Провадження №: 2/336/330/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., за участю секретаря судового засідання Журавель Д.В., представника відповідача адвоката Паскал П.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

28.07.2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі за текстом АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду із вказаним позовом, який обгрунтовано наступним.

ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала заяву № б/н від 11.10.2010 року. При укладанні Договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі по тексту Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою Відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які згідно до заяви отримані Відповідачем для ознайомлення в письмовій формі.

Банком на підставі Договору надання банківських послуг (далі по тексту Договір) Відповідачу відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку, а Відповідачу надано у користування кредитну картку (номери та строки дії отриманих карток зазначено у довідці, яка додається до позову.

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 41000 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. п. 2.1.1.2.3. Договору, на підставі якого Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Позивач зазначав в позові, що Банк свої зобов`язання за Договором виконав, а саме, надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно Договору Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору - щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлено Договором.

Як вказав позивач, в процесі користування кредитним рахунком Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку, яка додається до позовної заяви. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими.

Станом на 20.06.2023 року Відповідач має заборгованість перед банком у розмірі 32386, 76 грн., яка складається з наступного:

- 26 035,24 грн. - заборгованість за кредитом;

- 6351,52 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом;

- 0, 00 грн. заборгованість за комісією;

- 0,00 пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за Договором.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача вищевказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684, 00 грн.

До позовної заяви представник позивача додав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи за відсутності позивача (а.с. 52-53).

07.08.2023 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя відкрито провадження в даній цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 26.10.2023 р. (а.с. 58).

05.10.2023 року Відповідач ОСОБА_1 надала суду відзив на позов, в якому зазначала, що не визнає вимоги банку щодо повернення суми 32 386, 76 грн., оскільки вона її не знімала з кредитної картки № НОМЕР_1 , а лише зняла з картки 1000 грн. в той день, коли оформляла кредитну картку. Відповідач також вказала, що 30.11.2022 року з 12 до 14 годин вона прийшла у відділення «Приватбанка», що розташоване на вул. Північно Кільцевій, 17, щоб отримати нову кредитну картку. При оформленні картки спеціаліст «Приватбанка» заявила їй, що на залишку кредитного ліміту 5000 грн., проте можна переоформити ліміт 40000 грн. ОСОБА_1 у відзиві зазначила, що присутній при цьому її друг ОСОБА_2 пояснив спеціалісту, що він їй допомагає, оскільки вона психічно хвора. ОСОБА_1 також вказала у відзиві, що не бажала збільшувати кредитний ліміт, пояснивши, що їй вистачає 5000 грн., проте спеціаліст не дивлячись на її заперечення, заявила, що оформила ліміт 40 000 грн. Отримавши картку, вона пішла до магазину «Варус» та зняла з картки 1000 грн. Як вказала Відповідач, це відбувалося 30.11.2021 року. Відповідач вказала, що потім вона поїхала на вул. Базарну, де зустріла свого друга ОСОБА_3 і вони разом пішли до банкомату, на шляху вона виявила відсутність у неї цієї картки, хоча нещодавно вона її тримала в руці. Вона відразу пішла до найближчого відділення «Приватбанку» по пр. Соборному, 38 з проханням заблокувати картку та перевірити скільки знято з картки. Їй відповів працівник, що картку заблоковано, а знято з картки лише 1000 грн. Наступного дня вона пішла до того ж відділення «Приватбанку», де їй заблокували картку, для поновлення картки, яка зникла. Працівник «Приватбанку» у першій половині дня 01.12.2021 року заявив їй, що з її кредитної картки знято всі гроші. Вона не зрозуміла, як це сталося, оскільки вчора у цьому відділення їй сказали, що картка заблокована, а працівники банка відповіли, що відбулася шахрайська операція і з кредитної картки знято всі кредитні гроші.

Як вказала Відповідач, вона дуже засмутилася, а згодом пішла до поліції та написала заяву про те, що з її кредитної картки знято за ніч з 01.12 по 02.12.2021 р. всі її кредитні гроші. В цій заяві вона просила запитати з «Приватбанку» відео з банкоматів, проте цього зроблено не було. Відповіді з поліції вона не отримала. Про те, що у неї є борг 32386, 76 грн., вона узнала в кінці травня 2022 року після того, як її брату подзвонили з банку та сказали про борг та про те, що хочуть мене побачити. На телефон брата подзвонили тому, що її пенсійна картка прив`язана до його номеру телефону (а.с. 63-64).

