ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» січня 2024 року

м. Харків

справа № 638/10543/20

провадження № 22ц/818/280/24

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Волобуєва О.О.,

учасники справи:

заявниця - ОСОБА_1 , представниця заявниці ОСОБА_2 ,

стягувач - Акціонерне товариство «Універсал Банк»,

заінтересована особа - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Д.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2023 року в складі судді Яковлєвої В.М.

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Універсал Банк», приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович звернулася до суду з заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Заява мотивована тим, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 червня 2021 року стягнуто з неї на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 16 375,93 грн та судовий збір - 758,19 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року змінено рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 червня 2021 року, стягнуто з неї на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 18 492,56 грн та судовий збір 2 243,10 грн.

Зазначила, що на виконання вказаного судового рішення 20 вересня 2022 року Дзержинським районним судом м. Харкова видано два виконавчих листа № 638/10543/20.

01 серпня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. відкрито виконавчі провадження № 72399587 та № 72399599 з виконання виконавчих листів № 638/10543/20 та винесено постанову про арешт коштів боржника.

Вказала, що 20 січня 2023 року вона направила заяву банку, в якій просила прийняти від неї грошову суму в розмірі 20 735,66 грн, або повідомити їй реквізити банківського рахунку для перерахування вказаної суми. Зазначила, що якщо банк відмовиться отримати від неї грошову суму або отримати поштове відправлення, грошові кошти будуть перераховані у депозит приватного нотаріуса, що буде свідчити про виконання нею грошового зобов`язання. Заяву отримано банком 30 січня 2023 року. Таким чином, банк обізнаний про фактичне виконання рішення суду, однак з невідомих підстав ухиляється від отримання коштів у нотаріуса.

20 лютого 2023 року вона подала до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рохманової О.В. заяву, в якій просила прийняти у депозит грошові кошти в загальній сумі 20 735,66 грн, які складаються з погашення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг «MONOBANK» від 23 травня 2018 року в сумі 18 492,56 грн та стягнення з неї на користь банку судового збору в розмірі 2 243,10 грн для передачі їх Акціонерному товариству «Універсал Банк».

04 серпня 2023 року вона направила приватному виконавцю заяву про закінчення виконавчого провадження, однак ним повідомлено, що оскільки грошові кошти у депозитний рахунок не надійшли та нею не сплачено виконавчий збір, немає підстав для закриття виконавчих проваджень.

Вважала, що виконавчі листи, видані Дзержинським районним судом м. Харкова 20 вересня 2022 року мають бути визнані такими, що не підлягають виконанню, оскільки рішення суду виконано в повному обсязі шляхом внесення боржницею коштів в розмірі 20 735,66 грн у депозит приватного нотаріуса.

Просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Дзержинським районним судом м. Харкова 20 вересня 2022 року на виконання постанови Харківського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року у справі № 638/10543/20 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг «MONOBANK» від 23 травня 2018 року в розмірі 18 492,56 грн (тіло кредиту); визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Дзержинським районним судом м. Харкова 20 вересня 2022 року на виконання постанови Харківського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року у справі № 638/10543/20 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 2 243,10 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

На вказану ухвалу суду ОСОБА_1 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу скасувати та задовольнити вимоги заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, неправильно застосував норми матеріального права, не звернув увагу на те, що рішення суду виконано в повному обсязі шляхом внесення нею коштів в розмірі 20 735,66 грн у депозит приватного нотаріуса для передачі їх стягувачу. Зобов`язання боржника вважається виконаним з моменту перерахунку коштів у депозит нотаріуса. Наявність оригіналу квитанції про внесення коштів свідчить про належне виконання нею умов кредитного договору щодо своєчасного погашення боргу, а тому нарахування банком штрафних санкцій та вимога сплатити цю суму повторно є неправомірним. Сам факт того, що боржник використовує альтернативний спосіб виконання зобов`язання за правилами статті 537 ЦК України свідчить про те, що він вжив усіх можливих заходів для належного виконання зобов`язання. Зазначила, що відповідно до умов кредитного договору особливістю проєкту «MONOBANK» є дистанційне обслуговування клієнтів без відділень, що підтверджує факт відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання, а отже наявність підстав для внесення коштів у депозит нотаріуса, що спростовує висновки суду першої інстанції.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

