Справа № 930/170/24
№ 2-о/930/39/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про передачу справи за підсудністю

22.01.2024 року м. Немирів

Суддя Немирівського районного суду Вінницької області Алєксєєнко В.М. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту перебування на утриманні.

Вивчивши матеріали заяви на предмет дотримання правил підсудності та звернення до належного суду, суддя приходить до наступних висновків.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 19 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 26 - 30 ЦПК).

Виходячи з поняття підсудність у цивільному судочинстві як розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ, підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Питання про підсудність справ визначається цивільним процесуальним кодексом України.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. ( ч. 1 ст. 293 ЦПК України)

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV цього Кодексу.

За змістом положень ч.1 статті 316 Цивільного процесуального кодексу України, заяви фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подаються до суду за місцем її проживання.

Місцем проживання (перебування) заявника в даному випадку являється зареєстроване у встановленому законом порядку місце його проживання, що кореспондується з положеннями статті 29 Цивільного кодексу України та статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Право на звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, має особа, для якої підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів має значення з метою охорони її прав, свобод та інтересів або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В даному випадку заявник прагне встановити факт перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей, тому при вирішенні питання про територіальну підсудність цієї справи місце проживання заявника є визначальним згідно частини першої статті 316 Цивільного процесуального кодексу України.

За змістом позовної заяви заявник ОСОБА_1 зазначив адресу місця проживання - АДРЕСА_1 що територіально відноситься до Немирівського районного суду Вінницької області.

Однак, за даними з Адресно-довідкового підрозділу з ГУДМС України у Вінницькій області адреса місця реєстрації ОСОБА_1 з 20.09.2010 значиться за адресою: АДРЕСА_2 .

З матеріалів справи не вбачається надання заявником доказів, які б підтверджували його зареєстроване/задеклароване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування у колишньому Немирівському районі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», роз`яснив, що суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначаються правилами підвідомчості та підсудності.

Виходячи з положень п. 1.ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За наведених обставин, суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні, не підсудна Немирівському районному суду Вінницької області та підлягає направленню за підсудністю до Гайсинського районного суду Вінницької області, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання заявника ОСОБА_1 , з дотриманням вимог ч. 1 ст. 316 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись статями 31 ,32, 260, 294, 316, 353-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя ,

У Х В А Л И В:

Цивільну справу №930/170/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні, - направити до Гайсинського районного суду Вінницької області (23700, м. Гайсин, вулиця Соборна, 47, Вінницька область) за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя: В.М. Алєксєєнко