26.10.2023 року судове засідання відкладено у зв`язку з тим, що представник позивача не ознайомлений з відзивом на позов. Розгляд справи відкладено на 11.12.2023 року (а.с. 66).

10.11.2023 року до суду надійшла заява від адвоката Пономаренко О.О. про вступ у справу як представника ОСОБА_1 (а.с. 70-72).

10.12.2023 року від Відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки судом розглядається справа щодо призначення їй опікуна. Також Дацінько у клопотанні зазначила, що вона відмовляється від послуг адвоката Пономаренко О.О., оскільки не згодна з написаним ним відзивом на позов (а.с. 75).

11.12.2023 року судове засідання відкладено за клопотанням Відповідача для залучення іншого захисника. Розгляд справи відкладено на 13.02.2024 року (а.с. 78).

18.12.2023 року від представника позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшли пояснення на заперечення ОСОБА_1 , в яких позивач зазначає, що Відповідач при укладанні Договору надання банківських послуг була ознайомлена про Умови та Правила надання банківських послуг, анкета-заява, яку підписала Відповідач разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. В цих поясненнях вказано, що з виписки з карткового рахунку прослідковується, що Відповідачу було встановлено кредитний ліміт, Відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів вбачається, що Відповідач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображено у графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Згідно Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів визначено певні періоди та тарифи погашення заборгованості, а також строк і порядок погашення кредиту, розмір внесення щомісячних мінімальних обов`язкових платежів. У разі несвоєчасного або не в повному обсязі внесення щомісячного мінімального платежу сума кредиту вважається простроченою. Розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу. Виписка по рахунку має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом мінюсту від 12.04.12 р. № 578/5, згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок.

Позивач вказав, що надана виписка по рахунку здійснюється за допомогою автоматизованого програмного комплексу та провадиться за всім кредитним договором, а не за окремими кредитними картами. Із виписки вбачається, що Відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами , Відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено обов`язок клієнта стежити за витрачанням коштів в рамках платіжного ліміту, саме тому заперечення Відповідача в частині не знання наявності та суми заборгованості являються необґрунтованими. Також у поясненнях на заперечення представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зосередив увагу щодо тверджень Відповідача стосовно заволодіння кредитними коштами третіми особами., зазначивши наступне. Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (ч. 16 ст. 14) встановлено, що користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу (у даному випадку пластикової або отримання звістки про їх незаконне використання зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач. Відповідно до умов Договору клієнт зобов`язаний: застосувати заходи до запобігання втрати картки, ПІНа або інформації, нанесеної на карту і магнітну смугу, або їх незаконного використання (п.1.1.2.10 УіП); інформувати Банк, а також правоохоронні органи за фактом втрати карти, ПІНу (п. 1.1.2.11 УіП); у 3-х денний термін після усної заяви про втрату картки, ПІНа надати письмову заяву в Банк (п. 1.1.2.12 УіП). Про втрату картки Відповідач не заявляв, карткою користувався. Також із виписки по рахунку не вбачаються зазначені Відповідачем у запереченні операції 30.11.2012 року по зняттю готівки 1000 грн. Враховуючи п. 1.1.5.29 УіП клієнт несе повну відповідальність за операції, проведені з картою. Клієнт у свою чергу має право стягнути суму відшкодування з винних осіб встановлених в кримінальному порядку. Представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі (а.с. 79-83).

