Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/904/23

Провадження №2/377/28/24

31 січня 2024 року Славутицький міський суд Київської області в складі головуючої судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Пскової А.І., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, штрафних санкцій,

У С Т А Н О В И В :

У листопаді 2023 року Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» (далі КП «УЖКГ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, штрафних санкцій.

Позов обґрунтовано тим, що КП «УЖКГ» з 01.11.2014 є виконавцем послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води. Квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_1 ( частка) на підставі договору купівлі-продажу №346, виданого18 червня 2020 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Хусалімовою Л.В.; ОСОБА_3 (1/4 частки) на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №249, виданого 06 травня 2020 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Хусалімовою Л.В.; ОСОБА_2 (1/5 частки) на підставі свідоцтва про право власності б/н, виданого 23 серпня 2000 року ВП «Чорнобильська АЕС», та договору про визначення часток у спільній сумісній власності №1404, виданого 22 грудня 2018 року Славутицькою міською державною нотаріальною конторою Київської області ; (1/20 частка) на підставі свідоцтва про право на спадщину №1390, виданого 18 грудня 2018 року Славутицькою міською державною нотаріальною конторою Київської області. Вказана квартира забезпечена технічною можливістю фактично отримувати/споживати комунальні послуги, оскільки будинок АДРЕСА_2 підключений до загальноміських систем з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Позивач надавав такі послуги в зазначеному будинку постійно та за тарифами, встановленими уповноваженими органами. Відповідачі від надання зазначених послуг не відмовлявся, будь-яких актів-претензій щодо неналежної якості послуг або відсутності послуг не надсилали. Для укладення письмового договору про надання вищезазначених житлово-комунальних послуг відповідачі до позивача не зверталися, однак ОСОБА_2 у період з січня 2019 року та ОСОБА_1 у період з липня 2020 року споживали надані послуги, а ОСОБА_3 в період з червня 2020 року споживав та частково оплачував надані послуги. Тим самим відповідачі здійснювали дії, які відповідно до частини другої статті 642 ЦК України є прийняттям запропонованого договору.Таким чином, шляхом фактичного споживання послуг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 шляхом фактичного споживання послуг та часткової сплати за надані послуги приєдналися до умов договору, який діяв на дату виникнення спірних правовідносин і до 01.11.2021. З 01 листопада 2021 року відповідно до статей 12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII набули чинності публічні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії та про надання послуг з постачання гарячої води, розміщені КП «УЖКГ» як виконавцем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, на офіційному веб-сайті підприємства https://www.ugkg-slavutich.org.ua/publichni-dogovori-priєdnannya. Станом на 01 жовтня 2023 року заборгованість за надані житлово-комунальні послуги становить 42 597,41 грн. Крім того, на підставі частини другої статті 625 ЦК України позивач нарахував інфляційні втрати в сумі 1 596,08 грн та три відсотки річних в сумі 440, 55 грн.

Посилаючись на статті 7, 9, 13, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV, статті 5, 7, 9, 10, 12, 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VШ, статті 19, 25 Закону України «Про теплопостачання», статті 11, 16, 205, 319, 322, 509, 526,530, 625, 629,634, 641, 642, 901, 903 ЦК України, позивач просив:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води станом на 01 жовтня 2023 року в розмірі 17 313, 54 грн, інфляційні втрати в розмірі 669,72 грн, три відсотки річних у розмірі 188,82 грн;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води станом на 01 жовтня 2023 року в розмірі 8 715, 22 грн, інфляційні втрати в розмірі 544,20 грн, три відсотки річних у розмірі 157,33 грн;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води станом на 01 жовтня 2023 року в розмірі 16 568,65 грн, інфляційні втрати в розмірі 382,16 грн, три відсотки річних у розмірі 94,40 грн;

- стягнути з відповідачів судові витрати в сумі 2684 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою судді від 04 грудня 2023 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03 січня 2024 року. Цією ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано в приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Хусалімової Л.В. завірені належним чином: копію договору купівлі-продажу нерухомого майна № 346 від 18 червня 2020 року, на підставі якого право спільної часткової власності (розмір частки ) на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , виникло в ОСОБА_1 ; копію свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 249 від 06 травня 2020 року, на підставі якого право спільної часткової власності (розмір частки ) на квартиру, розташовану за вказаною адресою, виникло в ОСОБА_3 ; в Славутицької державної нотаріальної контори завірені належним чином: копію договору про визначення часток у спільній сумісній власності, серія та № 1404, від 22 грудня 2018 року, на підставі якого частка в розмірі 1/5 у спільній частковій власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , визначена за ОСОБА_2 ; копію свідоцтва про право на спадщину, серія та № 1390 від 18 грудня 2018 року, відповідно до якого право власності ( розмір частки 1/20) на квартиру, розташовану за вказаною адресою, виникло в ОСОБА_2

03 січня 2024 року цивільну справу знято з розгляду та призначено нове підготовче засідання на 17 січня 2024 року.

