактично належить з моменту прийняття спадщини. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду у справі № 817/928/17 від 27.03.2020.

У цій справі суд бере до уваги також те, що арешт на майно ОСОБА_2 , яке після її смерті прийняв у спадщину ОСОБА_1 , було накладено державним виконавцем майже двадцять років тому років, у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень відсутні виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_2 , а виконавче провадження за 2003 рік, в якому була винесена постанова державного виконавця про арешт майна, відсутнє у Переяславському відділі державної виконавчої служби, який у зв`язку з такими обставинами заперечень щодо позовних вимог не висловив.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає правильними та доведеними аргументи позивача та його представника щодо безпідставного продовження обмеження цивільних (майнових) прав на нерухоме майно, яке прийняв у спадщину позивач ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 . Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам закону та не порушує прав інших осіб.

Отже, позовні вимоги, заявлені до обтяжувача майна: Переяславського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), підлягають задоволенню.

Питання відшкодування відповідачем судових витрат (судового збору) позивач не порушує, а тому суд їх розподіл не здійснює.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-265, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Переяславського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна задовольнити.

Зобов`язати Переяславський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , зареєстрований на підставі постанови Переяслав-Хмельницької державної виконавчої служби б/н від 23.04.2003 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження: 1218479 від 04.08.2004, де прізвище власника майна, що обтяжено, помилково вказано « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 ».

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення рішення.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач Переяславський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), місцезнаходження: вул. Оболонна, 2-В, м. Переяслав, .

Суддя А.О. Залеська