12.02.2024 року від нового представника Відповідача адвоката Паскал П.М. надійшли уточнення до відзиву на позов. В уточненнях адвокат Паскал П.М. вказав на те, що між ним та Відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір на правову допомогу лише 07.02.2024 року, а тому він вважає за необхідне уточнити відзив на позов. Адвокат Паскал П.М. зазначив в уточненнях, що Договір надання банківських послуг укладено сторонами з чисельними порушеннями з боку Банку, як пересічний споживач ОСОБА_1 не могла знати про всі умови і тарифи банку, на наданих позивачем у якості доказу копіях Умов та правил надання банківських послуг відсутні підписи відповідача ОСОБА_1 . Крім того, як зазначив представник ОСОБА_1 , вона давала згоду на встановлення кредитного ліміту 5000 грн. Такий кредитний ліміт її влаштовував, вона користувалася кредитною карткою з 11.10.2010 року та своєчасно погашала заборгованість. Але 30.11.2021 року за ініціативою позивача їй збільшили кредитний ліміт до 40000 грн., хоча вони знали, що вона ніде не працює і не має можливості повертати такі гроші. В цей день, коли їй видали картку з лімітом 40000 грн. вона невдовзі виявила, що картка у неї пропала. Вона зразу звернулася до працівників банку стосовно того, що картка пропала і її слід заблокувати. Працівники банку перевірили , що перераховані на рахунок картки гроші не зяті і запевнили, що заблокують картку. Наступного дня ОСОБА_1 знов прийшла до банку і узнала, що вся сума грошей була знята з картки. Представник відповідача вважає, що є вина позивача в тому, що не була заблокована картка ОСОБА_1 згодом ОСОБА_1 звернулася з заявою до поліції, проте відповіді не отримала. Тому просив суд в задоволенні позовних вимог АТКБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі та стягнути з позивача на користь ОСОБА_4 понесені нею витрати за надану правову допомогу відповідно до доданих документів.

До цих уточнень адвокат надав суду копію відповіді за підписом т.в.о. начальника відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області (від 23.01.2024 року № 2248/42/01-2024), з якої видно, що 11.01.2022 року ОСОБА_1 зверталася до поліції з відповідною заявою. Також адвокат долучив до уточнень копію довідки до акта огляду МСЕК серії АД № 096365, з якої видно, що ОСОБА_1 є інвалідом 2-ї групи з дитинства, безстроково; копію довідки комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради (від 25.04.2023 р. № 2060-дпв стосовно того, що ОСОБА_4 з 1987 року неодноразово була оглянута лікарем-психіатром, востаннє 21.04.2023. Діагноз: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг та копію посвідчення серії НОМЕР_2 з якого видно, що ОСОБА_1 отримує державну соціальну допомогу як особа з інвалідністю (а.с. 89-94; 95-97).

В судове засідання, призначене на 13.02.2024 року, представник позивача не зявився, в позовній заяві викладено клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку.

Представник Відповідача адвокат Паскал П.М. заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві та уточненнях до нього.

Під час ухвалення рішення суд відповідно до вимог статті 264 ЦПК України повинен вирішити чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Заслухавши представника Відповідача, дослідивши надані докази, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини.

11 жовтня 2010 року ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг звернулась до АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку та взяла на себе зобов`язання виконувати умови Договору. Відповідач ОСОБА_1 при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею і Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві (а.с. 9 на звороті; а.с. 10).

Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок та Відповідач отримав кредит - картку у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

В обґрунтування своїх вимог позивач надав суду наступні письмові докази:

-розрахунок заборгованості за договором № б/н від 11.10.2010 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 станом на 31.07.2019 року (а.с. 3-5);

-довідка про зміну умов кредитування - не за весь час банківського обслуговування, а лише за період з 05.02.2018 року 01.09.2022 року (а.с. 6);

-довідка щодо надання ОСОБА_1 двох кредитних карток - не за весь час банківського обслуговування, а лише вказані дати видачі 05.02.2018 року та 01.12.2021 року (а.с. 7);

-копія анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 9- на звороті; а.с. 10);

-копія оновленої анкети-заяви ОСОБА_1 (від 12.01.2021 року) про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 8-9);

-копія паспорту споживчого кредиту від 01.12.2021 року (а.с. 11-15);

-копія витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 16);

-копія витягу з Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 17-41)

-виписка за Договором № б/н за період 05.02.2018-27.06.2023 (а.с. 50).

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайтіhttps://privatbank.ua/terms/.

Відповідно до укладеного договору від 11.10.2010 року було відкрито рахунок та надано ОСОБА_1 кредитну картку, «Універсальна», проте номер першої картки та строк її дії суду не надані. Також суду не надано доказів щодо розміру встановленого кредитного ліміту на початок дії Договору б/н від 11.10.2010 року.

