Справа № 367/2926/22
Провадження №2/367/1177/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

08 лютого 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Яцун А.О.,

представника органу опіки і піклування Співак Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради, подану в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

22 серпня 2022 року Орга опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення аліментів.

Позов обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.

Крім того, зазначає, що в актовий запис про народження дитини відомості про батька внесені відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідач, ОСОБА_2 , разом з малолітньою донькою, ОСОБА_1 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того зазначає, що відповідач нехтувала своїми батьківськими обов`язками, неодноразово потрапляла в поле зору Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради у зв`язку з чим наказом служби № 71 від 05.03.2020 року, малолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поставлена на облік дітей, як така, що опинилась у складних життєвих обставинах через ухилення матері від виконання батьківських обов`язків.

Позивач стверджує, що за час перебування малолітньої дитини на обліку, з матір`ю постійно проводились профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обов`язків, створення належних умов для повноцінного розвитку та виховання дитини, ведення здорового способу життя.

Однак, матір ОСОБА_2 до настанов працівників Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради не прислухалась, спосіб життя змінювати не бажала.

Позивач звертає увагу суду, що відповідно до листа Ірпінського відділу поліції ГУ НП в Київській області від 24.04.2020 року № 4209 на лінію 102 надійшло повідомлення,що матір, ОСОБА_2 , перебувачи в стані алкогольного сп`яніння, в присутності малолітньої доньки ОСОБА_1 , вчинила сварку. Оскільки матір була в стані алкогольного сп`яніння та поводила себе агресивно, працівники поліції передали малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дідусю ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, відносно ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків.

Позивач звертає увагу суду, що ОСОБА_2 визнала, що зловживає алкогольними та наркотичними речовинами у зв`язку з чим за клопотанням Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради перебувала на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві підприємстві Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» з 16.04.2020 року по 15.05.2020 року.

Позивач зазначає, що після проходження лікування відповідач забрала малолітню доньку додому, періодично почала підпрацьовувати в дитячих садках міста, але у зв`язку з невідповідальним ставленням до роботи більше місяця не пропрацювала.

Крім того, персоналом садка, ОСОБА_2 була помічена у крадіжках. За цей час також працівниками Служби у справах дітей та сім`ї ОСОБА_2 помічалась в стані постійного алкогольного чи наркотичного сп`яніння. У вихованні малолітньої ОСОБА_1 допомагав дідусь ОСОБА_3 та бабуся ОСОБА_4 , які періодично забирали дитину до себе, вирішували питання щодо медичного обслуговування, оздоровлення.

Позивач зазначає, що з жовтня 2021 року і до теперішнього часу малолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з бабусею ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 . Бабуся фактично взяла на себе обов`язки по вихованню та утриманню онуки, створила належні умови для повноцінного розвитку та виховання дитини, піклується про її стан здоров`я та навчання, влаштувала до дошкільного навчального закладу м. Києва.

Таким чином, вважає, що відповідач ОСОБА_2 самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, має низький батьківський потенціал та рівень соціальної відповідальності, зловживає алкогольними та наркотичними речовинами, неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності.

Окрім цього, відносно ОСОБА_2 11.11.2021 року було порушено кримінальне провадження в Святошинському управління поліції ГУ НП в м. Києві за ст. 309 КК України. В результаті чого, Святошинським районним судом м. Києва від 16.12.2021 року ОСОБА_2 засуджена за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнена від відбування від покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до листа Державної установи «Центр пробації» відповідач ОСОБА_2 перебуває на обліку Бучанського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області з 08.06.2022року, але до відділу пробації для реєстрації не з`являється .

Крім того зазначає, що відповідно до довідки ОСББ «Ново-Оскольська» від 28.06.2022 № 1/6 за весь період проживання ОСОБА_2 в будинку на неї надходять скарги від сусідів, в квартирі чути бійку, крики, були випадки, коли з вікна викидали різні речі та навіть меблі. Також зазначає, що відповідач дуже часто має неадекватний вигляд, виглядає неохайно, брудна, умов для проживання малолітньої дитини ОСОБА_1 в квартирі немає, оскільки квартира захаращена речами, брудна, останнім часом в квартирі проживають сторонні особи з ознаками алкогольного та наркотичного сп`яніння. Постійне перебування сторонніх людей в неадекватному стані робить проживання дитини небезпечними.

Окрім того, відповідач не сплачує за комунальні послуги, через, що має великі борги. Під час бесіди голова ОСББ «Ново - Оскольська» повідомила, що співмешканці ОСОБА_2 вигнали її з квартири, власником якої вона є та не допускають її до квартири.

Позивач звертає увагу суду, що за увесь час ОСОБА_2 долею дитини не цікавилась, участі у вихованні та утриманні дитини не приймала, з донькою не спілкується, не вітає її з днем народження та святами, матеріально не забезпечує.

Позивач стверджує, що 15.07.2022 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради розглядалось питання доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої доньки, ОСОБА_1 . Матір була належним чином повідомлена про засідання комісії, однак не з`явилась.

Таким чином, комісія одноголосно прийняла рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08 вересня 2022 року відкрито загальне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 16 грудня 2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовну заяву, просив її задовольнити.

В судове засідання відповідач не з`явилася, правом на подання відзиву не скористалася, про час, дату та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в тому числі через оголошення на сайті «Судова Влада України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без її участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Щодо позовної вимоги про позбавлення батьківських прав, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_1 , про, що складено актовий запис № 306 від 19 січня 2017 року, батьками, якої зазначені: батько - ОСОБА_5 , мати ОСОБА_2 .

Однак, відомості про батька в актовий запис внесені відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька № 5 від 29 серпня 2019 року.

