Справа № 214/6830/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 лютого 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ковтун Н.Г.,

за участю секретаря - Фартушної Є.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/6830/23 за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу постачання теплової енергії,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» Шевченко Ю.С. звернулася до суду 13.09.2023 року з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за надані за адресою: АДРЕСА_1 , послугу постачання теплової енергії, за період з 01.02.2019 по 31.07.2023, у розмірі 14348,62 грн., втрат від інфляції у розмірі 209,75 грн., 3% річних у розмірі 106,20 грн., абонентське обслуговування у розмірі 8,34 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що АТ «Криворізька теплоцентраль» за специфікою своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке зобов`язане здійснювати оплату за отримані послуги відповідно до встановлених тарифів. На виконання своїх зобов`язань АТ «Криворізька теплоцентраль» надавало послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 , де споживачем є ОСОБА_1 . У зв`язку із неналежним виконанням споживачем своїх зобов`язань, за період з 01.02.2019 по 31.07.2023утворилась заборгованість в розмірі 14348,62 грн., на яку позивачем нараховано збитки в порядку ст. 625 ЦК України, а саме інфляційні втрати 209,75 грн., 3% річних 106,20 грн. Оскільки споживачі добровільно заборгованість не погашають, а звернення підприємства з цього приводу ігнорують, тому за захистом майнових інтересів АТ «Криворізька теплоцентраль» представник вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 28 вересня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач ОСОБА_1 18 січня 2024 подала до суду відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Вказує на те, що на момент отримання позовної заяви заборгованість по даному комунальному платежу відсутня, борг погашено. На підтвердження сплати боргу надала копії квитанцій, щодо повної оплати за послугу з постачання теплової енергії. Щодо нарахування інфляційних втрат та 3% річних вказає на те, що введення воєнного стану 24.02.2022 є тією обставиною, що звільняє особу від відповідальності у випадку несплати чи несвоєчасної сплати за комунальні послуги.

26 січня 2024 представник АТ «Криворізька теплоцентраль» надала письмові пояснення на відзив, зазначивши, що позовна вимога АТ «Криворізька теплоцентраль», що була подана 28.09.2023 до суду містить вимоги про стягнення заборгованості на послугу з постачання теплової енергії з ОСОБА_1 за період з 01.02.2019 по 31.07.2023. відповідно до наданих квитанцій, що долучені до відзиву, відповідач здійснивши оплату за послугу з постачання теплової енергії у серпні 2023 у розмірі 6478,68 грн., частково погасила заборгованість. З жовтня 2023 по грудень 2023 за послугу з постачання теплової енергії відповідачем була сплачена сума у розмірі 7611,60 грн. Однак, хоч відповідачем була частково погашена сума основної заборгованості до моменту подачі позовної заяви та згодом сума заборгованості була погашена повністю, відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання, що виникло у зв`язку з несплатою боргу за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.02.2019 по 31.07.2023, а тому на вимогу кредитора зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексі інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Окремо звертає увагу, що інфляційні втрати у сумі 205,79 грн. та 3% річних у сумі 106,20 грн. нараховано за період до набрання чинності Постанови КМУ від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану». На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» інфляційні втрати у сумі 205,79 грн., 3% річних у сумі 106,20 грн. та сплачений судовий збір у сумі 2684,00 грн.

05.02.2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання в якому просить суд, позовну вимогу про стягнення основної суми заборгованості у розмірі 14348,62 грн. залишити без розгляду. В іншій частині позовні вимоги, а саме стягнення з відповідача інфляційних витрат у сумі 209,75 грн. та 3% річних у сумі 106,20 грн. підтримує в повному обсязі.

