Дата документу 16.02.2024 Справа № 334/6332/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/519/24 Головуючий у 1-й інстанції: Телегуз С.М.
Є.У.№ 334/6332/22 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючої: Кочеткової І.В.,

суддів: Бєлки В.Ю.,

Дашковської А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Тивоненко Данило Русланович, на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася спільна дитина донька ОСОБА_3 . 18.05.2013 позивач вдруге вийшла заміж та змінила прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », 23.09.2020 донька сторін також змінила прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_4 ».

Сторони разом не проживають, дитина постійно проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, відповідач фінансово не забезпечує дитину, тому вона змушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, оскільки вирішити питання про стягнення аліментів в позасудовому порядку неможливо.

На підставі викладеного просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позовної заяви до досягнення дитини повноліття; стягнути на користь позивача судові витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн.; у разі неявки позивача або його представника справу розглянути без їх участі.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2023 року позов задоволено.

Стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.12.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 992,40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 2000 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2023 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2023 року скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 щомісячно на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.12.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 1073,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 6000 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 адвокат Тивоненко Д.Р. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги частково та присудити до стягнення аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.12.2022, до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що судом першої інстанції порушені норма матеріального права, не враховано майновий стан відповідача, на утриманні якого знаходиться три особи. Суд першої інстанції залишив поза увагою його доводи про те, що через військову агресію Російської Федерації він разом із дружиною, її дитиною від першого шлюбу і зі спільною малолітньою дитиною виїхали до Польщі. Дружина не працює. 72% від заробітної плати відповідача витрачається на оренду житла. Його сім`я не оформила тимчасовий захист та не отримує соціальних виплат від Республіки Польща. У відповідача відсутня фінансова можливість сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом першої інстанції. Вважає розмір витрат на правничу допомогу завищеним. Просив стягнути з позивачки понесені ним витрати на сплату судового збору у суді апеляційної інстанції у розмірі 1 288, 32 грн. і на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Працевитого Г.О., вказала, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки зазначені доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду. Просила залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що наявність у відповідача малолітньої дитини від іншого шлюбу та дружини, яка не перебуває у декретній відпустці, не є достатньою підставою для зменшення визначеного судом першої інстанції розміру аліментів. Факт народження у відповідача дитини в іншому шлюбі без належних і допустимих доказів погіршення його майнового стану не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. У дитини дружини відповідача є батько, який хоч і позбавлений батьківських прав, але не звільнений від обов`язку сплачувати аліменти на користь своєї рідної дитини. Жодних доказів, які б підтверджували те, що рідний батько дитини дружини відповідача від першого шлюбу не допомагає їй, надано не було. Наявність у дружини відповідача статусу безробітної не доказує того факту, що вона не отримує ніякої соціальної допомоги. Проживання апелянта в квартирі, орендна плата якої складає 72% від його заробітку це особистий вибір апелянта і його родини, яка має квартиру в Запоріжжі і може в ній проживати, не сплачуючи орендну плату. Зазначає, що розмір витрат на адвоката позивачки є обґрунтованим і співмірним, заперечує проти стягнення витрат на послуги адвоката відповідача у випадку задоволення апеляційної скарги, розмір яких у півтора рази перевищує витрати позивачки. Просить стягнути з відповідача 4 000 грн. витрат на правничу допомогу за написання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив із того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу у розмірі 1/4 частини з заробітку щомісяця, і такий розмір аліментів на неповнолітню дитину не ускладнить матеріальний стан відповідача.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1

23.09.2020 дитина сторін змінила прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_4 », що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 від 23.09.2020.

Дитина сторін зареєстрована та мешкає з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 13.10.2020.

Непонолітня ОСОБА_7 є курсантом 1 курсу (денна форма навчання за державним замовленням) Харківського національного університету внутрішніх справ IV рівня акредитації, зарахована на навчання з 14.08.2023, термін закінчення навчання липень 2027 року, що підтверджується копією довідки №2/1433 від 21.11.2023.

18.05.2013 позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 після реєстрації шлюбу отримала прізвище « ОСОБА_5 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 18.05.2013 року.

Від вказаного шлюбу позивачка має сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 05.12.2012 .

Чоловік позивачки ОСОБА_9 тимчасово непрацездатний, перебуваючи на військовій службі на посаді старшого сержанту ВЗК НОМЕР_4 був звільнений у зв`язку з отриманою травмою під час виконання обов`язку захисту Вітчизни (наслідки перенесеної мінно-вибухової травми) та визнаний обмежено придатним, що підтверджується копією виписки із медичної картки амбулаторного хворого №518 від 06.03.2018.

20.08.2020 відповідач ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_11 , після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище « ОСОБА_12 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 20.08.2020 року.

Від вказаного шлюбу відповідач ОСОБА_2 має доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 30.12.2020.

Дружина відповідача ОСОБА_12 від попереднього шлюбу має доньку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 07.05.2016, яка є студенткою 2 курсу денної форми навчання за контрактом Національного Університету «Запорізька політехніка», строк навчання з 01.09.2022 по 26.06.2026, що підтверджується копією довідки №79 від 27.09.2023, її біологічний батько був позбавлений батьківських прав рішенням Василівського районного суду Запорізької області у справі №311/3345/15-ц від 01.11.2016.

Відповідач ОСОБА_2 разом зі своєю дружиною ОСОБА_12 , дитиною від першого шлюбу його дружини ОСОБА_13 та спільною малолітньою дитиною ОСОБА_8 з вересня 2023 року проживають в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , орендна плата складає 1750 злотих, з яких: 750 злотих орендна плата; 1000 злотих компенсація, що еквівалентно 16397,50 грн. згідно з курсом НБУ (1 польський злотий = 9,37 українським гривням), що підтверджується копією договору оренди від 01.09.2023.

Відповідач працевлаштований у «CTK HR sp. z.o.o.» та отримує заробітну плату 2402,42 злотих щомісячно (з урахуванням сплати податків та зборів), що еквівалентно 22515,36 грн. згідно з курсом НБУ (1 польський злотий = 9,37 українським гривням), що підтверджується копією довідки про доходи від 19.09.2023.

Відповідач сплачував аліменти на утримання дитини ОСОБА_7 , перерахування аліментів відбувалось на її банківську картку дружиною відповідача ОСОБА_12 , призначення платежу «переказ власних коштів, аліменти», а саме: 06.08.2022 у в сумі 1507,54 грн., 07.09.2022 в сумі 1507,54 грн., 06.10.2022 в сумі 1507,54 грн., 12.12.2022 в сумі 1507,54 грн., 26.12.2022 в сумі 1000 грн., 09.01.2023 в сумі 1500 грн., 10.02.2023 в сумі 1500 грн., 10.03.2023 в сумі 1500 грн., 10.04.2023 в сумі 1500 грн., 10.05.2023 в сумі 1500 грн., 10.06.2023 в сумі 1500 грн., 17.06.2023 в сумі 1500 грн., 27.06.2023 в сумі 5000 грн., 10.08.2023 в сумі 1500 грн., 03.10.2023 в сумі 1700 грн., що підтверджується копіями платіжних інструкцій.

Дружина відповідача ОСОБА_12 є безробітною, що підтверджується копією рішення старости м. Конін від 01.08.2023.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини сторін, суд першої інстанції з урахуванням положень ст.ст.181, 182 СК України, надавши належну оцінку зібраним у справі доказам, дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач в змозі надавати старшій донці утримання у розмірі частки всіх видів його заробітку.

В апеляційній скарзі відповідач не погоджується із розміром аліментів, оскільки, на думку апелянта, суд першої інстанції не врахував той факт, що на його утриманні перебувають дружина, донька дружини від першого шлюбу та спільна дитина. Окрім того, ОСОБА_2 вказував, що орендує житло в Польщі та з урахуванням аліментів, які визначені судом, його сім`ї не буде вистачати грошових коштів для проживання.

Проте, визначаючи частку заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд першої інстанції врахував, що розмір заробітної плати відповідача складає 22 515,36 грн. на місяць. Таким чином, 1/3 частка від заробітку (доходу) відповідача, яку просила стягнути позивач, складатиме 7505,12 грн., а 1/6 частка від заробітку (доходу) відповідача, яку визнає відповідач, складатиме 3752,56 грн., тому саме матеріальна допомога у розмірі 1/4 частки заробітку щомісяця є таким розміром аліментів на неповнолітню дитину, що не ускладнить матеріальний стан відповідача.

Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 грн., а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років 2833 грн.

При цьому, згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину (50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) у 2023 році складає не менше ніж 1416,50 грн.

Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто у 2023 році 2833 грн., який може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, з урахуванням розміру його заробітної плати, буде складати 5628,84 грн. на місяць, що більше мінімального гарантованого розміру аліментів (1416,50 грн.), та більше мінімального рекомендованого розміру аліментів (2833 грн.), тому є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Судом першої інстанції дана правильна оцінка тій обставині, що відповідач сплачує високу орендну плату за житло. Вказана обставина не є достатньою підставою для погіршення майнового стану його старшої доньки.

Відсутність постійної роботи у дружини відповідача також не може бути підставою для зміни судового рішення. Доказів, що дружина відповідача є непрацездатною або за станом здоров`я не може працевлаштуватися, останній суду не надав. Наявність у дружини відповідача повнолітньої дитини від першого шлюбу не звільняє його від обов`язку утримувати свою старшу доньку, якій у червні 2024 року виповниться 18 років.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо стягнутого з відповідача розміру судових витрат, то колегія суддів вважає, що відповідно до приписів статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Апелянтом не надано достатніх та допустимих доказів, які стали б підставою для зменшення розміру понесених судових витрат.

Аналіз викладеного свідчить про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається, оскаржуване рішення слід залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Працевитий Г.О. просив суд апеляційної інстанції вирішити питання щодо понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. Так адвокат Працевитий Г.О. вказав, що вартість його послуг за складання відзиву на апеляційну скаргу становить 4000,00 гривень та надав на підтвердження вказаних доводів розрахунок від 31.01.2024 та Акт про надані послуги від 31.01.2024.

Проте апеляційний суд вважає, що вказаний розмір витрат не є неспівмірним.

За змістом ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Справа про стягнення аліментів не є складною справою, яка потребує тривалого часу для розгляду.

Апеляційна скарга була призначена до розгляду у спрощеному позовному проваджені без виклику учасників справи, особливої підготовки не потребувала.

Тому на підставі викладеного колегія суддів вважає достатнім, співмірним та справедливим розміром витрат на правничу допомогу, понесений у зв`язку з розглядом апеляційної скарги та який має бути компенсований ОСОБА_1 є 2000,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Тивоненко Данило Русланович, залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2023 року, у цій справі залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 2000,00 гривень ( дві тисячі гривень).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуючої: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

В.Ю, Бєлка