РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року

м. Рівне

Справа № 567/370/14-ц

Провадження № 22-ц/4815/736/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Ковальчук Н.М., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання: Хлуд І.П.

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

особи, які звернулися із заявами про заміну сторони виконавчого провадження: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФОРТ»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Острозького районного суду Рівненської області від 15 вересня 2021 року, постановлену в складі судді Василевича О.В., повний текст виготовлено 20.09.2021 року у справі № 567/370/14-ц,

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 24 квітня 2014 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі ПАТ «КБ «Надра») заборгованість за кредитним договором № 0903/05- 01А від 09 березня 2005 року в розмірі 12 504,00 доларів США та 23 712, 54 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У серпні 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» (далі ТОВ «ФК «Морган Кепітал») звернулося до суду із заявою, в якій просило замінити сторону стягувача виконавчого провадження у справі № 567/370/14-ц з ПАТ «КБ «Надра» на ТОВ «ФК «Морган Кепітал».

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2020 року заяву задоволено. Замінено первісного стягувача ПАТ «КБ «Надра» у справі № 567/370/14-ц за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 09 березня 2005 року № 0903/05-01А на його правонаступника ТОВ «ФК «Морган Кепітал».

У серпні 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «ФОРТ» (далі ТОВ «ФК «ФОРТ») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заява мотивована тим, що 30.12.2020 року між ТОВ «ФК «Морган Кепітал» та ТОВ «ФК Форт» укладено договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав № 92-Ф, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №0903/05-01А від 09.03.2005 року перейшло до ТОВ «ФК ФОРТ».

Крім того заявник вказує, що згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження №43825354 з примусового виконання виконавчого листа №567/370/14-ц щодо ОСОБА_2 було завершено та на примусовому виконанні у відділі ДВС не перебуває.

Посилаючись на положення ч. 1 ст. 512 ЦК України заявник просив суд замінити стягувача ТОВ «ФК «Морган Кепітал» на його правонаступника ТОВ «ФК Форт».

Заявник також просив суд видати дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з Боржників, оскільки станом на день звернення до суду з вищевказаною заявою оригінали виконавчих листів щодо божників на примусовому виконанні у відділі ДВС не перебувають, місцезнаходження оригіналів виконавчих документів невідоме. Вказує, що згідно акту ПАТ КБ «НАДРА» про втрату виконавчих листів, оригінали виконавчих документів втрачені.

Обґрунтовуючи вимогу про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання вказує на те, що такий строк був пропущений з поважних причин, оскільки 06 червня 2015 року за рішенням НБУ було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «Надра», в силу норм п.11 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження» банк не мав можливості пред`явити виконавчий документ до виконання, що виключає наявність вини ТОВ «ФК Форт» як правонаступника банку.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 15 вересня 2021 року заяву задоволено.

Замінено стягувача ТОВ «ФК «Морган Кепітал» на його правонаступника ТОВ «ФК «ФОРТ» у виконавчих провадженнях з виконання рішення Острозького районного суду Рівненської області від 24 квітня 2014 року у цивільній справі № 567/370/14-ц за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Видано дублікати виконавчих листів у справі № 567/370/14-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором від 09 березня 2005 року № 0903/05-01А в розмірі 12 504,00 доларів США та 23 712, 54 грн.

Поновлено строк пред`явлення виконавчих листів до виконання в справі № 567/370/14-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором від 09 березня 2005 року № 0903/05-01А в розмірі 12 504,00 доларів США та 23 712, 54 грн.

Не погоджуючись з означеною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_3 оскаржила її в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга мотивована тим, що за відсутності відкритого виконавчого провадження та підстав для його відновлення у заявника відсутня процесуальна можливість звернутись до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому документі. Посилається на висновки Великої Палати Верховного суду, викладені у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10.

Вказує, що суду першої інстанції не було підстав для видачі дубліката виконавчого листа, оскільки заявником не доведено жодними доказами, що виконавчі листи втрачені. Зазначає, що визначальними та взаємопов`язаними підставами для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата та звернення до суду із заявою про видачу дубліката до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа. Заявником, як і первісними кредиторами не доведено поважності пропуску строку звернення до виконання.

Просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» відмовити.

Ухвалами Рівненського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Острозького районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2020 року та апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Острозького районного суду Рівненської області від 15 вересня 2021 року.

Постановою Верховного Суду від 17 квітня 2024 року касаційні скарги ОСОБА_3 задоволено частково.

Ухвалу Рівненського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Острозького районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2020 залишено без зміни.

Ухвалу Рівненського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Острозького районного суду Рівненської області від 15 вересня 2021 року, скасовано, справу в цій частині направлено до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 24 травня 2024 року, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Острозького районного суду Рівненської області від 15 вересня 2021 року.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений строк не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення не відповідає.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд першої інстанції дійшов висновку, що законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов`язанні, а також заявником доведено, що виконавчі листи втрачено, стягувачем пропущено строк для його пред`явлення до виконання з поважних причин.

Проте з таким висновком колегія судів погодитись не може з таких підстав.

Встановлено, що рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 24.04.2014 року позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 0903/05-01А від 09.03.2005 року в розмірі 12504 долари США та 23 712,54 грн., а також 1457,12 грн судового збору.

На виконання вказаного рішення Острозьким районним судом Рівненської області видано виконавчі листи №567/370/14-ц від 06.06.2014 року.

Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження №43825354 з примусового виконання виконавчого листа №567/370/14-ц від 06.06.2014 щодо ОСОБА_2 було завершено та на примусовому виконанні у відділі ДВС не перебуває. Виконавче провадження завершено відповідно до п.10 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» (направлення ВД за належністю до іншого відділу ДВС). Дата виконавчої дії 30.07.2014. Аналогічний запис має місце на ксерокопії виконавчого листа №567/370/14-ц від 06.06.2014 року .

08.08.2014 року державним виконавцем відділу ДВС у м. Рівне відкрито виконавче провадження №44328854, яке перебуває на примусовому виконанні у відділі ДВС у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2020 року заяву задоволено. Замінено первісного стягувача ПАТ «КБ «Надра» у справі № 567/370/14-ц за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 09 березня 2005 року № 0903/05-01А на його правонаступника ТОВ «ФК «Морган Кепітал».

30.12.2020 року між ТОВ «ФК «Морган Кепітал» та ТОВ «ФК Форт» укладено договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав № 92-Ф, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №0903/05-01А від 09.03.2005 року перейшло до ТОВ «ФК ФОРТ».

Стаття129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Частиною 1ст. 431 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали) визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до ч. 1 ст. 1 розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України вводяться в дію вимоги ч. 4 ст. 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ "Перехідні положення" ЦПК України.

Згідно з п. 17.4 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111св20).

Встановивши, що виконавчий лист №567/370/14-ц від 06.06.2014 не втрачений, а перебуває на примусовому виконанні у відділі ДВС у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з 08.08.2014 року, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви в частині видачі дублікатів виконавчого листа та поновлення строку на для його пред`явлення до виконання.

Разом з тим, заява ТОВ «Фінансова компанія «ФОРТ» щодо заміни стягувача правонаступником підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (надалі за змістом ЦК України) визначено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Водночас заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові ВП ВС від 08.02.2022 у справі №2-7763/10 зазначено, що процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

У постанові від 3 листопада 2020 року у справі №916/16/17 Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що на стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Враховуючи, що виконавче провадження відкрите і рішення суду не виконане, доводи апеляційної скарги в цій частині є не обґрунтованими.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Острозького районного суду Рівненської області від 15 вересня 2021 року скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Форт» про заміну стягувача задовольнити.

Замінити стягувача ТОВ «ФК «Морган Кепітал» на його правонаступника ТОВ «ФК «ФОРТ» у виконавчих провадженнях з виконання рішення Острозького районного суду Рівненської області від 24 квітня 2014 року у цивільній справі № 567/370/14-ц за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Форт» про видачу дублікатів виконавчих листів щодо стягнення заборгованості, поновлення строків для пред`явлення виконавчих листів до виконання відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 20 вересня 2024 року.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Ковальчук Н.М.

Шимків С.С.