Відповідно до Наказу Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області № 71 від 05 березня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 поставлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 14 квітня 2020 року , складеного головним спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради за адресою: АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , однак в квартирі брудно, хаотично розкидані речі.

Відповідно до листа Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції № 4209 від 24 квітня 2020 року відносно громадянки ОСОБА_2 складено адміністративний протокол за ч.1 ст.184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до довідки № 88 від 15 травня 2020 року, виданої Комунальним некомерційним підприємством Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходилася на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» з 16 квітня 2020 року по 15 травня 2020 року.

Відповідно до листа № 141 від 10.01.2022 року відділу поліції № 2 Бучанського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 була притягнута до адміністративної відповідальності 11 листопада 2021 року Святошинським УП в м. Києві - за ч.1 ст. 175-1 КУпАП, 22 листопада 2021 року - за ст. 182 КУпАП,ч.2 ст. 175-1 КУпАП, ч..1 ст.178 КУпАП.

Відповідно до листа № 3481/109/1402/01-2022 від 22 червня 2022 року Відділу поліції № 2 Бучанського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 11 листопада 2021 року було порушено кримінальне провадження в Святошинському управлінні поліції ГУ НП в м. Києві за ст.309 КК України.

Відповідно до листа № 4396/109/1007/01-2020 від 29 квітня 2020 року Ірпінського Відділу поліції Головного управлянні Національної поліції в Київській області працівниками ЮП Ірпінського Відділу поліції було складено адміністративний протокол за ч.2 ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до постанови Ірпінського міського суду Київської області від 18 червня 2020 року у справі № 367/2552/20 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнано винною у вчиненні адмністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до вироку Святошинського районного суду м. Києві від 16 грудня 2021 року у справі № 759/28067/21 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнано винуватою у кримінальному проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України. Призначено ОСОБА_2 призначено покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі на строк один рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на один рік.

Відповідно до листа Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області № 32/17/1784-22 від 27.02.2022 року ОСОБА_2 станом на 27.06.2022 року з порядком та умовами відбування покарання не ознайомлена, за викликами до відділу пробації не з`являється.

Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 307849582 від 19.08.2022 року квартира АДРЕСА_4 на праві власності належить ОСОБА_2 .

Відповідно до листа Відділу ведення реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Ірпінської міської ради № 08.3-11/773 від 22.08.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, відповідно до довідки №1/6 від 28 червня 2022 року, виданої ОСББ «Ново-Оскольська» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 станом на 29.06.2022 року має борг 5 540,52 грн., внески з грудня 2020 року не сплачує та має борг за газопостачання більше 20 000 гривень. Також умов для проживання малолітньої дитини в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 немає, квартира захаращена, брудна, а постійне перебування сторонніх людей в неадекватному стані роблять перебування дитини небезпечним.

Рішенням Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 49/8 від 02.08.2022 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до Висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав стосовно матері, ОСОБА_2 , відносно малолітньої доньки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № 49/8 від 02.08.2022 року, Орган опіки та піклування Ірпінської міської ради вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , є доцільним та відповідатиме інтересам дитини.

Відповідно до заяви начальникові Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради від 13 липня 2022 року ОСОБА_4 , яка є білогічною бабусею дитини зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_3 та фактично взяла на себе обов`язки по вихованню та утриманню онуки, створила належні умови для повноцінного розвитку та виховання дитини, піклується про її стан здоров`я та навчання, влаштувала до дошкільного навчального закладу м. Києва. Крім того, вважає, що ОСОБА_2 необхідно позбавити батьківських прав та в подальшому бажає взяти опікунство над онукою.

Враховуючи вказані вище обставини, суд погоджується із висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 червня 2021 року у справі № 758/9706/18 (провадження № 61-17898св20). У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Згідно із частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Згідно із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 17 червня 2021 року у справі № 466/9380/17 (провадження № 61-2175св20) ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей. Європейський суд з прав людини наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (Hunt v. Ukraine, № 31111/04, § 58, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Така позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15 квітня 2021 року у справі № 243/13192/19-ц (провадження № 61-2237св21). У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача. При встановлених обставинах, оцінюючі надані суду письмові докази, суд дійшов висновку, що відповідач без поважних причин та свідомо не виконує свої батьківські обов`язки по вихованню дитини та її утриманню, не проявляє інтересу до внутрішнього світу дитини та її подальшої долі, що свідчить про її нехтування покладеними на неї правами та обов`язками по вихованню та утриманню власної дитини.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що слід позбавити батьківських прав ОСОБА_2 на підставі ст. 164 СК України, як таку, що свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дитини.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст. 180 та ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю міжними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовійі (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ст. ст. 181, 182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі по 1/4 частині (з кожного) з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи під опікою якої буде перебувати дитина.

Оскільки, судом встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої доньки, не цікавиться долею дитини, не відвідує її, не піклується про фізичний і духовний розвиток, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, а тому є передбачені законом підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дитини.

Крім того, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 як мати, кошти на її утримання не надає в добровільному порядку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат суд враховує, що позов задоволено у повному обсязі, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 .

Таким чином, суд стягує із відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1681,60 грн. (840,80 грн. за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та 840,80 грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів), оскільки при зверненні до суду із даним позовом позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства»,статтями 150, 155, 164, 170СКУкраїни,статтями ст.4, 12, 76-81, 137, 141, 247, 263-268, 282-284, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради, поданий в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити. Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Передати малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Органу опіки та піклування виконкому Ірпінської міської ради для подальшого влаштування.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) аліменти на користь опікуна, куди буде влаштована дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 22.08.2022 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Накласти заборону на відчуження житла за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 09, яка належить праві власності ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 60 копійок. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Кравчук