До суду апеляційної інстанції учасники справи, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилися. 22 січня 2024 року через систему «Електронний суд» до суду апеляційної інстанції від представниці ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Клопотань щодо відкладення розгляду справи від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило. У зв`язку з чим суд апеляційної інстанції уважав за можливе розглянути справу за їх відсутності на підставі частини другої статті 372 ЦПК України.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що доказів щодо добровільного виконання судового рішення заявницею не надано.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 червня 2021 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «MONOBANK» від 23 травня 2018 року, що складається з тіла кредиту у розмірі 16 375,93 грн; стягнуто з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» суму сплаченого судового збору - 758,19 грн; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с.61-64).

Постановою Харківського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволено частково, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 червня 2021 року змінено, позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг «MONOBANK» від 23 травня 2018 року у розмірі 18 492,56 грн (тіло кредиту); стягнуто з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 2 243,10 грн; в іншій частині позову відмовлено (а.с.100-103).

20 вересня 2022 року Дзержинським районним судом м. Харкова на адресу Акціонерного товариства «Універсал Банк» направлені два виконавчі листи по справі № 638/10543/20, які отримані останнім 17 жовтня 2022 року (а.с.113, 124, 135, 136).

03 березня 2020 року ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с.133).

20 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рохманової О. В. з метою виконання зобов`язань згідно рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 червня 2021 року у справі № 638/10543/20, яке було змінено постановою Харківського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року, та передбачено з неї стягнення на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг «MONOBANK» від 23 травня 2018 року у розмірі 18 492,56 грн (тіло кредиту) та стягнення з неї на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 2 243,10 грн. У зв`язку з чим постало питання про уточнення реквізитів рахунків для погашення заборгованості за рішенням суду. Вона неодноразово зверталась до банку з проханням повідомити реквізити рахунків для погашення заборгованості за судовими рішеннями. З боку Акціонерного товариства «Універсал Банк» інформації стосовно реквізитів рахунків для погашення заборгованості за рішеннями судів не було. Запобігаючи перерахуванню сум заборгованості на рахунки, яких вже не існує, через приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Дяченко В.О., 20 січня 2023 року нею передано заяву Акціонерному товариству «Універсал Банк» з проханням повідомити банківські реквізити, за якими вона могла би сплатити заборгованість, присуджену судом. Лист був одержаний адресатом 30 січня 2023 року. Вичерпавши всі можливості повернути Акціонерному товариству «Універсал Банк» заборгованість згідно судових рішень, просила прийняти на депозит грошові кошти у загальному розмірі 20 735,66 грн, які складаються з погашення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг «MONOBANK» від 23 травня 2018 року в сумі 18 492,56 грн (тіло кредиту) та стягнення з неї на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судового збору в сумі 2 243,10 грн для передачі їх Акціонерному товариству «Універсал Банк», місцезнаходження: 04114, м. Київ, вулиця Автозаводська, будинок № 54/19, у зв`язку із чим згідно статті 537 ЦК України, нею виконані зобов`язання, що накладені судом (а.с.137).

Також, з матеріалів справи вбачається, що грошові кошти у сумі 20 735, 70 грн внесено у депозит приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рохманової О.В. відповідно до квитанції № 1 від 20 лютого 2023 року на виконання кредитного зобов`язання та згідно рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 червня 2021 року, яке змінено постановою Харківського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року (а.с.138-140).

Постановами приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. від 01 серпня 2023 року відкриті виконавчі провадження № 72399587 та № 72399599 з примусового виконання виконавчих листів № 638/10543/20, виданих 20 вересня 2022 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг «MONOBANK» від 23 травня 2018 року у розмірі 18 492,56 грн (тіло кредиту) та судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 2 243,10 грн (а.с.131, 132).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. від 01 серпня 2023 року ВП № 72399587 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належить боржниці ОСОБА_3 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 23 847,23 грн (а.с.130).