Ухвалою суду від 17 січня 2024 року задоволено клопотання відповідача ОСОБА_1 про приєднання доказів, приєднано до матеріалів цивільної справи: копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 30 жовтня 2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ; копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 від 19 грудня 2023 року. Прийнято відмову позивача від позову в частині позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води станом на 01 жовтня 2023 року в розмірі 8 715, 22 грн, інфляційних втрат у розмірі 544,20 грн, трьох відсотків річних у розмірі 157, 33 грн та провадження в цій частині закрито на підставі пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України.

Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. У поданому до суду клопотанні виконавчий директор КП «УЖКГ» Позняк А.В. просив розглядати справу за відсутності представника позивача, задовольнити позовні вимоги до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у повному обсязі ( а.с. 203 ).

Відповідач ОСОБА_1 у призначене судове засідання не прибула, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином шляхом направлення тексту судової повістки про виклик на її номер телефону, яка була доставлена 18.01.2024 о 09:30:03, про що свідчить довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber» ( а.с.195). До суду подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала ( а.с.180).

Відповідач ОСОБА_2 у призначене судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином в порядку, передбаченому частиною 11 статті 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було опубліковано 18.01.2024 ( а.с.193, 194). З опублікування оголошення про виклик відповідач ОСОБА_2 вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання відповідно до вимог частини 11 статті 128 ЦПК України. Будь-яких заяв і клопотань, а також відзиву на позовну заяву до суду не подав. Про причини неявки суду не повідомив.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.

Судом встановлено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у різних частках.

Розмір частки ОСОБА_1 становить . Право власності на 1/2 частку квартири ОСОБА_1 набула на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 18 червня 2020 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Хусалімовою Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №346 ( а.с.142-143).

Розмір частки ОСОБА_2 становить 1/5 та 1/20. Право власності на 1/5 частки квартири ОСОБА_2 набув на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 23 серпня 2000 року генеральним директором ВП «Чорнобильська АЕС», та договору про визначення часток у спільній сумісній власності, посвідченого 22 грудня 2018 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Наваліхіною О.О., зареєстрованого в реєстрі за №1404 ( а.с.23,147). Право власності на 1/20 частки квартири виникло в ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18 грудня 2018 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області Наваліхіною О.О., зареєстрованого в реєстрі за №1390 ( а.с.146).

Розмір частки ОСОБА_3 становить . Право власності на частки квартири ОСОБА_3 набув на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, виданого 06 травня 2020 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Хусалімовою Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №249 ( а.с.144).

Реєстрація права спільної часткової власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вказаних частках підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 327447177 від 30 березня 2023 року ( а.с.21-22).

Згідно з пунктом 10 частини першої постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 у Київській області утворено Вишгородський район (з адміністративним центром у місті Вишгород) у складі територій Вишгородської міської, Димерської селищної, Іванківської селищної, Петрівської сільської, Пірнівської сільської, Поліської селищної, Славутицької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, м.Славутич віднесено до Вишгородського району Київської області.

Як убачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 30 жовтня 2020 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 30 жовтня 2020 року, про що складено відповідний актовий запис за №62. Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка- ОСОБА_4 , дружини ОСОБА_5 ( а.с.177).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер у с. Малійки Чернігівського району Чернігівської області, про що Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 26 листопада 2023 року складено відповідний актовий запис за №234 та 19 грудня 2023 року видано свідоцтво про смерть повторно, копія якого долучена до матеріалів справи ( а.с.178).

Оскільки ухвалою суду від 17 січня 2024 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_3 , тому відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Як убачається з матеріалів справи, будинок АДРЕСА_2 підключений до загальноміської системи постачання теплової енергії та постачання гарячої води (а.с.36).

Виходячи з викладеного, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як співвласники квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , є споживачами послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

За положеннями статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до частини першої статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» відповідно до частини четвертої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону України № 1198-VII від 10.04.2014, та рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області №1574-49-VІ від 03.10.2014 як теплопостачальна організація з 01 листопада 2014 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с.69).

