Справа № 147/1592/23
Провадження № 2/147/59/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мудрак А.М.,

з участю секретаря Чудак Г.І.,

представника відповідача Ременюка К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання укладеним договору оренди землі,

в с т а н о в и в:

22 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати укладеним договір оренди землі б/н від 17.10.2023 між ОСОБА_1 та Ободівською сільською радою Гайсинського району Вінницької області про надання в користування на умовах оренди не переоформлену (невитребувану) земельну частку (пай) ділянка № НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1250 га, комунальної форми власності, яка розташована на території Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області терміном на 11 календарних місяців, та стягнути усі судові витрати з відповідача на користь позивача за результатами розгляду справи. В обґрунтування позову зазначає, що 17 жовтня 2023 року позивач звернувся із заявою до Ободівської сільської ради з проханням продовжити договір оренди на невитребувану земельну частку (пай), а саме: ділянка № НОМЕР_2 (відповідно до схеми розпаювання) площею 2,1250 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код 01.01), терміном на 11 календарних місяців. Рішення відповідач не прийняв, що вказує про його бездіяльність. До заяви було надано всі передбачувані документи згідно з ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Земельна ділянка згідно з договором оренди землі №13/2022 від 03.11.2022 перебувала в оренді позивача з 03.11.2022 по 04.10.2023, орендна плата за використання вказаної ділянки була сплачена позивачем вчасно та в повному обсязі та використовувалась за цільовим призначенням.

Відповідач станом на 17.11.2023 рішення не прийняв, та не повідомив позивача про розгляд заяви відповідно до Закону України «Про оренду землі» та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

У свою чергу позивач виконав усі умови передбачені законом, повідомив орендодавця (відповідача) про намір продовжити орендні правовідносини. Відповідач не повідомив позивача про небажання продовжувати договірні правовідносини, навпаки ними було розроблено проєкт рішення про продовження договору оренди землі, однак рішення не було прийнято. Позивач продовжує користуватись земельною ділянкою в межах цільового призначення, справно виконує умови договору оренди землі, відповідач не висловив заперечення щодо такого користування, однак ухиляється від підписання нового договору оренди, тому виникла необхідність звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 24.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.

13 грудня 2023 року від відповідача Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області за підписом сільського голови Ременюка К.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що дійсно 17.10.2023 ОСОБА_1 звернувся до Ободівської сільської ради з проханням продовжити договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_2 площею 2,1250 га. Згідно з Указом Президента від 15.10.2020 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» земельні ділянки сільськогосподарського призначення, що перебували у державній власності були передані у власність територіальних громад. У комунальну власність Ободівської сільської ради також була передана і вищевказана земельна ділянка. Відповідач не повідомив позивача про небажання продовжувати договірні відносини. Позивач продовжує користуватись земельною ділянкою в межах цільового призначення. У зв`язку з чим не заперечують проти задоволення позову.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явився, 09.01.2024 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю, за обставин викладених у заяві. Просить задовольнити його, судові витрати залишає за собою.

Представник відповідача ОСОБА_2 у підготовчому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечує проти його задоволення. Зазначив, що дійсно ОСОБА_1 обробляв дану земельну ділянку, тому виявив бажання та подав відповідну заяву. Інших фізичних чи юридичних осіб до сільської ради з заявами про намір укласти договір оренди не звертались.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», ЗК України та загальними нормами ЦК України.

Згідно з ч.1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Приписами ст. 125 ЗК України унормовано, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з нормами статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації та набирає чинності після його державної реєстрації.

Статтею 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки.

Передавати в оренду нерозподілені земельні ділянки/невитребувані паї мають право виключно сільські, селищні, міські ради, на території яких розташована така земля. До 01.01.2019 повноваження передавати в оренду нерозподілені земельні ділянки/невитребувані паї за межами населених пунктів мали районні державні адміністрації. Відповідно, з 01.01.2019 райдержадміністрації втратили такі повноваження та на даний час не має значення розташування такої земельної ділянки в межах чи поза межами населеного пункту.

Оскільки наразі нерозподілені земельні ділянки/невитребувані паї передаються в оренду лише після формування їх у земельні ділянки, то до договору оренди таких земель висуваються такі ж вимоги, як і стосовно інших земельних ділянок. Реєстрація права оренди невитребуваних земельних ділянок здійснюється у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і при укладанні договору оренди нерозподіленої земельної ділянки/невитребуваного паю право оренди реєструється в Державному реєстрі прав без реєстрації права власності на такі земельні ділянки згідно з ч.1 ст. 30 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 жовтня 2019 року в справі № 922/2723/17 (провадження № 12-2гс19) зазначено, що спірні земельні ділянки є сформованими та відносяться до нерозподілених (невитребуваних) часток (паїв), які не є землями державної чи комунальної власності, а перебувають лише у розпорядженні відповідних адміністрацій до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку. А тому, нерозподілені земельні ділянки/невитребувані паї після формування їх у земельні ділянки передаються в оренду без проведення земельних торгів.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Ободівської сільської ради, яка зареєстрована 17.10.2023 за вхідним №675 з проханням надати йому в користування на умовах оренди невитребувану земельну частку (пай), а саме: ділянка № НОМЕР_1 площею 2,1250 га (а.с.6).

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 на підставі договору оренди №12/2022 від 03.11.2022 використовувалась земельна ділянка № НОМЕР_2 терміном 11 календарних місяців, відповідно термін дії договору закінчився 04.10.2023. Орендна плата вносилась вчасно та в повному обсязі.

Також в якості доказів звернення ОСОБА_1 до відповідача з даним проханням та дотримання усіх необхідних норм надано суду копію договору оренди землі №13/2022 від 03.11.2022 укладеного між ОСОБА_1 та Ободівською сільською радою Гайсинського району Вінницької області (а.с.7-10); копія проєкту договору оренди землі на 2023 рік (а.с12-15) та копія проєкту рішення (а.с.16).

Як встановлено судом під час розгляду справи, до вказаної заяви позивачем було надано всі передбачувані документи відповідно до ЗК України, Закону України «Про оренду землі», однак відповідач станом на 17.11.2023 рішення за заявою не прийняв, та не повідомив позивача про розгляд заяви відповідно до Закону України «Про оренду землі» та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до інформації наданої Ободівською сільською радою Гайсинського району Вінницької області від 05.01.2024 за №04-06/36 за підписом сільського голови Костянтина Ременюка встановлено, що 17.10.2023 за вх. №675 надійшло звернення ОСОБА_1 з проханням надати в користування на умовах оренди терміном на 11 календарних місяців не витребувану земельну частку (пай) за межами с. Ободівка номер ділянки згідно з схемою розпаювання 615 площею 2,1250 га. За період з 2023 року та по даний час будь-яких звернень (крім вказаного звернення ОСОБА_1 ) щодо оформлення спадкових прав чи права оренди на вище зазначену земельну ділянку до Ободівської сільської ради не надходило (а.с.40).

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Відповідно до ст. 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є одними із фундаментальних засад цивільного права, спрямованими, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків.

Отже, законодавець, навівши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо укладення договору оренди землі на підставі Закону України «Про оренду землі», добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар.

Судом враховується, що після направлення відповідачу заяви з договором оренди, відповідачем не вчинялись будь-які дії, які свідчили б про виявлення орендодавцем незгоди в укладенні договору оренди.

При цьому зі змісту відзиву на позовну заяву та показів наданих у підготовчому засіданні самим представником відповідача призначені сесії не відбулися, що перешкоджало вирішенню цього питання, добровільно вирішити даний спір немає можливості.

В пункті 4 Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009, констатовано, що в Основному Законі України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (частина перша статті 144). На основі цього положення Конституції України в Законі визначено, що у формі рішень рада приймає нормативні та інші акти (частина перша статті 59). Проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Матеріали справи не містять доказів про прийняття відповідачем ані рішення щодо відмови в укладенні договору оренди землі, як ненормативного акту індивідуального характеру, ані листа-повідомлення орендодавця про заперечення в укладенні договору оренди землі.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на наведене та з урахуванням визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що право позивача порушено і воно підлягає відновленню в обраний ним спосіб з урахуванням вимог ст. 13 ЦПК України, тому позов підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові втрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Однак, враховуючи, що позивач у своїй заяві зазначає, що судові витрати залишає за собою, суд не вбачає підстав для стягнення таких витрат з відповідача.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання укладеним договору оренди землі - задовольнити.

Визнати укладеним договір оренди землі б/н від 17 жовтня 2023 року між ОСОБА_1 та Ободівською сільською радою Гайсинського району Вінницької області про надання в користування на умовах оренди невитребуваної земельної частки (паю): ділянка № НОМЕР_2 площею 2,1250 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, терміном на 11 (одинадцять) календарних місяців.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне ім`я сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач Ободівська сільська рада Гайсинського району Вінницької області, , адреса місцезнаходження: вул. Ватутіна, 8, с. Ободівка, Гайсинський район, Вінницька область.

Повний текст рішення складено 15 січня 2024 року.

Суддя А.М.Мудрак