ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року

м. Київ

справа № 202/6996/21

провадження № 61-61-11313 св 22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

судді-доповідача - Пророка В. В.,

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач-Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК»,
представник позивача
-адвокат Омельченко Євген Володимирович,
відповідач-ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження справу, відкриту за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за касаційною скаргоюАкціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», яке представляє Омельченко Євген Володимирович, на ухвалуДніпровського апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року, постановлену колегією суддів у складі Петешенкової М. Ю., Городничої В. С., Лаченкової О. В.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (далі - АТ «А-Банк») звернулося до суду із вказаним позовом, у якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 19 серпня 2016 року у сумі 30 820,92 грн, з яких 23 418,46 грн - заборгованість за кредитом, 7 402,46 грн - заборгованість по відсотками.

2. Позовна заява аргументована тим, що 19 серпня 2016 року відповідач приєднався до умов та правил надання банківських послуг позивача з метою укладання з ним кредитного договору та отримання кредитної картки. Відповідач підтвердив свою згоду, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до зазначених умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» разом з умовами та правилами і тарифами, які викладені на сайті позивача https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та позивачем кредитний договір.

3. На підставі зазначеного відповідачу був наданий кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.

4. У порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконує в зв`язку із чим утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

5. Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06 червня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

6. Суд першої інстанції мотивував своє судове рішення тим, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме конкретний Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач, коли підтверджував ознайомлення і згоду з ними, підписуючи відповідну Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «А-Банк». А роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16 цс 15) і не спростовано позивачем при розгляді відповідної справи.

7. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила, які регулюють договір приєднання. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у відповідній Анкеті-Заяві домовленості сторін про отримання кредитних коштів, про сплату відсотків за їх користування, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

8. Позивачем також не надано жодного доказу на підтвердження надання відповідачу кредитних коштів (виписка з рахунку, тощо).

Короткий зміст судового рішення апеляційного суду

9. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 липня 2022 року апеляційна скарга позивача залишена без руху до надходження справи № 202/6996/21 до апеляційного суду. Причиною вказана неможливість судом апеляційної інстанції дослідити матеріали справи.

10. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 липня 2022 року апеляційна скарга позивача залишена без руху з вимогою до позивача направити на адресу апеляційного суду докази отримання оскаржуваного рішення суду першої інстанції для поновлення строку на його апеляційне оскарження. З аналогічних причин апеляційний суд приймав ухвали від 03 серпня 2022 року та від 06 вересня 2022 року про залишення без руху апеляційної скарги позивача.

11. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року апеляційна скарга АТ «А-Банк» на рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06 червня 2022 року повернута скаржнику.

12. В оскаржуваній ухвалі апеляційного суду вказано, що АТ «А-Банк» подало апеляційну скаргу, яка ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року залишена без руху з наданням десяти днів з дня вручення її копії для надання документа про сплату судового збору.

13. Також апеляційний суд в оскаржуваній ухвалі зазначив, що копія відповідної ухвали Дніпровського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року направлялась на зазначену в апеляційній скарзі позивача його електронну адресу та отримана ним 19 вересня 2022 року, але у наданий судом строк недоліки апеляційної скарги позивачем не були усунуті.

14. Отже, керуючись статтями 185 та 357 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (в актуальній редакції далі - ЦПК України), апеляційний суд вирішив вважати неподаною апеляційну скаргу позивача та повернув її йому.

Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи

15. 19 серпня 2016 року між АТ «А-Банк» та відповідачем була підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», але вона не містить відомостей, які саме банківські послуги надаються відповідачу та номеру кредитного договору.

16. Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 19 серпня 2016 року, укладеного на його переконання з ним відповідачем, відповідно до якого у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 20 жовтня 2021 року становить 30 820,92 грн, з яких 23 418,46 грн - заборгованість за кредитом, 7 402,46 грн - заборгованість по відсоткам.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

17. У листопаді 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга АТ «А?Банк», яке представляє адвокат Омельченко Є. В., на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року, у якій банк просить скасувати оскаржуване судове рішення апеляційного суду та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Рух справи у суді касаційної інстанції

18. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 грудня 2022 рокувідкрите касаційне провадження у справі. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2024 рокусправа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п'яти суддів.

19. 24 січня 2024 року справа розподілена колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Сердюка В. В.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

20. Обґрунтовуючи порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, заявник вказує на те, що суд апеляційної інстанції вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження позбавив заявника конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення з формальних підстав. Суд не взяв до уваги доводи заявника щодо дати отримання копії оскаржуваного судового рішення та не звернув уваги на те, що апеляційна скарга була подана до суду апеляційної інстанції в межах строку встановленого статтею 354 ЦПК України.

(2) Позиція інших учасників справи

21. Інші учасники справи правом на подання заперечення (відзиву; пояснень) на касаційну скаргу не скористалися.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

(1) Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

22. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

23. Відповідно до частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права (пункт 1), рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом (пункт 2), забезпечення права на апеляційний перегляд справи (пункт 8), розумність строків розгляду справи судом (пункт 10).

24. Відповідно до пунктів 3 та 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України.

25. Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції (частина четверта статті 14 ЦПК України).

26. Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (частина сьома статті 14 ЦПК України).

27. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина дев`ята статті 14 ЦПК України).

28. Стаття 183 ЦПК України встановлює загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення у цивільному процесі. Частина четверта цієї статті ЦПК України передбачає, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

29. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (частина друга статті 185 ЦПК України).

30. Згідно із частиною дев`ятою статті 185 ЦПК України заяви, скарги, клопотання, визначені ЦПК України, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

31. У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята статті 272 ЦПК України).

32. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (частина перша статті 352 ЦПК України).

33. Відповідно до частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (абзац другий частини першої статті 354 ЦПК України).

34. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (пункт 1частини другої статті 354 ЦПК України).

35. Стаття 356 ЦПК України присвячена врегулюванню форми та змісту апеляційної скарги. Згідно із частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

36. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 ЦПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 ЦПК України (відповідно до частин третьої та четвертої статті 357 ЦПК України).

37. Про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (частина сьома статті 357 ЦПК України).

38. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

39. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частина друга статті 367 ЦПК України).

40. Переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції (частини перша та друга статті 400 ЦПК України).

41. У матеріалах цієї справи, яка розглядалась за матеріалами у паперовій формі, відсутні належні докази направлення рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06 червня 2022 року позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення та його отримання позивачем відповідно до умов частини одинадцятої статті 272 ЦПК України, попри наявність відповідного супровідного листа суду першої інстанції від 06 червня 2022 року № 202/6996/21, адресованого, у тому числі, позивачу. Апеляційний суд не надав оцінки цій обставині.

42. Також у матеріалах справи міститься заява позивача у відповідь на ухвалу апеляційного суду від 18 липня 2022 року про залишення апеляційної скарги позивача без руху, у якій позивач, крім іншого, вказує на те, що він подав свою апеляційну скаргу в межах строку, передбаченого ЦПК України для апеляційного оскарження. На це апеляційний суд уваги не звернув.

43. Рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська у цій справі, щодо якого подана відповідна апеляційна скарга позивача, було ухвалене з виготовленням його повного тексту 06 червня 2022 року. Відповідно до матеріалів справи та безпосередньо ухвали апеляційного суду від 04 липня 2022 року апеляційна скарга позивача отримана апеляційним судом 29 червня 2022 року, а відповідно до ухвали апеляційного суду від 18 липня 2022 року направлена позивачем - 24 червня 2022 року.Тобто, апеляційна скарга позивача, щодо якої прийнята оскаржувана ухвала апеляційного суду була подана в межах тридцятиденного строку, передбаченого частиною першою статті 354 ЦПК України, що не вимагає поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду безвідносно аргументаційних помилок та помилкових клопотань самої апеляційної скарги.

44. Зазначене випливає із принципу «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). На це, зокрема, вказала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 червня2021 року у справі № 904/5726/19 (пункти 6.56-6.58).

45. Тобто суд апеляційної інстанції в силу власної компетенції та вимог ЦПК України мав надавати оцінку аргументам та клопотанням апеляційної скарги, у тому числі наявності підстав для поновлення відповідного строку, чому має передувати реальний факт пропущення цього строку. Але апеляційний суд цього не зробив, проігнорував вказівку позивача на фактичну помилковість свого клопотання, викладену у його відповіді на ухвалу апеляційного суду від 18 липня 2022 року про залишення апеляційної скарги позивача без руху, після чого ще двічі ухвалами залишав апеляційну скаргу позивача без руху, вимагаючи від нього доказів для доведення підстав поновлення непропущеного процесуального строку. Після цього апеляційний суд постановив оскаржувану ухвалу про повернення апеляційної скарги позивачу через те, що він не надав апеляційному суду протягом встановленого десятиденного строку доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

46. В матеріалах справи міститься платіжне доручення щодо сплати «судового збору, за позовом АТ «А-Банк», на рішення від 06.06.2022 по справі № 202/6996/21», якому апеляційний суд жодної оцінки у своїх відповідних ухвалах не надав.

47. Також у жодній ухвалі апеляційного суду не вказано позивачу всупереч вимогам частини другої статті 185 та частини другої статті 357 ЦПК України про такий недолік його апеляційної скарги як несплата судового збору за її подання, або його неповна сплата з розрахунком апеляційним судом правильної суми та необхідної доплати. Також апеляційний суд не встановлював, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

48. З урахуванням змісту попередніх ухвал апеляційного суду про залишення відповідної апеляційної скарги позивача без руху Верховний Суд дійшов висновку про описку в оскаржуваній ухвалі апеляційного суду, а тому приймає до уваги аргументи позивача, які стосуються саме питання отримання зазначеного рішення суду першої інстанції та дотримання строку, передбаченого статтею 354 ЦПК України.

49. Враховуючи зазначене оскаржувана ухвала апеляційного суду не відповідає статті 263 (законність і обґрунтованість судового рішення) ЦПК України та підлягає скасуванню, а справа направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

(2) Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

(2.1) Щодо суті касаційної скарги

50. Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду (пункт 2 частини першої статті 409 ЦПК України).

51. Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі (частина шоста статті 411 ЦПК України).

52. На підставі здійсненої вище оцінки аргументів учасників справи, висновків судів попередніх інстанцій Верховний Суд дійшов висновку про необхідність задовольнити касаційну скаргу позивача - скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою позивача.

(2.2) Щодо дій, які повинен виконати суд апеляційної інстанції

53. Належним чином дослідивши в потрібному обсязі реальні обставини цієї справи, дійсні вимоги ЦПК України та відповідність їм апеляційної скарги позивача, вирішити чи є підстави для відкриття апеляційного провадження у справі, а за наявності таких підстав - відкрити апеляційне провадження у справі та здійснити апеляційний перегляд справи відповідно до вимог ЦПК України.

(2.3) Щодо судових витрат

54. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

55. Оскільки Верховний Суд скасовує ухвалу апеляційного суду про повернення апеляційної скарги та передає справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 419 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити касаційну скаргу Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК».

2. Скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року.

3. Направити справу № 202/6996/21 до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК».

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Пророк

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров

В. В. Сердюк