Справа № 510/2391/21
Провадження 2/510/268/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.24 року Ренійський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 жовтня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Ренійському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

З часом у сімейному житті у сторін почали виникати сварки, з`явились різні погляди на сімейне життя, вони перестали підтримувати подружні стосунки, проживають окремо один від одного. Шлюб носить суто формальний характер та подальше його збереження є неможливим оскільки суперечить волі та інтересам сторін. Спільних дітей у сторін немає. З зазначених підстав, та того, що відповідачка від розірвання шлюбу у органі державної реєстрації актів цивільного стану відмовляється, позивач звернувся із позовом до суду.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є заява з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідачка у підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про визнання позовних вимог, в якій також просив розглянути справу за її відсутності.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та не суперечить закону.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , який зареєстрований 09.10.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , актовий запис № 84; копія паспорту громадянина України ОСОБА_1 , серія НОМЕР_2 та РНОКПП; копія паспорту громадянки України ОСОБА_2 , серія НОМЕР_3 та РНОКПП.

Судом встановлено, що 09 жовтня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Ренійському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 84. За час перебування у шлюбі у сторін сумісних дітей немає.

З часом у сімейному житті у сторін почали виникати сварки, з`явились різні погляди на сімейне життя, вони перестали підтримувати подружні стосунки, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, втрачено почуття любові та поваги, кожен живе своїм окремим життям та інтересами. Сторони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Шлюб носить суто формальний характер та подальше його збереження є неможливим оскільки суперечить волі та інтересам сторін. Спільних дітей у сторін немає. Сторони не бажають зберегти шлюб, примирення не можливе, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає.

За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них.

У відповідності до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалась остаточно, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу, обставини викладені позивачем у позовній заяві знайшли своє належне підтвердження у судовому засіданні тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 58, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 24, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 09 жовтня 2010 р. у Ренійському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 84 розірвати.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін