Справа № 471/1354/23
Провадження №2/471/46/24
Номер рядка звіту 40
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2024 р. смт. Братське

Братський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Холоденко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду смт. Братське цивільну справу за позовною заявою ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 9 000 грн. за кредитним договором та витрат на сплату судового збору у сумі 2147,20 грн.

Ухвалою суду від 28 листопада 2023 року у справі відкрито спрощене провадження.

30 січня 2024 року від представника позивача до суду надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку зі сплатою відповідачем заборгованості за кредитним договором.

В судове засідання відповідач не з`явився,до суду надіслав копію квитанції про сплату заборгованості.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку:

08.05.2021 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір.

Відповідач мав заборгованість за кредитним договором від 08.05.2021 року на загальну суму 9000 грн.

30 січня 2024 року від представника позивача до суду надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки відповідач сплатив борг, та про повернення сплаченого судового збору.

Положення ч. 1 ст. 2 ЦПК України зазначають, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільного кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 638/3792/20 20 вересня 2021 року.

Судом встановлено, що відповідач на момент розгляду справи у суді повністю сплатив заборгованість за кредитом, отже провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ст. 1 закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно вимог п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається особі у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, у разі закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору сплачену суму судового збору слід повернути позивачеві з державного бюджету.

Керуючись ст. 255, 354,355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити.

Повернути позивачу ТОВ «Споживчий центр» з Державного бюджету сплачену суму судового збору у розмірі 2147,20 грн.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення до Миколаївського апеляційного суду

СуддяІ.Б. Гукова