КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/3672/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 759/19271/21

14 лютого 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Музичко С.Г.

- Болотова Є.В.

при секретарі - Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційноюскаргою представника ОСОБА_1 адвоката Янчука Анатолія Анатолійовича на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Єросової І.Ю., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Садове товариство «Врожай», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: СТ «Врожай», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Позов мотивовано тим, що у 2020 році відповідач здійснив прибудову до свого будинку, яка розташована за 41 см. від даху та 71 см від стіни до межі його земельної ділянки та земельної ділянки з кадастровим номером :75:751:0009, яка належить позивачу. Вважає, що побудувавши споруду, висота якої сягає 3,5 м, на межі із земельною ділянкою, відповідач порушив правила добросусідства в частині затінення земельної ділянки, що належить позивачу.

Вказував, що недотримання відповідачем протипожежних відстаней є порушенням права власності позивача шляхом створення небезпеки для його майна, а позивач має право вимагати усунення такої загрози.

Крім того, вказував, що відповідач порушує вимоги ч. 1 ст. 103 ЗК, спричиняючи шкідливі викиди та здійснюючи задимлення території земельної ділянки, яка належить позивачу.

Також відповідач, встановивши відеокамери у бік подвір'я позивача, порушує особисте немайнове право позивача, пов'язане з проведення відеозйомок та право власності на земельну ділянку.

Зауважував, що незаконними діями відповідача йому завдано моральну шкоду, розмір якої визначив у розмірі 20 000 грн.

Посилаючись на наведене, позивач просив суд:

- зобов`язати ОСОБА_2 (власника земельної ділянки з кадастровим номером :75:751:0010) усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :75:751:0009 шляхом:знесення самовільно збудованої прибудови до будинку літ. «А» на земельній ділянці № НОМЕР_1 (кадастровий номер :75:751:0010) на території садового товариства « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 ); припинення задимлювання земельної ділянки з кадастровим номером :75:751:0009; припинення пошкодження рослин, що зростають на земельній ділянці з кадастровим номером :75:751:0009; демонтажу камери, спрямованої на земельну ділянку з кадастровим номером :75:751:0009;

- стягнути з відповідача 20 000,00 грн. як компенсацію моральної шкоди та 17853,20 грн. судових витрат.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Янчук А.А. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :75:751:0009 шляхом знесення самовільно збудованої прибудови до будинку літ «А» на земельній ділянці АДРЕСА_1 (кадастровий номер :75:751:0010) на території садового товариства «Урожай» за адресою: АДРЕСА_1 , та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Апеляційну скаргу обгрунтовував тим, що рішення суду в оскаржуваній частині ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що суд безпідставно не надав оцінки доказам, які надали сторона позивача та третіх осіб та підтверджують позицію позивача. Вважає, що експерт дійшов хибного висновку про відсутність порушень, зокрема експерт досліджував ДБН, які вже не діяли в момент здійснення прибудови, вони втратили чинність у 2019 році, в той час як будівництво прибудови розпочалося в 2020 році. Технічний паспорт відповідача де зазначено прибудову не відповідає дійсності, тому що прибудова почала будуватися у 2020 році.

Вважає, що твердження суду про заінтересованість третьої особи голови СТ «Урожай» не відповідає дійсності, оскільки дружина позивача не завжди була головою вказаного садового товариства.

Крім того, вважав, що є доцільно повторно допитати експерта щодо висновку, який ним складено.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Янчук А.А. , представник третьої особи СТ «Врожай» - Радченко Н.В., третя особа ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_4 проти доводів апеляційної скарги заперечували та просили залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі державного акту від 12.05.2006 рокуна право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є власниками по частини земельної ділянки з кадастровим номером :75:751:0009.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру речових прав власності на нерухоме майно - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є власниками по частини земельної ділянки з кадастровим номером :75:751:0010.

Згідно акту Садівничого товариства «Урожай» про обстеження споруд, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :75:751:0010 від 26.07.2021 року складеного комісією у складі голови СТ «Урожай» Радченко Н.В., членів товариства ОСОБА_3 та ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_2 у 2020 році добудував до свого будинку прибудову висота якої складає 3,5 м., відстань між господарською спорудою та будинком ОСОБА_1 складає 3,7 м. від даху та 4,0 м. від стіни.

Згідно ряду актів обстеження території від 15.10.2014 року, 29.10.2014 року, 11.09.2015 року, 04.07.2017 року складеного комісією у складі голови СТ «Урожай» ОСОБА_6 , члена правління ОСОБА_3 та власника земельної ділянки №7 ОСОБА_1 встановлено, що з території ділянки №6 ОСОБА_2 розповсюджується їдкий запах лакофарбних матеріалів, що заважає власникам сусідніх будинків.

