ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/3308/23 Провадження 2-о/636/22/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2024 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області в складі:

головуючого судді Золотоверхої О.О.,

за участю секретаря судового засідання Караулової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Малинівська селищна рада Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання з вересня 2014 року однією сім`єю чоловіка та жінки, а саме її з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , без реєстрації шлюбу.

В обґрунтування поданої заяви зазначила, що з вересня 2014 заявник перебувала у стосунках з ОСОБА_4 , спільно проживали у орендованій квартирі в м. Харків, а 16.11.2016 спільно придбали буд. АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій він розташований, де вони спільно проживали, вели спільне господарство без офіційного оформлення відносин. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді частки вказаного житлового будинку та 1/2 частини земельної ділянки, які заявник має успадкувати. За час проживання однією сім`єю ні заявник, ні ОСОБА_4 у інших шлюбах не перебували. Отже для оформлення спадщини заявниці необхідно встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу її та померлого ОСОБА_4 .

Заявник у судовому засіданні доводи заяви підтримала та, посилаючись на вищевикладене, просила її задовольнити. На судове засідання 30.01.2024 заявник не з`явилась, її представник надав заяву, в якій підтримав вимоги, просив їх задовольнити та розглянути справу без участі заявника та її представника.

Представник Малинівської селишної ради надав заяву, в якій просив розгляд спраив проводити без їх участі та винести рішення на підставі наявних матеріалів.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду не з`явилися, заперечень на заяву про становлення факту не подавали, заяв про розгляд справи без їху часті до суду не надходило.

Суд, вислухавши пояснення заявника та її представника, допитавши свідків, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 25.10.2017 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта (а.с.5-6).

Згідно копії довідки від 28.06.2023 (а.с.7) за вказаною адресою на момент смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з заявницею проживав та був зареєстрований ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копією свідоцтва про смерть (а.с.8) підтверджується факт смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт. Малинівка, Чугуївського району, Харківської області.

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.9) 11.07.2000 розірвано шлюб між заявницею та ОСОБА_5 .

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.10) 21.09.2016 розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Згідно копій договорів купівлі-продажу, а саме: житлового будинку (а.с.11) та земельної ділянки (а.с.12) від 16.11.2016 заявник та ОСОБА_4 купили житловий будинок з надвірними будівлями у власність по частині цілого житлового будинку АДРЕСА_1 та по частині земельної ділянки за цією ж адресою.

На підтвердження спільного проживання також надано копії фотографій (а.с.13-19).

Згідно копії заяви ОСОБА_3 про відмову від спадку від 19.07.2023 (а.с.30) ОСОБА_3 відмовилася від своєї частини у спадку після смерті батька ОСОБА_4 . Заяву аналогічного змісту написала і ОСОБА_2 (а.с.33).

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що заявника та її чоловіка - ОСОБА_8 знає з 2016 року, коли вони оселились у будинку АДРЕСА_1 . Вони мешкали там як подружжя, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, їх всі сусіди вважали за подружню пару.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що також є сусідкою заявника та її чоловіка, який помер. Вказувала, що заявник із чоловіком, ОСОБА_8 , мешкали разом в ОСОБА_10 з 2016 року, спільно порались по господарству, жили дружньо, як чоловік та дружина, були пов`язані спільним побутом.

Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно положень п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно положень ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень ст.1 СК України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

Положеннями ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно положень ч.4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка.

Положеннями ч.1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

У справі "Джонстон проти Ірландії" (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України.

Відповідно до положеньч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20 (провадження № 61-7340св22) зроблено висновок, що проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, з метою вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірне майно.

У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має встановити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України), і підсумувала, що майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю у наведеному визначенню. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Критеріями, за якими майну може бути надано статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, відповідно до якої йому може бути надано правовий статус спільної власності подружжя. З урахуванням зазначеного, вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

Відповідно до статті 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Так, з наданих до суду доказів вбачається, що ОСОБА_4 розірвав попередній шлюб 21.09.2016. Крім того, заявником не надано достатньо доказів спільного проживання з померлим однією сім`єю в період часу з вересня 2014 року і до 21.09.2016.

Як встановлено при розгляді справи, факт спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно заявниці для оформлення спадщини.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 постійно спільно проживали та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 , з 16.11.2016 року по день смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, заявницею доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 має для неї юридичне значення, в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявниця спільно проживала з померлим ОСОБА_4 , їхнім взаєминам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 12, 81, 258, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Малинівська селищна рада Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - задовольнити частково.

Встановити юридичний факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 22 вересня 2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. О. Золотоверха