Пунктом 2.1 Статуту КП «УЖКГ» в редакції, затвердженій рішенням Славутицької міської ради від 03.03.2023 № 783-17-VIII, передбачено, що підприємство створюється з метою надання послуг зі здійснення діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам та надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, у порядку, встановленому законодавством (а.с. 60-65).

Постачання теплової енергії позивач здійснює на підставі ліцензії серії АГ №500119, виданої 01.12.2010 Національною комісією регулювання електроенергетики України, яка відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 03.11.2015 №2700, переоформлена на безстрокову (а.с.59,59).

Правовідносини, що виникли між сторонами у цій справі, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII, який введений в дію з 01 травня 2019 року, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182, та Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830.

Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої).

За змістом частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з частиною першою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Відповідно до частин першої і другої статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Отже, за змістом даних норм відповідь особи про прийняття пропозиції укласти договір - акцепт повинна бути повною і беззастережною. У такому випадку особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом, автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.

За загальним правилом мовчання не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом.

Зокрема, згідно із статтею 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Закон № 1875-ІV покладав на споживача обов`язок укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом ( пункти 1 і 5 частини третьої статті 20 Закону).

Наведені приписи закону свідчать про обов`язковість договору про надання житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість останнього відмовитись від укладання договору, а сам договір є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення такого у договорі або законі не висловив заперечень проти договору у формі мовчання.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 646/834/17, де скасовуючи судові рішення про відмову у стягненні боргу за надані комунальні послуги та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, Верховний Суд зазначив, що надавач послуг опублікував в газеті у якості пропозиції (оферти) для підписання споживачами публічний договір про надання комунальних послуг, а тому з огляду на те, що відповідач протягом місяця з дня публікації не направив свою письмову відмову укласти договір, то він вважається таким, що прийняв пропозицію позивача про укладення договору. При цьому Верховний Суд керувався тим, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами, а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про надання послуг або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання.

Пунктом 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Як зазначено у пункті 18 вказаних Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Типовий договір затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 № 933), яка діяла на час виникнення спірних правовідносин. До позовної заяви позивачем додано договір про надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який є договором приєднання та розроблений на підставі типового договору і був розміщений на офіційному сайті КП «УЖКГ» (а. с. 24-28).

Відповідно до частини четвертої статті 29 Закону № 1875- ІV процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

Протягом місяця з дня розміщення позивачем на офіційному сайті КП «УЖКГ» http://www.ugkh-slavutich.org.ua/about/dogovir-priednannya-oferta/ договору приєднання (оферта) про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, відповідач ОСОБА_2 свою відмову укласти договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у письмовому вигляді не направив, а тому вважається таким, що прийняв пропозицію позивача щодо укладення договору.

Виходячи із змісту пункту 7 статті 26 Закону № 1875- ІV, вказаний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

01 травня 2019 року набув чинності та був ведений в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (далі Закон № 2189-VІІІ).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону №2189-VІІІ до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону № 2189-VІІІ ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Як зазначено у частині першій статті 12 Закону № 2189-VІІІ, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

За змістом частини другої вказаної статті договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Частиною першою статті 13 Закону № 2189-VІІІ передбачено, що договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до частини третьої цієї статті договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Згідно з частиною четвертою статті 13 Закону № 2189-VІІІ з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу.

Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною.

Як убачається з частини п`ятої зазначеної статті, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Згідно з частиною першою статті 14 Закону №2189-VIII за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме:

1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку;

2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою;

3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір.

Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії).

За змістом частини сьомої вказаної статті до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону з урахуванням певних особливостей.

Відповідно до пункту 3 розділу VІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону №2189-VІІІ договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Таким чином, шляхом фактичного споживання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води співвласники вказаного житлового приміщення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 приєдналися до умов договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який діяв на дату виникнення спірних правовідносин і до 01.11.2021, за яким КП «УЖКГ» зобов`язалося своєчасно надавати споживачам відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а вони зобов`язалися своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором, та був розміщений на офіційному сайті КП «УЖКГ».

01 жовтня 2021 року КП «УЖКГ» як виконавець послуги з постачання теплової енергії та гарячої води проінформувало споживачів про можливість обрання моделей договірних відносин та опублікувало публічні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії та про надання послуг з постачання гарячої води на офіційному веб-сайті підприємства https://www.ugkg-slavutich.org.ua/publichni-dogovori-priєdnannya (а.с.28-35).

Відповідно до пункту 4 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 ( далі-Правила №830), послуга надається споживачу для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт споживача для потреб опалення та приготування гарячої води.

Положеннями пункту 13 Правил №830 визначено, що надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Згідно з пунктом 4 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182, послуга надається споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуги, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та вимогами цих Правил.

