Справа № 502/2487/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

третя особа: ОСОБА_2

до

Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про

встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Вилківської міської ради та просила суд встановити факт належності та визнати право власності на спадкове майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позові вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який на день смерті проживав в АДРЕСА_1 ( на теперішній час АДРЕСА_1 ). Перед смертю ОСОБА_3 заповітів на своє майно не складав. Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається з частини житлового будинку АДРЕСА_1 (на теперішній час АДРЕСА_1 ), яка належала йому як власнику. Інша 1/2 частина вказаного житлового будинку належала ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 збудували вказаний житловий будинок, були в ньому зареєстровані місцем проживання та фактично проживали, але належним чином право власності на житловий будинок оформлено не було. Після смерті ОСОБА_3 спадщину фактично прийняли спадкоємці першої черги дружина ОСОБА_4 та неповнолітня дочка ОСОБА_5 (на теперішній час ОСОБА_1 ), оскільки були зареєстровані та фактично проживали разом зі спадкодавцем. Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 відкривалась тільки в 2019 році. Таким чином ОСОБА_4 стало належати 3/4 частини вказаного житлового будинку (1/2 частина як власнику і 1/4 частина за спадщиною після смерті ОСОБА_3 ), а ОСОБА_1 стала належати 1/4 частина за спадщиною після смерті ОСОБА_3 . Але належним чином право власності жодною особою на вказані частини спадкового майна не реєструвались. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , яка на день смерті проживала в АДРЕСА_1 ( на теперішній час АДРЕСА_1 ).Перед смертю ОСОБА_4 заповітів на своє майно не складала. Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, яке складається з 3/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 (на теперішній час АДРЕСА_1 ), які належали їй як власнику і за спадщиною після смерті ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_4 спадщину фактично прийняла спадкоємець першої черги дочка ОСОБА_1 ), оскільки була зареєстрована та фактично проживала разом зі спадкодавцем. Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 відкривалась в 2011 році. Оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок були відсутні, то оформити право власності в нотаріальному порядку вона не може. Жодного спору у неї з будь-якою фізичною особою стосовно спадкового майна не має, оскільки її рідна сестра ОСОБА_2 спадщину не приймала.Як спадкоємець за законом вона має право на оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до ст.1261 ЦК України та ст. 1268 ЦК України.

В зв`язку з зазначеним, позивач просила суд:

- встановити факт належності житлового будинку,розташованого в АДРЕСА_1 (на теперішній час АДРЕСА_1 ) ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в рівних частках по частині кожному.

- визнати право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. А- житловий будинок (загальна площа 60,0 кв. метра, житлова площа 41,7 кв. метра), літ. Бкухня, літ. В сарай, літ. Г убиральня, №1-2;I- надвірні споруди згідно спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Представником позивача було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу без його участі та без присутності позивача, та задовольнити позов.

Представник відповідача Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву в якій просив суд розглянути справу у межах чинного законодавства України, за його відсутності.

Третя особа, ОСОБА_2 надала заяву, відповідно до якої просила розглянути справу без її участі, щодо задоволення позову не заперечує.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 04.11.1958 р., рос. «ОСОБА_6 »та рос. « ОСОБА_7 » зареєстрували шлюб 04.11.1958 року, про що зроблено актовий запис за № 67. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище рос. « ОСОБА_8 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії виданого 17.09.1959 р. міськрадою депутатів трудящих м. Вилкове, запис акта про народження № 153 рос. «ОСОБА_6 »та рос. « ОСОБА_9 » є батьками: рос. « ОСОБА_10 », ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 22.09.1977 р., рос. «ОСОБА_11 »та рос. « ОСОБА_10 » зареєстрували шлюб 22.09.1977 року, про що зроблено актовий запис за № 80. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище рос. « ОСОБА_12 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії виданого 06.08.1966 р. в м. Вилкове виконкомом міської ради депутатів трудящих, запис акта про народження № 108 рос. «ОСОБА_6 »та рос. « ОСОБА_9 » є батьками: рос. « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 15.09.1986 р., рос. «ОСОБА_13 »та рос. « ОСОБА_5 » зареєстрували шлюб 15.11.1986 року, про що зроблено актовий запис за № 82. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище рос. « ОСОБА_14 ».

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_5 , виданого в м. Вилкове виконкомомом міськради народних депутатів, рос. « ОСОБА_6 », помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 122, ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до технічного паспорта від 07.07.2014 року житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , складається з: літ. А - житловий будинок (загальна площа 60,0 кв. метра, житлова площа 41,7 кв. метра), літ. Б кухня, літ. В сарай, літ. Г убиральня, №1-2;I- надвірні споруди.

Згідно дозволу на виконання робіт від 30.09.1965 року, плану забудови від 30.09.1965 року, актом про передання земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 30.09.1965 року, договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 10.03.1966 року, довідкою від 20 квітня 1971 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві особистої власності належав житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно заяви спрямованої до Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області від 28.09.2019 р., ОСОБА_1 фактично прийняла спадкове майно після смерті батька ОСОБА_3 .

Згідно заяви спрямованої до Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області від 09.11.2019 р., ОСОБА_2 зазначила, що на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_3 не претендує.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 75358961 від 09.01.2024 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 міською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 64813543 та номером у нотаріуса 196к/2019.

Відповідно до заяви спрямованої до Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області від 12.06.2019 р., ОСОБА_1 фактично прийняла спадкове майно після смерті матері - ОСОБА_4 .

Згідно заяви спрямованої до Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області від 14.03.2011 р., ОСОБА_2 відмовилася від прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_4

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 75358834 від 09.01.2024 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Кілійською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 50856038 та номером у нотаріуса 89/2011.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 75358864 від 09.01.2024 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація у Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_4 відсутня.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності житлового будинку,розташованого в АДРЕСА_1 (на теперішній час АДРЕСА_1 ) ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в рівних частках по частині кожному.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1261, 1269 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 до Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку,розташованого в АДРЕСА_1 (на теперішній час АДРЕСА_1 ) ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в рівних частках по частині кожному.

Визнати право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. А - житловий будинок (загальна площа 60,0 кв. метра, житлова площа 41,7 кв. метра), літ. Б кухня, літ. В сарай, літ. Г убиральня, №1-2;I - надвірні споруди згідно спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников