ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №489/7872/23
Провадження №6/477/58/24
УХВАЛА

15 лютого 2024 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Семенової Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Пихтіна О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження.

Заява мотивована тим, що на виконанні у приватного виконавця Баришнікова А.Д. перебуває виконавче провадження № 68055438, відкрите на підставі виконавчого напису № 81164, вчиненого 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Світошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВИРДИКТ КАПІТАЛ» у розмірі 27241 грн., 52 коп., що виникла за кредитним договором №401207298.

Представник заявника заяву підтримав, просив задовольнити, розгляд проводити без його участі.

Заінтересовані особи у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, заперечень на заяву суду не направили.

Відповідно до частини 3 статті 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши подані заявником докази, суд установив такі фактичні обставини та виходить з наступного.

До суду в якості доказу вчинення нотаріусом виконавчого напису надано постанову про відкриття виконавчого провадження від 05 січня 2022 року (а.с. 5). Згідно даної постанови, у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. перебуває виконавче провадження № 68055438 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., вчиненого 12 червня 2021 року за № 81164, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 27241 грн. 52 коп.

Заявник стверджує, що 15 лютого 2023 року між ТОВ «ВИРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» укладено договір № 15-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило, а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги до боржників, зазначених у Додатку № 3 до цього договору стосовно заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором №401207298.

Крім того, 12 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» укладено договір № 12-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні йому, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором права вимоги первісного кредитора до боржників зазначених у Додатку № 3 до цього договору.

На підставі цього Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» звернулось до суду із заявою про заміну стягувача на підставі статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до витягу з Додатку №3 до договору №15-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги та витягу з Додатку №3 до договору №12-05/23 про відступлення (купівлі-продажу), право вимоги передавалось відносно боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 401207298.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Заміну сторони виконавчого провадження, а також заміну стягувача та/або боржника у виконавчому провадженні та виконавчому листі врегульовано статтею 442 ЦПК України.

Згідно з частиною 1 статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї сторони виконавчого провадження суд замінює таку сторону правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина 5 статті 442 ЦПК України).

Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року №425-XII, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія.

Згідно зі статтею 87 Закону №425-XII, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів.

Відповідно до положень статті 88 Закону №425-XII, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права кредитора на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Статтею 90 Закону №425-XII визначено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У силу вимог пункту 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, таких виконавчих документів як виконавчі написи нотаріуса.

Згідно з пунктом 1 глави 16 розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду.

Відповідно до пункту 2 глави 16 розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку № 296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Згідно з підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Відповідно до підпункту 7.2 пункту 7 глави 16 розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку № 296/5, при кожному наступному вчиненні виконавчого напису за одним і тим самим зобов`язанням повторне подання копії документа, що встановлює заборгованість, не вимагається. У цих випадках нотаріус вимагає подання двох примірників витягу з особового рахунку та оригіналу зобов`язання.

Відтак, заявник не позбавлений права на заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса шляхом звернення до нотаріуса, який видав виконавчий напис за вказаним зобов`язанням.

При цьому, необхідно зазначити, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» як новий кредитор не позбавлений можливості звернутися до нотаріуса із заявою про видачу нового виконавчого напису нотаріуса за наявності для цього підстав і з дотриманням відповідних правових вимог.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.07.2022 року по справі № 186/545/21.

Отже, відповідно до Порядку № 296/5, заявник не позбавлений права на заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса шляхом звернення до нотаріуса, який видав виконавчий напис за вказаним зобов`язанням, та як новий кредитор має можливість звернутися до нотаріуса із заявою про видачу нового виконавчого напису нотаріуса.

Крім того, суду не надано доказів, що право вимоги саме за кредитним договором №401207298 взагалі передавалось ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», оскільки договорів про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, укладених між АТ «АЛЬФА БАНК» та ТОВ «Кредитні Ініціативи», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», правонаступником якого є ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», суду не надано.

У зв`язку з цим, не зрозуміло для підтвердження яких обставин заявником надано в якості доказу копію договору № 15-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, укладеного між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «Кампсіс Фінанс», та копію договору № 12-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, укладеного між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс».

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., вчиненого 12 червня 2021 року за № 81164, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором №401207298, укладеним 24 червня 2012 року між Акціонерним товариством «Альфа Банк» та ОСОБА_1 , - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Семенова