Згідно протоколів зборів правління СТ «Урожай» 1/10, 1/11 до членів правління якого входять Радченко Н.В. та ОСОБА_3 вирішено видати ОСОБА_2 припис щодо усунення задимлення сусідів.

Заявою голови правління СТ «Урожай» Радченко Н.В. відмовлено ОСОБА_2 у прийнятті його до членів СТ «Урожай» та повідомлено про від`єднання від мережі електропостачання.

Актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил, виданого 09.02.2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві, встановлено, що ОСОБА_8 виконано вимоги припису Департаменту від 28.11.2014 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно технічного паспорту від 23.02.2015 року на одноквартирний садовий будинок АДРЕСА_1 - об`єкт введено до експлуатації. Спірна прибудова «Б» значиться на схематичному плані земельної ділянки.

Відповідно до висновку експерта від 28.03.2023 року №26189/22-44/29633/22-44 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, проведені роботи по об`єкту «Реконструкція садового будинку по АДРЕСА_1 » відповідають вимогам нормативно-правових документів в галузі будівництва чинних на час їх виконання, окрім вимог щодо протипожежної відстані. Оскільки на будівлю, яка розташована на земельній ділянці АДРЕСА_1 не надано документів з технічною характеристикою конструктивних елементів, технічної документації на будівництво, а відтак визначити ступінь вогнестійкості не вбачається за можливе. Тому вказати про відповідність відстані між прибудовою літ. «Б» на земельній ділянці АДРЕСА_1 та будівлею на земельній ділянці АДРЕСА_2 за ступенем вогнестійкості будівель протипожежному розриву, передбачених вимогам нормативних документів, не видається можливим. Технічний паспорт БТІ від 23.02.2015 року на садовий будинок в СТ «Урожай» по АДРЕСА_1 , в якому на плані забудови земельної ділянки зображено прибудову «Б» (сарай), складений у відповідності до положень «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127 (зі змінами). Установлена огорожа на межі земельних ділянок АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 із листів профнастилу висотою від 1,89-1,95 м., згідно результатів обстеження, відповідає положенням ДБН Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій». Роботи по влаштуванню димоходу садового будинку в АДРЕСА_1 виконані у відповідності до вимог нормативних документів в галузі будівництва чинних на час його (садового будинку) будівництва.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :75:751:0009 шляхом знесення самовільно збудованої прибудови, суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано належних та допустимих доказів про те, що відповідач ОСОБА_2 якимось чином порушує правила добросусідства та відповідно права позивача як власника земельної ділянки. Позовні вимоги ОСОБА_1 спростовуються висновком судової будівельно-технічної експертизи, яка констатує відповідність: реконструкції садового будинку по АДРЕСА_1 СТ «Урожай» вимогам нормативно-правових документів в галузі будівництва чинних на час їх виконання; установленої огорожі на межі земельних ділянок АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 положенням ДБН Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій»; влаштування димоходу садового будинку в СТ «Урожай» по АДРЕСА_1 вимогам нормативних документів в галузі будівництва чинних на час його (садового будинку) будівництва.

Суд критично оцінював докази, надані позивачем, а саме: протоколи зборів правління СТ «Урожай», акт Садівничого товариства «Урожай» про обстеження споруд, акти обстеження території, оскільки вони складені за участі голови СТ «Урожай», яка є дружиною позивача та особисто зацікавлена у результатах вирішення спору. Такі докази можуть бути взяті до уваги судом лише у сукупності з іншими доказами, які підтверджують протиправність поведінки відповідача, однак такі докази суду не надано. Окрім того, такі докази не можуть превалювати над висновком судової будівельно-технічної експертизи, якою по суті встановлено відсутність порушень прав та інтересів позивача як власника суміжної земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людям і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до частин другої, третьої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб чи завдати шкоди довкіллю. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживанням права в інших формах.

Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до пункту 9 частини першої, частини другої статті 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» огорожі є різновидом малих архітектурних форм та елементом благоустрою. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.

Згідно з пунктами 1-3 частини другої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані: утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію; дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів.

Відповідно до пункту «б» частини першої, другої статті 90 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) власники земельних ділянок мають право самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно з пунктами «г» та «е» частини першої статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив) (частини перша та друга статті 103 ЗК України).

Згідно з частиною другою, пунктом «б» частини третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Відповідно до частини другої статті 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Звернувшись до суду із вказаним позовом, позивач посилався на те, що перешкоди у користуванні присадибною земельною ділянкою їй чиняться внаслідок, зокрема, будівництва відповідачем прибудови з порушенням будівельних норм, що призводить до затінення частини його присадибної земельної ділянки чим порушуються його права.

Встановлення огорожі на межі між сусідніми землекористувачами регламентується Державними будівельними нормами 360-92 (далі -ДБН 360-92) «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених наказом Державного комітету України у справах містобудування і архітектури від 17 квітня 1992 року № 44.

Відповідно до абзацу другого пункту 3.19 ДБН 360-92 поверховість забудови, граничні розміри житлових будинків, площа забудови, вимоги до господарських будівель, їх складу, огорожі ділянок, благоустрою території встановлюються місцевими правилами забудови залежно від розміру ділянок, умов інженерного обладнання, інсоляції будинків та територій, інших нормативних вимог, регіональних традицій.

Згідно з будівельними нормами СН 441-72*«Вказівки з проектування огорожі майданчиків і ділянок підприємств, будівель і споруд» висота огорожі має бути не більше 2,0 м.

Відповідно до пункту 6.7 ДБН Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій» дозволено проектувати огородження як окремих ділянок, так і всієї прибудинкової території садибної забудови. Висота огороджень має бути не більше ніж 2,0 м на межі сусідніх земельних ділянок та не більше ніж 2,5 м на межі з вулицею для забезпечення нормативної інсоляції та провітрювання суміжних територій.

Отже, присадибні ділянки з боку вулиць та сусідніх ділянок допускається огороджувати (пункт 6.1.34 ДБН України Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій»). Висоту огорожі необхідно встановлювати згідно з вимогами ДБН Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій» та правилами благоустрою населеного пункту.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі № 759/19271/21 від 28.03.2023 року № 26189/22-44/29633/22-44, зокрема, установлена огорожа на межі земельних ділянок АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 із листів профнастилу висотою від 1,89 до 1,95 м, згідно результатів проведеного обстеження, відповідає положенням ДБН Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій». Проведені роботи по об'єкту «Реконструкція садового будинку про АДРЕСА_1 » відповідають вимогам нормативно-правових документів в галузі будівництва чинних на час їх виконання.

Крім того, у вищезазначеному висновку експерта зазначено, що висота прибудови від позначки планувальної поверхні землі до точки карнизу становить 3,14 м. Фактично, покрівля прибудови «Б» нижче ніж віконні прорізи в стінах будинку розташованого на земельній ділянці АДРЕСА_1 .

Тобто, прибудова «Б» до садового будинку ділянці АДРЕСА_1 не перешкоджає надходженню сонячних променів у розрахункову точку світлопрорізів приміщень будинку ділянці АДРЕСА_2 .

Фактичні розміри прибудови «Б» в плані забудови, згідно результатів проведеного обстеження, становлять 7,02х2,89 м.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Встановлено, що садиби сторін є суміжними, відповідач встановивши огорожу та здійснивши прибудову на території своєї земельної ділянки, яка межує з земельною ділянкою позивача, відповідачем не порушено норм ДБН.

Отже, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з урахуванням положень статті 81 ЦПК України, дійшов правильного висновку про те, що позивач не надала доказів того, що прибудова «Б» відповідача з огляду на її висоту, створює позивачу перешкоди у користуванні його земельною ділянкою, а будівництво відповідачем прибудови здійснено з порушенням будівельних норм внаслідок чого відбувається затінення земельної ділянки, належної позивачу.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги надані сторонами позивача та третьої особи докази на підтвердження доводів позивача щодо порушенням будівельних норм, апеляційний суд відхиляє, оскільки вони спростовані іншими доказами у справі, які складені пізніше і які вказують на відсутність таких порушень.

Доводи апеляційної скарги про те, що експерт дійшов хибного висновку про відсутність порушень, зокрема експерт досліджував ДБН, які вже не діяли в момент здійснення прибудови, вони втратили чинність у 2019 році, в той час як будівництво прибудови розпочалося в 2020 році, колегія суддів відхиляє, оскільки матеріали справи не містять доказів, на підтвердження того, що будівництво прибудови «Б» розпочалося в 2020 році.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач не довів обставин вчинення відповідачем йому перешкод у користуванні земельною ділянкою та порушення його прав.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є достатньо вмотивованим та містить висновки щодо питань, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :75:751:0009 шляхом знесення самовільно збудованої прибудови ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування в цій частині та задоволення апеляційної скарги.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалося, тому не було предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України , апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Янчука Анатолія Анатолійовича - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :75:751:0009 шляхом знесення самовільно збудованої прибудови - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2024 року.

Головуючий: Судді: