Справа 524/7350/23
Провадження № 2/524/517/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., розглянувши в письмовому провадженні в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ПП «Полтава-паритет» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, в сумі 71,75 грн, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що 14.03.2022 ПП «Полтава-паритет» перерахувало ОСОБА_1 кошти в сумі 35000 грн. Разом із тим, оскільки між сторонами були відсутні договірні зобов`язання, вказані кошти вважаються безпідставно набутими. 29.08.2023 на адресу відповідача направлено вимогу про повернення коштів, яка не була виконана. З цих підстав були також нараховані 3% річних в сумі 71,75 грн.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач надіслала заяву в якій вказала, що 02.01.2024 вона сплатила кошти в сумі 35000 грн, а також 2684 грн в рахунок погашення судових витрат по сплаті судового збору.

Просила зменшити витрати на правничу допомого адвоката до 1500 грн, посилаючись на сталість судової практики за позовами ПП «Полтава-паритет», що не потребувало великого часу для складання позовної заяви та розробки стратегії.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

14.03.2022 ПП «Полтава-паритет» перерахувало ОСОБА_1 кошти в сумі 35000 грн, що підтверджується копією платіжного доручення №1 від 14.03.2022, витягом з відомості зарахувань заробітної плати(грошового забезпечення, стипендії, тощо).

29.08.2023 ПП «Полтава-паритет» направило ОСОБА_1 вимогу про повернення коштів.

02.01.2024 ОСОБА_1 повернула ПП «Полтава-паритет» кошти в сумі 35000 грн, що підтверджується копією платіжного доручення.

НОРМИ ПРАВА

Згідно частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти;

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку;

В статті 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;

Згідно статті 526 зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;

За змістом статей 524 та 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів;

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання);

Частина друга статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно; особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

ОЦІНКА СУДУ

Враховуючи те, що вимога про повернення коштів своєчасно не була виконана відповідачем, суд вважає правомірним нарахування 3% річних відповідно до вимог ч. 2 ст 625 ЦК України.

Разом із тим, суд не може погодитись із тим, що 3% річних мають нараховуватись з 05.09.2023.

Так, днем пред`явлення вимоги є 29.08.2023(день направлення її засобами поштового зв`язку)

В ч. 1 ст. 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, 7-денний строк почав свій обрахунок з 30.08.2023 та сплив 05.09.2023.

Тобто, 1-м днем прострочення є 06.09.2023, а відтак і кількість днів прострочення станом на 29.09.2023 становить 24 дні.

За таких обставин, сума 3% річних становить 69,04 грн(35 000,00 x 3 % x 24 : 365 : 100).

Враховуючи те, що відповідач не надала суду доказів на спростування вимог позивача. суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню вимоги ПП «Полтава-паритет» щодо стягнення із відповідача 3% річних в сумі 69,04 грн.

Отже, суд частково задовольняє позов на 96.17%.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у виді судового збору суд покладає на позивача, оскільки відповідачем вказані витрати були відшкодовані та позивач не наполягав на їх стягненні.

Щодо витрат позивача на правничу допомогу.

Надані позивачем докази підтверджують сплату витрат на правничу допомогу в сумі 10500 грн.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК Українирозмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 141 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення закону, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

Аналогічні висновки сформульовано Верховним Судом у постановах від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20, від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20, від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.

Суд вважає необґрунтованими вимоги щодо відшкодування витрат на правову допомогу адвоката, яка пролягає у проведенні консультації з приводу звернення до суду (1500 грн), а також щодо аналізу судової практики з питань подання позову і вивчення обставин і матеріалів справи (4500 грн), оскільки усі ці дії охоплюють собою послугу зі складання позовної заяви.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача зазначених витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує ціну позову -71,75 грн, а також дії відповідача щодо добровільного повернення коштів. Також суд приймає до уваги обсяг доказів, який було долучено до позовної заяви , а саме: копія платіжного доручення, копія виписки та копія вимоги.

З цих підстав суд вважає достатнім та співмірним відшкодувати позивачу витрат на правову допомогу у розмірі 1500 грн.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ПП «Полтава-паритет» до ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 на користь ПП «Полтава-паритет», ідентифікаційний номер юридичної особи 30732375 3% річних в сумі 69,04 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 на користь ПП «Полтава-паритет», ідентифікаційний номер юридичної особи 30732375 витрати на правничу допомогу в сумі 1500 грн.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