Справа № 535/1914/22
Провадження № 2/535/39/24
08 січня 2024 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Мальцева С.О.,
секретар судового засідання Білик Н.О.

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:
позивач: Дергачівська окружна прокуратура Харківської області в інтересах держави в особі: Харківської районної державної адміністрації, Державного агентства лісових ресурсів України;
відповідач: Солоницівська селищна рада Харківської області;
відповідач: ОСОБА_1 ;
третя особа: ДП " Харківська лісова науково-дослідна станція"
розглянув позов про визнання незаконним та скасування рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність, визнання недійсним та скасування державного акту та повернення земельної ділянки.
26 жовтня 2022 року Дергачівська окружна прокуратура Харківської області в інтересах держави в особі Харківської районної державної адміністрації; Державного агентства лісових ресурсів України звернулася до суду з позовом до Солоницівської селищної ради, ОСОБА_1 , в якому просила:
- визнати недійсними та скасувати рішення Солоницівської селищної ради ХХХV серії V скликання від 30.09.2008 № 9, яким ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку у розмірі 0, 1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 ;
Розпорядженням Голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 року Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Дергачівського районного суду Харківської області.
Відповідно до частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідне рішення є підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 26.10.2022 року справа № 619/1914/22 провадження № 2/535/519/22 передана головуючому судді Болибоку Є.А.
31 жовтня 2022 року ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області провадження по справі було відкрито за правилами загального позовного провадження.
У зв`язку із відновленням територільної підсудності Дергачівського районного суду Харківської області, рішенням Голови Верховного Суду від 22.11.2022 судді Болибока Є.А. достроково припинено відрядження до Котелевського районного суду Полтавської області з 23.11.2022 року.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 11.01.2023 року справа № 619/1914/22 провадження № 2/535/131/23 передана головуючому судді Мальцеву С.О.
21 лютого 2023 року ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області прийнято до розгляду вище вказану цивільну справу.
Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 25.07.2023 року цивільну справу за позовною заявою Дергачівської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Харківської районної державної адміністрації; Державного агентства лісових ресурсів України до Солоницівської селищної ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність, визнання недійсним та скасування державного акту та повернення земельної ділянки, направлено за підсудністю до Дергачівського районного суду Харківської області.
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 25 серпня 2023 року Цивільну справу за позовною заявою Дергачівської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Харківської районної державної адміністрації; Державного агентства лісових ресурсів України до Солоницівської селищної ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність, визнання недійсним та скасування державного акту та повернення земельної ділянки, направлено для розгляду до Котелевського районного суду Полтавської області.
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду справа № 619/1914/22 провадження № 2/535/795/23 передана головуючому судді Мальцеву С.О.
Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 11.09.2023 року прийнято до свого провадження та призначено до розгляду .
Представник позивача Дергачівської окружної прокуратури Харківської області - прокурор Антохіна О.С., який діє на підставі посвідчення (а.с. 227) в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку. Представник позивача у заяві від 08.01.2024 року просить суд розгляд справи провести без їхньої участі, зазначивши що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 50 т. 2).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила. В повідомленні про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду 05.12.2022 року та 16.12.2023 року, зазначено що ОСОБА_1 за зазначеною адресою не проживає .
При цьому, виклик відповідача ОСОБА_1 у судове засідання здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, згідно вимог ч. 11 ст.128 ЦПК України (а.с. 197).
Клопотань, заперечень чи заяви про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу Котелевського районного суду Полтавської області не надходило.
Відповідач Солоницівська селищна рада Харківської області в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомили. В повідомленні про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду 19.12.2023 року, зазначено що отримали повідомлення 11.12.2023 року .
Враховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідачі про розгляд справи повідомлені належним чином.
Представник Державного агентства лісових ресурсів України в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки 11.12. 2023 року.
Представник Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» Українського ордена «Знак пошани» науково-дослідного інституту лісового господарства і агролісомеліорації ім. Г.В.Висоцького в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки 12.12. 2023 року.
Суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності осіб, які не прибули в судове засідання.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється..
Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вивчивши надані у справі докази, оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Факт протиправного вилучення земель державної власності лісогосподарського призначення порушує інтереси держави, як власника, щодо реалізації передбаченого ч. 1 ст. 319 ЦК України права вільно розпоряджатися нею через уповноважений орган виконавчої влади та використовувати для лісогосподарських потреб і є підставою для втручання органів прокуратури.
В даному випадку порушено інтереси держави в особі Державного агенства лісових ресурсів України та Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» Українського ордена «Знак пошани» науково-дослідного інституту лісового господарства і агролісомеліорації ім. Г.В.Висоцького, який є постійним користувачем спірної земельної ділянки. Відповідно до ст. 1 Положення про Державне агентство лісових ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 №458/2011 Державне агентство лісових ресурсів України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи центральних органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері лісового та мисливського господарства.
Крім цього, ОСОБА_2 отримала у власність земельну ділянку усупереч вимогам ст.ст. 19, 20, 122, 149 ЗК України, розпорядження КМ України від 10 квітня 2008 року №610-р за відсутності відповідного рішення КМ України щодо вилучення із постійного користування ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» спірної земельної ділянки, без згоди останнього та подальшої зміни цільового призначення земельної ділянки та поза межами повноважень. До отримання, за відсутності підстав, відповідачем державного акту на право приватної власності спірна земельна ділянка перебувала у державній власності. В результаті протиправного набуття ОСОБА_1 права власності на вищевказану земельну ділянку порушено інтереси держави в особі Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» Українського ордена «Знак пошани» науково-дослідного інституту лісового господарства і агролісомеліорації ім. Г.В.Висоцького. Обраний спосіб захисту в даному випадку спрямований на поновлення порушених прав, оскільки при визнанні відсутності у відповідача права на спірну земельну ділянку, підлягає поновленню порушеного права власності держави в особі Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» Українського ордена «Знак пошани» науково-дослідного інституту лісового господарства і агролісомеліорації ім. Г.В.Висоцького щодо ділянки шляхом витребування земельної ділянки із незаконного чужого володіння. Державне агентство лісових ресурсів України та Державне підприємство «Харківська лісова науково-дослідна станція» Українського ордена «Знак пошани» науково-дослідного інституту лісового господарства і агролісомеліорації ім. Г.В.Висоцького, що є постійним користувачем, як орган виконавчої влади з часу вилучення спірної земельної ділянки, не вжили заходів до реалізації повноважень, повязаних із захистом інтересів держави шляхом звернення із позовом до суду з вказаним предметом позову, прокурор використовує своє право звернення із вказаним позовом до суду. Обраний спосіб захисту в даному випадку спрямований на поновлення порушених прав, оскільки при визнанні недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку підлягає поновленню держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України та Державне підприємство «Харківська лісова науково-дослідна станція» Українського ордена «Знак пошани» науково-дослідного інституту лісового господарства і агролісомеліорації ім. Г.В.Висоцького, що є постійним користувачем спірної лісової ділянки.
Судом встановлено, що однією з основних особливостей правового режиму земель лісогосподарського призначення є нерозривний зв`язок їх використання із лісокористуванням.
Факт протиправного вилучення земель державної власності лісогосподарського призначення порушує інтереси держави, як власника, щодо реалізації передбаченого ч. 1 ст. 319 ЦК України права вільно розпоряджатися нею через уповноважений орган виконавчої влади та використовувати для лісогосподарських потреб і є підставою для втручання органів прокуратури.
В даному випадку порушено інтереси держави в особі Державного агенства лісових ресурсів України та Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» Українського ордена «Знак пошани» науково-дослідного інституту лісового господарства і агролісомеліорації ім. Г.В.Висоцького, який є постійним користувачем спірної земельної ділянки.
Відповідно до ст. 1 Положення про Державне агентство лісових ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року №458/2011 Державне агентство лісових ресурсів України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи центральних органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері лісового та мисливського господарства.
