Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 704/524/23

12 лютого 2024 р. м. Тальне

Тальнівський районний суд Черкаської області в складі суду:

головуючого судді Дьяченка Д.О.

за участю секретаря судового засідання Табачківської М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович про захист прав споживачів та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. На підставу своїх вимог посилається на те, що 17.02.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №6403за яким з нього стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"заборгованість в розмірі 32390 грн. 71 коп. Даний виконавчий напис позивач вважає незаконним, оскільки він був вчинений щодо кредитного договору, який не був нотаріально посвідчений. Порушення порядку вчинення виконавчого напису є самостійною достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому позивач звернувся з позовом до суду в якому просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Також позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Представник позивача до початку судового засіданнязвернувся до суду із заявою в якій позов підтримав повністю, просив суд слухати справу за його відсутності.

Представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. виконавчий напис є дійсним та вчинений у відповідності до чинного законодавства тому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Також представник відповідача зазначає, що розмір витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн. є неспівмірними зі складністю справи тому просить відмовити в їх стягненні та просить суд слухати справу за відсутності представника позивача.

Треті особи до судового засідання не з`явилися, хоч завчасно повідомлялися про час і місце розгляду справи.

В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не з`явились, у зв`язку з чим в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з таких доказів:

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис №6403 від 17.02.2021 р. яким звернено стягнення з ОСОБА_1 , який є Боржником за Кредитним договором №006-28022-211012 від 21.10.2012 р. укладеним з ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на загальну суму 31740,71 грн. В рамках виконавчого провадження № 64825124 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 6403, виданого 17.02.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» боргу за кредитним договором №006-28022-211012 від 21.10.2012 р. в сумі 31740,71 грн.

Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Виходячи з положень ст.87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом п.п.1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на доку- ментах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після на дання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису.

З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, ви- кладеній у Постанові Верховного Суду України у справі № 6-887цс17 від 05.07.2017 р.

Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України "Про нотаріат" суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 р. у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат».

Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме у такому розмірі.

В той же час, 22.02.2017 р. постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 р. "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в на ступній частині: п.2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: Доповнити перелік після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченим договором новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості .

Київський апеляційний адміністративний суд при розгляді вказаної справи дійшов висновку про необхідність визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету міністрів України № 662 від 16.11.2014 р. "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині з моменту її прийняття.

Таким чином, постановою суду, яка набрала законної сили, було визнано незаконним та нечинним положення правової норми щодо можливості вчинення виконавчого напису за кредитним договором, не посвідченим нотаріально.

У постанові Верховного Суду від 29.01.2019 № 910/13233/17 р. зазначається, що у зв`язку з визнанням судом нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 р. до спірних правовідносин підлягала застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 .

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 р. № 158/2157/ 17.

Отже виконавчий напис було вчинено на підставі нормативного акту, який було визнано незаконним та нечинним з моменту його прийняття.

Враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, та те, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано нечинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів за кредитними договорами, укладеними у простій письмовій формі, суд доходить висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, отже позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Суду надано достатніх доказів про понесення позивачем судових витрат по оплаті юридичних послуг адвоката в розмірі 5000 грн., тому суд приходить до висновку, що витрати позивача на оплату послуг адвоката в сумі 5000 грн. є доведеними та підлягають стягненню з відповідача.

Також суд зазначає, що оскільки позивач при поданні позовної заяви до суду був звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «про захист прав споживачів» то судовий збір повинен бути стягнутий з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 15, 16 ЦК України, ст.ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат, постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, ст.ст.76- 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степановичпро захист прав споживачів та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконаннюзадовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною від 17.02.2021 року, за №6403 про примусове стягнення із ОСОБА_1 заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті юридичних послуг в розмірі 5000 грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Д.О. Дьяченко