Відповідно до пункту 12 зазначених Правил надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

З урахуванням наведених положень Закону № 2189-VIII, Правил №830, Правил №1182, суд дійшов висновку, що з 01 листопада 2021 року вважаються укладеними індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води між виконавцем послуг КП «УЖКГ» та споживачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який розміщений на офіційному веб-сайті виконавця, оскільки протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку, в якому розташована квартира, співвласниками якої є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідні договори з виконавцем.

Відповідно до пункту 1 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства», розміщеного на офіційному веб-сайті https://www.ugkg-slavutich.org.ua, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

У пункті 2 Типового індивідуального договору зазначено, що даний договір набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті КП «УЖКГ» https://www.ugkg-slavutich.org.ua.

Згідно з пунктом 4 Типового індивідуального договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Пунктом 5 Типового індивідуального договору передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Відповідно до пункту 32 Типового індивідуального договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця.

Як убачається з пункту 34 Типового індивідуального договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Відповідно до пункту 1 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води Комунального підприємства «Управління житлово-комунальним господарством», розміщеного на офіційному веб-сайті https://www.ugkg-slavutich.org.ua, цей договір є публічним договором приєднання, що укладається з метою надання послуги з постачання гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

У пункті 2 Типового індивідуального договору зазначено, що даний договір вважається укладеним через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті КП «УЖКГ» https://www.ugkg-slavutich.org.ua.

Згідно з пунктом 4 Типового індивідуального договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Пунктом 5 Типового індивідуального договору передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу та відшкодовувати витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Відповідно до пункту 32 Типового індивідуального договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги, обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування та плата за послугу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку розміру плати за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Як убачається з пункту 34 Типового індивідуального договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Фактом приєднання споживачів ОСОБА_6 , ОСОБА_2 до умов договору про надання послуг з постачання теплової енергії та договору про надання послуг з постачання гарячої води (акцептування договору) є вчинення споживачами дій, які свідчать про їх бажання укласти договір, зокрема, факт отримання послуг, що підтверджено витягом з технологічної схеми приєднання будинку АДРЕСА_2 до системи постачання теплової енергії та постачання гарячої води, встановленням в будинку лічильника SHARKI 775 зав. № 53318141, DN32 (свідоцтво про повірку №1091 чинне до 02.06.2024), та фактичним споживанням теплової енергії згідно з показниками приладів обліку багатоповерховим будинком за вказаною адресою і зазначенням вартості спожитої теплової енергії та гарячої води в довідках про заборгованість (а.с.14-15,18-20, 36,37, 39-41).

Докази щодо ненадання відповідачам послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, надання не в повному обсязі або невідповідної якості, у матеріалах справи відсутні.

Згідно з довідкою про заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за а/н № НОМЕР_3 , споживач ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , заборгованість за період з 31 липня 2020 року по 30 вересня 2023 року становить 17 313,54 грн (а.с. 14-15).

Відповідно до довідки про заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за а/н НОМЕР_3 , споживач ОСОБА_2 , заборгованість за період з 30 січня 2019 року по 30 вересня 2023 року становить 16 568,65 грн ( а.с.18-20).

Тарифи на послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що надаються населенню суб`єктом господарювання, який є виконавцем цих послуг, встановлені рішеннями виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області №632 від 20.10.2017, №739 від 08.12.2017, № 438 від 12.10.2021 та Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області № 352 від 24.10.2022 (а. с. 70 -89 ).

Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону № 1875-ІV на споживача покладено, зокрема, обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, покладено на споживача і пунктом 5 частини другої статті 7 Закону №2189-VIII.

Абзацом 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Згідно із статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною другою статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Ураховуючи зазначене, суд погоджується з правомірністю нарахованої заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води відповідачу ОСОБА_1 за період з 31 липня 2020 року по 30 вересня 2023 року в сумі 17 313,54 грн та відповідачу ОСОБА_2 за період з 30 січня 2019 року по 30 вересня 2023 року в сумі 16 568,65 грн, а всього в розмірі 33 882,19 грн.