Пунктом 4 ст. 4 Положення про Державне агентство лісових ресурсів України передбачено, що Держлісагентство України здійснює державне управління в галузі ведення лісового і мисливського господарства, а також державного контролю за додержанням законодавства з ведення лісового господарства.
Згідно з вимогами ст. 7 Положення про Державне агентство лісових ресурсів України Державне агентство лісових ресурсів України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в АР Крим, областях, місті Києві та Севастополі.
ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» є підприємством державної форми власності та входить до переліку підприємств, установ та організацій, що перебувають у сфері управління Державного агентства лісових ресурсів України.
Статтею 114 ЦПК України передбачено, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України підставами звільнення від доказування у справі про цивільно-правові наслідки дій особи з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, є вирок у кримінальному провадженні стосовно неї, що набрав законної сили.
Державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, тому вимога про скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт.
Зазначена правова позиція підтверджується постановою Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі №6-78цс11 та листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 року №10-1391/0/4-12, де зазначено, що оскільки судом установлено, що рішення про передачу земельної ділянки у власність відповідача сільською радою не приймалося, тому суд правильно визнав недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку без скасування правової підстави видачі такого акта - рішення сільської ради.
Згідно ст. 21 ЗК України, порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсним рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.
Таким чином, на час видачі державного акту на право власності на земельну ділянку вилучення земель лісогосподарського призначення та подальше розпорядження ними було компетенцією КМ України, чому повинна була передувати згода постійного землекористувача, тобто державного лісогосподарського підприємства.
ОСОБА_1 отримала у власність земельну ділянку усупереч вимогам ст.ст. 19, 20, 122, 149 ЗК України, розпорядження КМ України від 10 квітня 2008 року №610-р за відсутності відповідного рішення КМ України щодо вилучення із постійного користування ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» спірної земельної ділянки, без згоди останнього та подальшої зміни цільового призначення земельної ділянки та поза межами повноважень.
До отримання, за відсутності підстав, відповідачем державного акту на право приватної власності спірна земельна ділянка перебувала у державній власності.
В результаті протиправного набуття ОСОБА_1 права власності на вищевказану земельну ділянку порушено інтереси держави в особі Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» Українського ордена «Знак пошани» науково-дослідного інституту лісового господарства і агролісомеліорації ім. Г.В.Висоцького.
Обраний позивачем спосіб захисту в даному випадку спрямований на поновлення порушених прав, оскільки при визнанні відсутності у відповідача права на спірну земельну ділянку, підлягає поновленню порушене право власності держави в особі Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» Українського ордена «Знак пошани» науково-дослідного інституту лісового господарства і агролісомеліорації ім. Г.В.Висоцького щодо ділянки шляхом витребування земельної ділянки із незаконного чужого володіння .
Стаття 236 ЦК України визначає загальне правило, за яким правочини як оспорювані, так і нікчемні, вважаються недійсними не з моменту встановлення або визнання цього факту судом, а з моменту його вчинення.
Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни набувать право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених цим кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечить цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України.
Згідно ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.
Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлено в три роки (ст. 257 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, ст.ст. 21, 24-26, 30, 203, 215, 236, 237, 248, 256, 257, 261, 328 ЦК України, ст.ст. 17, 116, 122 ЗК України, суд, -
Позовну заяву Дергачівської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Харківської районної державної адміністрації; Державного агентства лісових ресурсів України до Солоницівської селищної ради Харківської області, ОСОБА_1 , третя особа: ДП " Харківська лісова науково-дослідна станція" про визнання незаконним та скасування рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність, визнання недійсним та скасування державного акту та повернення земельної ділянки, задовольнити повністю.
Визнати незаконним та скасувати рішення Солоницівської селищної ради XXXV сесії V скликання від 30.09.2008 року № 9, яким гр. ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку у розмірі 0, 1500 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У повному обсязі рішення складено 19.01.2024 року.
Суддя: С.О. Мальцев