Справа № 158/8/24
Провадження № 2/0158/140/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2024 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Поліщук С.В.,
при секретарі Квач Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Терлецький Олександр Миколайович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Лариса Михайлівна, Ківерцівський відділ державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Терлецький О.М. звернувся до Ківерцівського районного суду Волинської області з цивільним позовом до ТзОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Л.М., Ківерцівський відділ державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що 22.09.2005р. між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «НАДРА» правонаступником якого згідно договору факторингу №GL6N714301 від 06.05.2020р. є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс», було укладено Кредитний договір №240-Р, відповідно до умов якого, банк надав позичальнику грошові кошти в порядку та на умовах визначених вказаним договором.
18 січня 2022р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №153 з приводу стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №240-Р від 22.09.2005р. в сумі 9904 грн. 75 коп.
На підставі вищевказаного виконавчого напису головним державним виконавцем Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Пащук В.З. відкрито виконавче провадження №68661036 від 15.02.202 року. Крім того постановами вищезазначеного головного державного виконавця від 15.02.2022р. та 04.12.2023р. накладено арешт на грошові кошти та майно боржника у вищевказаному виконавчому провадженні в межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат по виконавчому провадженні та штрафів.
Стверджує, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. з порушенням норм чинного законодавства, оскільки кредитний договір №240-Р від 22.09.2005р. не є нотаріально посвідченим, а тому не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.
На підставі вищевикладеного, просить суд визнати виконавчий напис вчинений 18.01.2022р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. за реєстровим №153 таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі пов`язані зі сплатою судового збору та витрати на професійну правову допомогу.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 03.01.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача по справі ОСОБА_1 адвокат Терлецький О.М.в судове засідання не з`явився, 29.01.2024р. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача по справі. Позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить позов задовольнити.
Представник відповідача по справі ТзОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс» 19.01.2024р. подав до суду заяву про часткове визнання позову щодо визнання виконавчого напису вчиненого 18.01.2022р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. за реєстровим №153 таким, що не підлягає виконанню. Крім того зазначає, що оскільки позовні вимоги позивача стосуються кредитних правовідносин, застосуванню підлягають положення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», якою звільняються від сплати судового збору споживачі за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, що узгоджується із правовою позицією викладеною у постановах Верховного Суду від 26 лютого 2020р (справа №643/2870/18, провадження №61-4126св19). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.10.2022р. (справа №743/1481/21, провадження 61-7365св22), а тому сплачений позивачем при подачі позову до суду судовий збір підлягає поверненню з Державного бюджету України. Також заперечує щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 7000 грн., яка не підтверджується жодними належними та допустимими доказами доданими до позовної заяви.
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Л.М., Ківерцівський відділ державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, письмових пояснень до суду не надходило.
Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Дослідивши письмові докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданими учасниками справи.
Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.
Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В ст. 89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 22.09.2005р. між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «НАДРА» правонаступником якого згідно договору факторингу №GL6N714301 від 06.05.2020р. є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс», було укладено Кредитний договір №240-Р, відповідно до умов якого, банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти в порядку та на умовах визначених вказаним договором.
18 січня 2022р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №153 з приводу стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №240-Р від 22.09.2005р. в сумі 9904 грн. 75 коп. (а.с. 9).
Постановами головного державним виконавцем Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Пащук В.З. від 15.02.2022р. та від 04.12.2023р. відкрито виконавче провадження №68661036 та накладено арешт на грошові кошти та майно боржника у вищевказаному виконавчому провадженні в межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат по виконавчому провадженні та штрафів (а.с. 10-13).

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд зазначає наступне.

За загальним правилом ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 вказаного Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно» для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999.

Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 р. до вказаного вище Переліку внесені зміни, зокрема, доповнено новим розділом такого змісту "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" відповідно до якого для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, з моменту її прийняття.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

В матеріалах справи відсутні докази того, що укладений між сторонами вищевказаний кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому вказані обставини є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.03.2020р. (справа №757/24703/18-ц, провадження № 61-12629св19) та від 21.10.2020р. (справа №172/1652/18, провадження №61-16749св19).

Окрім цього слід зазначити, що у постанові від 13 жовтня 2021 року (справа №554/6777/17-ц, провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусу бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Таким чином нотаріус зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Матеріали справи відомостей про отримання позивачем (боржником) відповідного повідомлення не містять.

Також, зі змісту оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що право вимоги до позивача за кредитним договором було відступлене на підставі відповідного договору, у зв`язку з чим воно перейшло до відповідача.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Проте, матеріали даної цивільної справи не містять договору факторингу №GL6N714301 від 06.05.2020р. з якого б вбачалось, що ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс» є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Комерційний банк «НАДРА», зокрема щодо права вимоги до позивача по даній цивільній справі, або ж рішення суду про заміну сторони виконавчого провадження в зобов`язанні, а тому відсутні підстави вважати, що у позивача виникло зобов`язання саме перед ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс», як кредитором.

З огляду на вищезазначене, викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, а тому позов в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем по справі ОСОБА_1 при подачі вказаного позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп.

У постановах Верховного Суду від 26.02.2020р. (справа №643/2870/18, провадження № 61-4126св19) та від 19 жовтня 2022 року (справі № 743/1481/21, провадження №61-7362св22) зроблені такі висновки, що виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника.

Оскільки вчинення виконавчого напису нотаріусом є одним з видів позасудового захисту прав кредитора, а безпосередньо виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», кредитор після вчинення нотаріусом виконавчого напису має право звернутися до органів державної виконавчої служби або до приватного виконавця з метою примусового стягнення заборгованості за кредитом.

При цьому нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Це суперечить правовому статусу нотаріуса, визначеному у статтях 1, 9 Закону № 3425-ХІІ.

При стягненні за виконавчим написом нотаріуса боржник не позбавлений права на захист своїх прав. Стягнення провадиться в рамках виконавчого провадження, яке дозволяє боржнику користуватися правом захисту, в тому числі судового. Предметом позову в таких справах є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі.

Таким чином, позов про визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних правовідносин. У випадку пред`явлення такого позову споживачем фінансових послуг підлягає застосуванню положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить висновку про повернення позивачу сплаченого ним судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп., оскільки ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору за подання позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77, 78, 81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, на підставі ст. 15, 16, 18 ЦК України, Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. 18 січня 2022 року за реєстраційним №153 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс» заборгованості за кредитним договором №240-Р від 22.09.2005р. в сумі 9904 грн. 75 коп.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп. судового збору, сплаченого ним згідно платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» №0.0..1 від 29.12.2023р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

представник позивача адвокат Терлецький Олександр Миколайович, свідоцтво про право на зайнятість адвокатською діяльністю №1135 видане 10.05.2019 року, юридична адреса: вул. Конякіна, буд 30, оф. 144, м. Луцьк Волинської області, індекс 43026;

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс», юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, ;

представник відповідача адвокат Огороднійчук Дмитро Анатолійович, юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37-41;

треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні відповідача:

- приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Лариса Михайлівна, юридична адреса: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, буд. №52;

- Ківерцівський відділ державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), юридична адреса: м. Ківерці, вул. Шевченка, 6, Луцького району Волинської області, .

Суддя Ківерцівського районного суду Поліщук С.В.