Як вбачається з письмових доказів, наданих банком, Відповідачу ОСОБА_1 було надано наступні кредитні картки (тип картки «Універсальна»):

-№ НОМЕР_3 , дата відкриття 05.02.2018, термін дії 10/21;

-№ НОМЕР_1 , дата відкриття 01.12.2021, термін дії 11/25 (а.с. 7).

Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ім`я ОСОБА_1 встановлювався кредитний ліміт 05.02.2008 року в розмірі 9500,00 грн., 22.11.2019 року збільшено кредитний ліміт до 15000,00 грн., 01.12.2021 кредитний ліміт збільшено до 41000,00 грн., 06.07.2022 року кредитний ліміт зменшено до 32210,00 грн., 04.08.2022 року кредитний ліміт зменшено до 29570,00 грн., 15.08.2022 року кредитний ліміт зменшено до 25570,00 грн., а 01.09.2022 року зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн. Дані про розмір кредитного ліміту з дати укладання Договору від 11.10.2010 року до 05.02.2008 року відсутні (а.с. 6).

Тобто, 01.12.2021 року одночасно з видачею клієнту ОСОБА_1 картки № НОМЕР_1 банком було збільшено кредитний ліміт до 41000 грн.

Позивач, обґрунтовуючи свій позов, посилався на те, що при встановленні та зміні кредитного ліміту Банк керувався п. п. 2.1.1.2.3. Договору, на підставі якого Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Проте, цей пункт викладений у такій редакції лише у витягу з Умов та правил надання банківських послуг, який Відповідачем при укладанні Договору не підписувався (а.с. 33 на звороті; а.с. 40).

З виписки, наданої банком по рахунку клієнта вбачається що на початок періоду (станом на 28.02.2018 року) заборгованість у клієнта відсутня.

За період з 28.02.2018 року по 27.06.2023 року (по дату складання цієї виписки) за картковими рахунками № НОМЕР_3 та № НОМЕР_1 усього витрат 68315 грн., усього надходжень 35928, 24 грн. також з цієї виписки видно, що у день видачі ОСОБА_1 картки № НОМЕР_1 з цієї картки у банкоматі двічі було знято значну суму готівки - 10400 грн. та 5200 грн. В подальшому лише за два дні 02.12.2021 року та 03.12.2021 року з цієї картки в банкоматі були зняті готівкою кредитні кошти у загальній сумі 18254 грн. Таким чином, за три дні 01.12.2021 р., 02.12.2021 р., 03.12.2021 р. з картки № НОМЕР_1 , виданої банком на ім`я ОСОБА_1 , було знято готівкою кредитних коштів 33854 грн. (а.с. 50).

Також з цієї виписки по рахунку вбачається, що станом на 24.10.2019 року за карткою № НОМЕР_3 (дата відкриття 05.02.2018, термін дії 10/21) заборгованості по кредиту не було, а на цій картці були власні кошти ОСОБА_1 (у сумі 9 грн. 63 коп.). Крім того, з виписки видно, що ОСОБА_1 з 24.10.2019 року по 01.12.2021 року взагалі не користувалася кредитною карткою № НОМЕР_3 і не мала заборгованості (а.с. 50- на

Відповідач ОСОБА_1 , пояснила, що 30.11.2021 року звернулась до банку, щоб отримати кредитну картку, оскільки у попередньої закінчився строк дії. 30.11.2022 року з 12 до 14 годин вона прийшла у відділення «Приватбанка», що розташоване на вул. Північно Кільцевій, 17, щоб отримати нову кредитну картку. При оформленні картки спеціаліст «Приватбанка» запропонувала їй збільшити кредитний ліміт до 40 000 грн. Як стверджує Відповідач ОСОБА_1 , вона не бажала збільшення кредитного ліміту, оскільки попередній ліміт 5000 грн. її влаштовував і вона своєчасно погашала заборгованість. При цьому вона та її друг, який був разом з нею, повідомили спеціаліста про те, що вона психічно хвора людина. Проте спеціаліст не звертаючи уваги на її заперечення, заявила, що оформила ліміт 41 000 грн. Як вказує ОСОБА_1 , отримавши картку вона відразу пішла до магазину «Варус» та зняла з картки 1000 грн., а потім поїхала на вул. Базарну, де зустріла свого друга ОСОБА_3 і вони разом пішли до банкомату, проте вона виявила відсутність у неї цієї картки, хоча нещодавно тримала картку в руці. ОСОБА_1 стверджує, що відразу пішла до найближчого відділення «Приватбанку» по пр. Соборному, 38 з проханням заблокувати картку та перевірити скільки знято з картки. Їй відповів працівник, що картку заблоковано, а знято з картки лише 1000 грн. Наступного дня вона пішла до того ж відділення «Приватбанку», де їй заблокували картку, для поновлення картки, яка зникла. Працівник «Приватбанку» у першій половині дня 01.12.2021 року заявив їй, що з її кредитної картки знято всі гроші. Вона запитала, як це могло статися, якщо вчора у цьому відділення їй сказали, що картка заблокована, а працівники банка відповіли, що відбулася шахрайська операція і з кредитної картки знято всі кредитні гроші.

