Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2174/22
Номер провадження 2/711/274/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м.Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді: Піковського В.Ю.,

при секретарі - Пасічній Н.В.,

за участі:

представника позивача адвоката Плакущого С.В.,

представника відповідача адвоката Глущенка О.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Друга Черкаська державна нотаріальна контора Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) ЦМУ МЮ (м. Київ), тертя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Левицька Елеонора Антонівна про визнання недійсною заяву про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Плакущого С.В., звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою, в якій просить визнати заяву ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка проживала у АДРЕСА_1 , про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , недійсною.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2022, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Піковський В.Ю. визначений для розгляду судової справи №711/2174/22.

Ухвалою суду від 26.05.2022 прийнято та відкрито провадження по даній справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

26.04.2023 ухвалою суду прийнято заяву про зміну (уточнення) предмета позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Друга Черкаська державна нотаріальна контора Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) ЦМУ МЮ (м. Київ), тертя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Левицька Елеонора Антонівна про визнання недійсною заяву про прийняття спадщини.

06.11.2023 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Глущенка О.С. про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Друга Черкаська державна нотаріальна контора Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) ЦМУ МЮ (м. Київ), тертя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Левицька Елеонора Антонівна про визнання недійсною заяву про прийняття спадщини.

04.12.2023 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Глущенка О.С. про визнання дій зловживання процесуальними правами та залишення позову без розгляду (у порядку ст.44 ЦПК України).

08.11.2022 представник позивача адвокат Плакущий С.В. подав клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи на вирішення якої просить поставити наступні питання: з урахуванням індивідуально-психологічних властивостей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також поставленого їй діагнозу, чи страждала за життя померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 на тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння або психічне захворювання? Чи може психічне захворювання ОСОБА_3 тягнути за собою неможливість нею усвідомлювати значення своїх дій/або керувати ними? Чи могла ОСОБА_3 , в травні-серпні 2021 року, під час складання заяви про прийняття спадщини від померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 спадкодавця ОСОБА_4 , усвідомлювати значення своїх дій, надавати їм належну оцінку та керувати ними?

09.03.2023 представник позивача адвокат Плакущий С.В. подав заяву про уточнення до клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи у справі. Просить уточнити питання три у клопотанні про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи у справі та викласти його в наступній редакції: Чи могла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , під час складання заяви про прийняття спадщини від померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 спадкодавця ОСОБА_4 , усвідомлювати значення своїх дій, надавати їм належну оцінку та керувати ними?

В судовому засіданні адвокат Плакущий С.В. підтримав клопотання в повному обсязі, просив призначити у справі посмертну судово-психіатричну експертизу.

В судовому засіданні адвокат Глущенко О.С. заперечив проти призначення посмертної судово-психіатричної експертизи та підтримав письмові заперечення подані ним через канцелярію суду.

Заслухавши пояснення представників позивачки та відповідачки, дослідивши надані учасниками справи докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Предметом позовних вимог є дійсність одностороннього правочину, вчиненого ОСОБА_3 шляхом подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 .. Обґрунтовуючи позовні вимоги сторона позивача посилається на те, що складання заяви про прийняття спадщини вчинено ОСОБА_3 у стані, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, що потягло за собою порушення процедури прийняття та оформлення спадщини. Натомість для будь-якого одностороннього правочину необхідним є дотримання вимоги закону про те, що волевиявлення учасника такого правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а належна реалізація волевиявлення можлива лише психічно здоровою особою.

Слід зауважити, що завданням психіатричної експертизи є визначення психічного стану здоров`я особи для встановлення обсягу її дієздатності на момент вчинення правочину. Отже, з огляду на предмет та підстави позову в даному випадку, результати такої експертизи мають значення для з`ясування обставин наявності дефекту волі ОСОБА_3 при складанні нею заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

У пункті 16 постанови пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» надано роз`яснення про обов`язковість суду призначити судово-психіатричну експертизу в тих випадках, коли правочин оспорюється з підстав, передбачених ст.225 ЦК України, тобто з підстав того, що правочин, вчинений дієздатною фізичною особою у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій.