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. із заявою про закінчення виконавчого провадження (а.с.143-144).

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

За положеннями статей першої та другої Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Згідно з частиною другою статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду у постановах від 19 вересня 2018 року у справі № 755/7805/13-ц (провадження № 61-16585св18), від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11 (провадження № 61-45337св18), від 13 березня 2019 року у справі № 755/388/15-ц (провадження № 61-15980св18), від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20.

У постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 вказано, що законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у частині другій статті 432 ЦПК України. При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад: в апеляційному чи касаційному порядку скасовано або змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 21 грудня 2023 року у справі № 824/2/22 (провадження № 61-11769ав23), від 09 лютого 2023 року у справі № 824/85/21 (провадження № 61-12579ав22), від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц (провадження № 61-43447св18), від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20 (провадження № 61-10482ав21), від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22.

Матеріали справи свідчать про те, що постановою Харківського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 червня 2021 року змінено, позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг «MONOBANK» від 23 травня 2018 року у розмірі 18 492,56 грн (тіло кредиту) та судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 2 243,10 грн.

На виконання вказаного судового рішення 20 вересня 2022 року Дзержинським районним судом м. Харкова на адресу Акціонерного товариства «Універсал Банк» направлені два виконавчі листи № 638/10543/20.

03 березня 2020 року ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

20 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рохманової О. В., в якій просила прийняти у депозит грошові кошти у загальному розмірі 20 735,66 грн, які складаються з погашення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг «MONOBANK» від 23 травня 2018 року в сумі 18 492,56 грн (тіло кредиту) та стягнення з неї на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судового збору в сумі 2 243,10 грн, для передачі їх Акціонерному товариству «Універсал Банк», місцезнаходження: 04114, м. Київ, вулиця Автозаводська, будинок № 54/19, , у зв`язку із чим, згідно статті 537 ЦК України, нею виконані зобов`язання, що накладені судом.

Також, матеріали справи містять квитанції № 1 від 20 лютого 2023 року про внесення у депозит приватного нотаріуса грошові кошти у сумі 20 735,70 грн.

Постановами приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. від 01 серпня 2023 року відкриті виконавчі провадження № 72399587 та № 72399599 з примусового виконання виконавчих листів № 638/10543/20, виданих 20 вересня 2022 року Дзержинським районним судом м. Харкова та накладено арешт на кошти боржника.

Звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню ОСОБА_1 посилалась на те, що вона добровільно виконала постанову Харківського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року у справі № 638/10543/20 шляхом перерахування коштів у депозитний рахунок приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рохманової О.В.

Частинами 1 та 2 статті 537 ЦК України визначено, що боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори або на рахунок ескроу в разі:

1) відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання;

2) ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку;

3) відсутності представника недієздатного кредитора.

Нотаріус повідомляє кредитора у порядку, встановленому законом, про внесення боргу у депозит.

Внесення належних із боржника кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса на підставі статті 537 ЦК України є правом, а не обов`язком боржника. Заява боржника реєструється нотаріусом у книзі вхідної кореспонденції і є підставою для вчинення нотаріальної дії. Для вчинення цієї нотаріальної дії нотаріусом відкривається окремий поточний рахунок у будь-якій банківській установі. Про надходження грошових сум і цінних паперів нотаріус повідомляє кредитора і на його вимогу, яка оформлюється у вигляді заяви, або за заявою та рішенням господарського суду, які подає ліквідатор громадянина-підприємця, видає йому належні грошові суми або цінні папери.

Відповідно до частини 1 статті 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться: 1) за зобов`язанням про передання нерухомого майна - за місцезнаходженням цього майна; 4) за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання. Зобов`язання може бути виконане в іншому місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина 2 статті 532 ЦК України).

Згідно підпункту 1.1. пункту 1 Глави 21 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 державні та приватні нотаріуси у випадках, передбачених законодавством України, приймають у депозит грошові суми та цінні папери.

Сторони правочину, в тому числі і попереднього, можуть домовитись про депонування грошових сум у депозиті нотаріуса з метою виконання зобов`язань та наступного їх безготівкового перерахування нотаріусом особі, на ім`я якої вони були внесені безготівковим шляхом, у зв`язку з настанням певної події, що обумовлена договором.

У разі настання певної події, що обумовлена договором, нотаріус в день звернення або не пізніше наступного робочого дня передає безготівковим шляхом гроші особі, на ім`я якої вони були задепоновані, за її заявою, в якій мають бути зазначені реквізити для перерахування. У разі ненастання певної події, що обумовлена договором, нотаріус повертає безготівковим шляхом гроші з депозиту особи, що їх внесла, за її заявою.

Таким чином, обов`язковою умовою внесення грошей у депозит нотаріуса є домовленість сторін про депонування грошових сум у нотаріуса.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що жодних домовленостей між Акціонерним товариством «Універсал Банк», як стягувачем, та ОСОБА_1 , як боржницею, щодо виконання постанови Харківського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року у справі № 638/10543/20 шляхом депонування грошової суми у розмірі 20 735,66 грн у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рохманової О.В. досягнуто не було.

А тому, дії ОСОБА_1 щодо розміщення у депозиті приватного нотаріуса коштів в розмірі 20 735,66 грн з метою виконання судового рішення про стягнення цих коштів на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк», були здійснені нею з власної ініціативи, без домовленості з Акціонерним товариством «Універсал Банк», на її власний ризик, і не свідчать про добровільне виконання нею судового рішення, оскільки Акціонерне товариство «Універсал Банк», як стягувач, не отримав вищевказані належні йому на підставі судового рішення кошти.

Отже, депонування ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 20 735,66 грн у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рохманової О.В. не свідчать про виконання судового рішення.

ОСОБА_1 не надано суду доказів, що вказували б на неможливість виконання свого зобов`язання шляхом погашення заборгованості відповідно до підстав, визначених 537 ЦК України, та не підтверджено, що саме такий спосіб погашення заборгованості був єдиним ефективним варіантом виконання зобов`язання.

Також, ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів, що свідчили б про неприйняття або ухилення Акціонерного товариства «Універсал Банк» від прийняття виконання нею зобов`язання.

Посилання ОСОБА_1 на те, що їй не було відомо, за якими реквізитами сплачувати кошти, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки нею не надано підтвердження відсутності можливості звернутися до Акціонерного товариства «Універсал Банк» для отримання реквізитів, за якими необхідно здійснити погашення заборгованості. Зазначення в заяві до приватного нотаріуса від 20 лютого 2023 року про направлення на адресу стягувача заяви про повідомлення відповідних реквізитів не свідчать про його ухилення від прийняття виконання судового рішення.

Твердження ОСОБА_1 про те, що відповідно до умов кредитного договору особливістю проєкту «MONOBANK» є дистанційне обслуговування клієнтів без відділень, що підтверджує факт відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання, а отже наявність підстав для внесення коштів у депозит нотаріуса, що спростовує висновки суду першої інстанції, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки заявниці достеменно відомо стягувача Акціонерне товариство «Універсал Банк» та його місцезнаходження.

Доводи ОСОБА_1 про те, що стягувач добровільно не бажав отримувати грошові кошти за судовим рішенням, а тому депонування сум на рахунок нотаріуса, є одним із способів доведеності факту належного виконання зобов`язань, колегія суддів вважає недоведеними і такими, що не свідчать про ухилення від виконання рішення суду.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання виконавчих листів № 638/10543/20, виданих 20 вересня 2022 року Дзержинським районним судом м. Харкова такими, що не підлягають виконанню, оскільки заявницею не доведено факту добровільного виконання постанови Харківського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року у справі № 638/10543/20.

Доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, тому немає підстав для задоволення заяви про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що заявник не позбавлений права на звернення до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню за інших підстав.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат за перегляд справи у апеляційному порядку не вбачається.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.ст.381, 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Ю.М. Мальований

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 31 січня 2024 року.