Відповідач ОСОБА_1 наполягає на тому, що кредитні кошти в зазначеному Банком розмірі нею отримано не було та будь-яким іншим особам не перераховувались, вказану банком суму вона не знімала з кредитної картки № НОМЕР_1 , а лише зняла з картки 1000 грн. в той день, коли оформляла кредитну картку.

Також ОСОБА_1 зазначила, що через деякий час звернулась з відповідною заявою до відділу поліції і в заяві вказала, що її кредитна картка була втрачена, з її кредитної картки за ніч з 01.12. по 02.12.2021 року невідомо ким було знято кредитні кошти.

Вищевказане підтверджується наданою представником Відповідача копією відповіді за підписом т.в.о. начальника відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області (від 23.01.2024 року № 2248/42/01-2024) наступного змісту: «…згідно відомчої бази Національної поліції України встановлено, що 11.01.2022 року до відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області через секретаріат за вхідним № Д-03 надійшла заява гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неправомірних дій з боку інших осіб. Дану заяву зареєстровано до журналу єдиного обліку за № 593 від 11.01.2022 р. В подальшому відомості за даною заявою в ЄРДР внесено не було, а рішення прийнято відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» про що складено довідку № 428 від 10.02.2022 р. Копії вищевказаної довідки про результати перевірки та відповідь надати не є можливим у зв`язку з їх знищенням, керуючись Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Законом України від 2015 р. «Про правовий режим воєнного стану» (а.с. 98).

Виходячи зі стану здоров`я ОСОБА_1 та рівня її освіченості, вбачається, що вона неспроможна була наполягати на вчиненні працівниками поліції відповідних дій щодо реєстрації заяви у ЄРДР, вказаний злочин не був зареєстрований у ЄРДР та не було порушено кримінальне провадження. Своєчасні оперативно-розшукові заходи, спрямовані на встановлення та затримання злочинців, не вживалися.

Крім того суд бере до уваги наявні в матеріалах справи копії документів щодо стану здоров`я Відповідача. З копії довідки до акта огляду МСЕК серії АД № 096365 видно, що ОСОБА_1 є інвалідом 2-ї групи з дитинства, безстроково. З довідки комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради (від 25.04.2023 р. № 2060-дпв вбачається, що ОСОБА_4 з 1987 року неодноразово була оглянута лікарем-психіатром, востаннє 21.04.2023. Діагноз: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг. Також в матеріалах справи є копія посвідчення серії НОМЕР_2 з якого видно, що ОСОБА_1 отримує державну соціальну допомогу як особа з інвалідністю (а.с. 96-97). На теперішній час Шевченківським районним судом м. Запоріжжя розглядається цивільна справа № 336/3769/23 про визнання ОСОБА_1 недієздатною та призначення опікуна, провадження у справі відкрито 02.05.2023, тобто ще до звернення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» із цим позовом.

ОСОБА_1 як інвалід дитинства 2-ї групи отримує державну соціальну допомогу в розмірі 80 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Станом на 01.12.2021 року (на дату видачі картки з кредитним лімітом 41000 грн.) ОСОБА_1 отримувала на картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» державну соціальну допомогу в розмірі 80 % від 1934 грн. (прожитковий мінімум.), тобто, у сумі 1547 грн. 20 коп.

Про такий невеликий дохід ОСОБА_1 працівники Банку обізнані, оскільки ОСОБА_1 отримує державну соціальну допомогу в цьому ж Банку, а у єдиній програмній системі на моніторі комп`ютера відображаються всі доходи і видатки по всім карткам, виданим певній особі. На думку суду наявність такого діагнозу у Відповідача ОСОБА_1 свідчить про те, що при укладанні Договору та при отриманні 01.12.2021 року кредитної картки № НОМЕР_1 і одночасному збільшенні кредитного ліміту до 41000 грн. (всупереч бажання ОСОБА_1 , яка не приховувала від працівників Банку що вона психічно хвора людина), працівники банку не виявили належної старанності і обачливості та всупереч інтересам Банку все ж таки підвищили кредитний ліміт до 41000 грн. суми, яка є дуже неспівмірною з доходами клієнта.

Щодо тверджень позивача стосовно визнання Відповідачем ОСОБА_1 боргу та часткового погашення нею заборгованості, суд зазначає наступне. Відповідач не погашала заборгованість за кредитом, оскільки не отримувала кредитні кошти і не вважала себе винною у пропажі грошей з її картки. Відображене у виписці по рахунку поповнення картки № НОМЕР_1 готівкою трьома платежами (08.06.2022 року у сумі 5000 грн., 01.08.2022 року у сумі 3200 грн., 12.08.2022 року у сумі 4000 грн.) було здійснено матір`ю Відповідача ОСОБА_5 після того, як Відповідач в кінці травня 2022 року узнала про існуючу заборгованість у розмірі 32386, 76 грн. від свого брата, якому телефонували з банка з вимогою того, щоб ОСОБА_1 з`явилася до банку. ОСОБА_1 пояснила, що телефон брата був прив`язаний до її картки, на яку вона у банку отримує соціальну допомогу.

За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України).

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 638 цього ж Кодексу договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Підписана Відповідачем анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, розрахунок заборгованості та довідки про зміну кредитного ліміту і видані Відповідачу кредитні картки є належними і допустимими доказами на підтвердження наявності між сторонами кредитних правовідносин.

За частиною другою статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

За загальним правилом зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України). Відповідно до частин першої-другої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до частин 7, 8, 9 розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором.

Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності.

Така правова позиція була висловлена в постановах Верховного Суду України від 13.05.2015 року у справі № 6-71цс15, від 21.02.2019 року у справі №489/1649/17, від 17.02.2021 у справі № 711/11121/18 тощо.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази, які безспірно доводять, що Відповідач, як користувач картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті банківських карток або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, враховуючи недоведеність вини ОСОБА_1 , як підстави цивільно-правової відповідальності. В той же час суд враховує, що протягом тривалого часу ОСОБА_1 добросовісно користувалася кредитними коштами (за кредитним лімітом 5000 грн.), своєчасно погашала заборгованість, з виписки по рахунку видно, що станом на 28.02.2018 року та станом на 30.11.2021 року (на дату видачі нової картки) заборгованість у клієнта відсутня.

Суд, урахувавши зазначені норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають істотне значення для її вирішення, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, виходить з того, що АТ КБ «ПриватБанк» не підтвердив належними і допустимими доказами обставин, які б безспірно доводили, що ОСОБА_1 як користувач кредитної картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяв у доступі до відомостей по кредитній картці, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції. Нарахування процентів має похідний характер та здійснювалося на тіло кредиту, який, як встановлено вище клієнтом банку ОСОБА_1 не отримувався.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 32 386, 76 грн. є безпідставними та в їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

В матеріалах справи є квитанція № 24/3 від 09.02.2024 р., з якої видно, що відповідач ОСОБА_1 оплатила адвокату Паскал П.М. за надання правової допомоги 3000 грн. (а.с. 99).

Суд вважає, що зазначена сума відповідає вимогам ч. 4 ст. 137 ЦПК України - є співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому вона підлягає стягненню з позивача на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 76-81, 141, 264, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті правничої допомоги у сумі 3000 грн.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» знаходиться за адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ;

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 19.02.2024.

Суддя Є.С. Боєв

13.02.24