Разом з тим, суд звертає увагу, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст.11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Статтею 12 ЦПК України закріплений принцип змагальності цивільного судочинства, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, слід виснувати, що учасник справи не обмежений у праві надавати суду докази на підтвердження обставин, на які такий учасник справи посилається в обґрунтування своєї позиції. Натомість доцільність та необхідність вчинення процесуальних дій зі збирання певних доказів має оцінюватись в контексті істотності значення таких доказів для з`ясування змісту спірних правовідносин та правильності правового вирішення спору, що розглядається судом.

Аналіз змісту позовних вимог та обставин спірних правовідносин свідчить, що спір між сторонами стосується спадкових правовідносин. Звертаючись до суду з даним позовом позивачка в позовній заяві зазначила, що вона є спадкоємцем за законом на спадкування від ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , а її позовні вимоги спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення спірного правочину, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації позивачкою її прав.

В той же час слід зауважити, що інститут прийняття спадщини у спадкових правовідносин має ряд особливостей. Порядок прийняття спадщини регулюється положеннями статті 1268 ЦК України. Згідно ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Положення ч.ч.2-4 ст.1273 ЦК України передбачають право спадкоємців на подання заяви про відмову від спадщини. Системний аналіз змісту зазначених норм закону шляхом телеологічного їх тлумачення свідчить, що законодавець визначив презумпцію автоматичного прийняття спадщини спадкоємцями, які мають вади психічного здоров`я (недієздатна особа або особа, цивільна дієздатність якої обмежена), і виключенням є лише випадок, коли такий спадкоємець заявив про відмову від спадщини у порядку, передбаченому ч.ч.2-4 ст.1273 ЦК України. Подібне тлумачення ґрунтується на необхідності додаткового забезпечення належного захисту майнових інтересів спадкоємців, які відносяться до категорії вразливих членів суспільства, оскільки в силу особливостей стану свого психічного здоров`я не здатні в повній мірі самостійно реалізувати свої права.

Предметом доказування по даній справі, в контексті підстав позову, є наявність дефекту волевиявлення у діях ОСОБА_3 при складанні нею заяви про прийняття спадщини від 06.05.2021.

Натомість, з огляду на зміст спірних правовідносин та правові наслідки, які визначені законом для спадкоємців, які на час прийняття спадщини не усвідомлювали значення своїх дій та не могли керувати ними, то відомості, які можуть бути отримані за наслідками проведення посмертної судово-психіатричної експертизи, в даному випадку не мають вирішального значення для правильного вирішення спору в контексті правового регулювання спадкових правовідносин. За таких обставин висновки посмертної судово-психіатричної експертизи не матимуть істотного значення для правильності вирішення спору.

При цьому суд звертає увагу, що суд має змогу та здатен надати оцінку доказам, що надані позивачем з врахуванням заперечень сторони відповідача, а також обставинам спірних правовідносин та обраному позивачкою способу захисту. При цьому обставини, на які посилається сторона позивача, можуть підтверджуватись іншими доказами, які надані суду учасниками справи. В той же час проведення посмертної судово-психіатричної експертизи за своїм змістом є складною, тривалою та дороговартісною процесуальною дією, а отже її проведення має бути належним чином виправдане, зокрема істотним значенням результатів проведення експертного дослідження для правильності вирішення справи по суті.

Тому, враховуючи доказове значення висновків такої експертизи в контексті умов її проведення (вартість, строк проведення, обсяг вихідних даних, відсутність підекспертної особи, істотність значення висновку для встановлення обставин спірних правовідносин тощо) та змісту правового регулювання спірних правовідносин, суд доходить висновку про недоцільність її призначення, оскільки в даному випадку проведення такої процесуальної дії не сприятиме реалізації завдань судочинства.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.11, 83, 89, 103, 110, 258-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання представник позивача адвоката Плакущого С.В. про призначення по справі посмертної судово-психіатричної експертизи відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками розгляду справи по суті.

Головуючий: В. Ю. Піковський

Повний текст ухвали складений 29 січня 2024 року.