Провадження № 2/686/1779/24
УХВАЛА

14 лютого 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Дмітрієвій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Верховного Суду, від імені якого діє Кравченко Станіслав Іванович, про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

В провадженні Хмельницького міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Верховного Суду, від імені якого діє ОСОБА_2 , про відшкодування моральної шкоди у сумі 10 000 000 грн., завданої йому внаслідок ухвалення Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області та Хмельницьким апеляційним судом рішень у справах №686/20012/18, №686/8422/20, №686/25511/20, №686/4032/21, №686/13784/21, №686/13188/21.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.11.2023 року було відкрито підготовче провадження по вказаній справі.

17.01.2024 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві вказав про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, у відзиві на позов вказав про розгляд справи без участі представника.

12.12.2023 року до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечує щодо задоволення позову з тих підстав, що оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Також, суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час здійснення ними правосуддя, про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ, а також про зобов`язання судів та суддів до вчинення певних дій. Відповідач у своєму відзиві вказує, що оскільки спір в частині вимог до суду не можна розглядати в порядку цивільного судочинства та взагалі такий спір не підлягає судовому розгляду, провадження у цій справі за позовом до Верховного Суду підлягає закриттю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Верховного Суду, від імені якого діє ОСОБА_2 , про відшкодування моральної шкоди, завданої йому внаслідок ухвалення рішень Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області та Хмельницьким апеляційним судом у справах №686/20012/18, №686/8422/20, №686/25511/20, №686/4032/21, №686/13784/21, №686/13188/21 підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного суду від 08.12.2019 року у справі №688/2479/16-ц Закони України не передбачають можливість розгляду у суді позовних вимог про визнання незаконними дій/бездіяльності іншого суду, вчинених під час розгляду ним справ, оскільки такі дії/бездіяльність є пов`язаними з розглядом судової справи.

Оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ, а такса про зобов`язання судів та суддів до вчинення певних процесуальних дій. Вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретне справи, а також ухвалені у ній рішення можна оскаржити до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені. Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди під час розгляду конкретної справи, можна усунути лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені. Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді) (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31.07.2019 у справі № 636/5534/15).

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 № 8 «Про незалежність судової влади» судам роз`яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Статтями 12, 77, 79, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У випадку неналежної поведінки судді та/або інших випадках (за наявності підстав і у визначеному законом порядку) громадяни мають право звертатися до компетентних органів у відповідності до вимог Законів України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про Вищу раду правосуддя».

Отже, чинне законодавство дає можливість громадянину повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення та дій судді в іншій спосіб, ніж шляхом звернення до суду з позовом.

Оскарження будь-яких дій судді щодо здійснення ним правосуддя не може відбуватися шляхом ініціювання судового процесу проти суду (судді). Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час здійснення ними правосуддя, про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ, а також про зобов`язання судів та суддів до вчинення певних дій.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Положення цієї норми стосуються як позовів, які не можна розглядати за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (пункт 30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.12.2019 року у справі № 688/2479/16-ц).

Оскільки спір в частині вимог до суду не можна розглядати за правилами цивільного судочинства та взагалі такий спір не підлягає судовому розгляду, суд вважає, що провадження у справі №686/30701/23 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Верховного Суду, від імені якого діє ОСОБА_2 , про відшкодування моральної шкоди, слід закрити.

Керуючись ст.ст. 247, 255 ч.1 п.1, 260 ЦПК України, суд

постановив:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Верховного Суду, від імені якого діє ОСОБА_2 , про відшкодування моральної шкоди закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Сергій Стефанишин