Ухвалою суду від 06 лютого 2024 року позовну вимогу Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу постачання теплової енергії в частині позовних вимог про стягнення основної суми заборгованості у розмірі 14348,62 грн. - залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Суб`єктами правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: орган державної влади та органи місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг; учасники -споживачі (індивідуальні та колективні); 2)управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (ст.ст. 4, 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

За визначенням, наданим у ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) житлові послуги з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом 1 частини 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п. 5 ч. 2 ст.7цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються на рівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

З матеріалів справи убачається, що позивач свої зобов`язання виконує належним чином, здійснює надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до поданого стороною позивача розрахунку заборгованості у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань по оплаті житлово-комунальних послуг у відповідача утворилась заборгованість за послугу постачання теплової енергії, за період з 01.02.2019 по 31.07.2023, у розмірі 14348,62 грн., втрат від інфляції у розмірі 209,75 грн., 3% річних у розмірі 106,20 грн.

На момент розгляду справи відповідач сплатила зазначену суму заборгованості, що підтверджується квитанціями про оплату на суму 14348,62 грн. основного боргу, окрім того, вказане не заперечувалося позивачем.

В цій частині позовну вимогу про стягнення основної суми заборгованості у розмірі 14348,62 грн. ухвалою суду 06.02.2024 року залишено без розгляду.

Докази щодо звернення відповідача в установленому законодавством порядку з претензіями щодо порушення порядку надання житлово-комунальних послуг АТ «Криворізька теплоцентраль», зміни їхніх споживчих властивостей та перевищення строків проведення аварійно-відновних робіт, складання та підпису відповідних актів-претензій у зв`язку з цим у матеріалах справи відсутні.

У відповідності із ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в попередній редакції Закону, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та 3% річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Таким чином, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг боржник несе відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Крім того, ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позовна заява АТ «Криворізька теплоцентраль», що була подана 28.09.2023 до суду містить вимоги про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії з ОСОБА_1 за період з 01.02.2019 по 31.07.2023.

Відповідно до наданих квитанцій, що долучені до відзиву, відповідач здійснивши проплату за послугу з постачання теплової енергії у серпні 2023 у розмірі 6478,68 грн., частково погасила заборгованість. З жовтня 2023 по грудень 2023 а послугу з постачання теплової енергії відповідачем була сплачена у розмірі 7611,60 грн.

Однак, хоч відповідачем і була частково погашена сума основної заборгованості до моменту подачі позовної заяви та згодом сума заборгованості була погашена повністю, ОСОБА_1 прострочила виконання грошового зобов`язання, що виникло у зв`язку з несплатою боргу з постачання теплової енергії за період з 01.02.2019 по 31.07.2023, а тому на вимогу кредитора зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції на весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

У відзиві відповідач посилається на те, що вимоги позивача про стягнення інфляційних витрат та 3% річних є неправомірними та посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану».

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Суд зауважує, що інфляційні втрати у розмірі 209,75 грн. та 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 106,20 грн. нараховано за період до набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану».

При визначенні розміру нарахувань відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд виходить з відомостей, зазначених у розрахунках, з якими погоджується, а відтак розмір інфляційних втрат 209,75 грн. та 3% річних від простроченої суми боргу 106,20 грн., вважає вірним.

Таким чином, стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» підлягають: інфляційні втрати в розмірі 209,75 грн., 3% річних від простроченої суми 106,20 грн.

З огляду на те, що спір виник через тривалу несплату відповідачем комунальних послуг, і відповідач сплатила суму основного боргу вже після звернення позивача до суду, застосуванню підлягають норми ч. 9 ст.141 ЦПК України, відтак, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 2 684 грн. 00 коп. судового збору в повному обсязі.

Таким чином, враховуючи, що суму боргу відповідачем сплачено після відкриття провадження у справі та звернення з позовом було зумовлено неправильними діями відповідача суд вважає, що витрати понесені позивачем зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню саме відповідачем.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141 ч.1, 247 ч.2, 259, 263, 264, 265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу постачання теплової енергії - задовольнити.

Стягнути у з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» 209,75 грн. - інфляційних втрат та 106,20 грн - 3% річних, а також судовий збір в розмірі 2684, 00 грн..

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», , юридична адреса: вул. Електрична, буд. 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.Г. Ковтун