Виходячи з розміру часток кожного із співвідповідачів у праві спільної часткової власності на квартиру, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 31 липня 2020 року по 30 вересня 2023 року в розмірі 17 313,54 грн, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 30 січня 2019 року по 30 вересня 2023 року в розмірі 16 568,65 грн.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, закріплені в пункті 10 частини другої статті 7 Закону №2189-VІІІ правові норми щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині 2 статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Суд, перевіривши розрахунки надані позивачем, дійшов висновку, що розмір інфляційних втрат за послугу з постачання теплової енергії за період з січня 2021 року по 23 лютого 2022 року складає 1051,88 грн, розмір трьох відсотків річних за послугу з постачання теплової енергії за період 21 грудня 2020 року по 23 лютого 2022 року складає 283,22 грн ( а.с. 42-43, 46-47, 48-49, 52-530. Вказані розрахунки відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не спростовані.

У даному випадку факт порушення відповідачами зобов`язань щодо своєчасної оплати за надані житлово - комунальні послуги встановлений, а наявність непогашеної заборгованості перед виконавцем послуг Комунальним підприємством «Управління житлово-комунального господарства» підтверджена матеріалами справи.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ураховуючи зазначене, суд погоджується з обґрунтованістю доводів позивача про необхідність задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги, а також інфляційних втрат і трьох відсотків річних.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, яка виникла за період з 31 липня 2020 року по 30 вересня 2023 року в розмірі 17 313,54 грн, інфляційні втрати за послугу з постачання теплової енергії за період з січня 2021 року по 23 лютого 2022 року в сумі 669,72 грн, три відсотки річних за послугу з постачання теплової енергії за період з 21 грудня 2020 року по 23 лютого 2022 року в сумі 188, 82 грн, всього на загальну суму 18 172,08 грн; з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, яка виникла за період з 30 січня 2019 року по 30 вересня 2023 року в розмірі 16 568,65 грн, інфляційні втрати за послугу з постачання теплової енергії за період з січня 2021 року по 23 лютого 2022 року в сумі 382,16 грн, три відсотки річних за послугу з постачання теплової енергії за період з 21 грудня 2020 року по 23 лютого 2020 року в сумі 94,40 грн, всього 17 045,21 грн.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до платіжної інструкції №1207 від 31 жовтня 2023 року позивач сплатив судовий збір в сумі 2 684 грн (а.с. 2). Вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (а. с.1).

Виходячи з того, що позивач сплатив судовий збір в сумі 2 684 грн, то з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, з відповідача ОСОБА_1 з урахуванням того, що вона визнала позов до початку розгляду справи по суті, підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову, виходячи з такого розрахунку: 18 172,08 грн (сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 ) х 100 : 35 217, 29 грн ( ціна позову з урахуванням закриття провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_3 ) = 51,60 % (відсоток розміру задоволеного позову з відповідача ОСОБА_1 ); 2 684 грн х 51,60 % :100 = 1 384, 94 грн (сума судового збору, пропорційна розміру задоволених позовних вимог з відповідача ОСОБА_1 ) : 2 = 692,47 грн ( сума судового збору, пропорційна розміру задоволених позовних вимог, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 з урахуванням визнання нею позову до початку розгляду справи по суті). Інша частина судового збору в сумі 692,47 грн підлягає поверненню позивачу з державного бюджету за правилами частини першої статті 142 ЦПК України.

З відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову, виходячи з такого розрахунку: 17 045,21 грн ( сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 ) х100 : 35 217, 29 грн ( ціна позову з урахуванням закриття провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_3 ) = 48,40 % ( відсоток розміру задоволеного позову з відповідача ОСОБА_2 ); 2 684 грн х 48,40 % :100 = 1 299,06 грн ( сума судового збору, пропорційна розміру задоволених позовних вимог, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 ).

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в сумі 17 313 гривень 54 копійки, інфляційні втрати в сумі 669 гривень 72 копійки, три відсотки річних в сумі 188 гривень 82 копійки, всього на загальну суму 18 172 гривень 08 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в сумі 16 568 гривень 65 копійок, інфляційні втрати в сумі 382 гривні 16 копійок, три відсотки річних в сумі 94 гривні 40 копійок, всього на загальну суму 17 045 гривень 21 копійка.

Головному Управлінню Державної казначейської служби України у Київській області повернути Комунальному підприємству «Управління житлово-комунального господарства» судовий збір в сумі 692 гривень 47 копійок, сплачений при поданні позову згідно з платіжною інструкцією №1207 від 31 жовтня 2023 року, яка зберігається в матеріалах цивільної справи № 377/904/23, провадження №2/377/28/24).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 692 гривні 47 копійок.

Стягнути ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 299 гривень 06 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства», , адреса місцезнаходження: Київська область, Вишгородський район, м.Славутич, вулиця Військових будівельників, будинок №8.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса останнього відомого зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Повне рішення суду складено 31 січня 2024 року.

Суддя Н. С. Бабич