У х в а л а

22 січня 2024 року

м. Київ

Справа № 459/2034/23

Провадження № 61-547ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - відповідачка) на ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до відповідачки про визнання права власності на земельну ділянку та

в с т а н о в и в:

1. У червні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив визнати за ним право власності на земельну ділянку для будівництва й обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0,0704 га з кадастровим номером :02:002:0010, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить відповідачці на підставі державного акта про право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 522763, виданого 13 грудня 2006 року, та вирішити питання повернення судового збору.

2. 4 серпня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову. Мотивував тим, щопозивач обґрунтував вимогу про визнання права власності приписами статті 120 Земельного кодексу України(далі - ЗК України) та висновками Верховного Суду, однак не навів обставин того, якими саме діями відповідачка порушила його право. Остання визнала позов, про що подала відповідну заяву. У такий спосіб сторони намагаються уникнути оформлення переходу права власності на земельну ділянку на підставі правочину, підмінивши такий перехід судовим рішенням.

3. 12 грудня 2023 року Львівський апеляційний суд постановив ухвалу, згідно з якою скасував рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 4 серпня 2023 року та закрив провадження у справі. Мотивував тим, що відсутність спору між сторонами є підставою для закриття провадження у справі згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

4. 3 січня 2024 року відповідачка подала до Верховного Суду касаційну скаргу. Просить скасувати ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Обґрунтувала так:

- апеляційний суд застосував норми права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 листопада 2023 року у справі № 522/3680/22, від 3 травня 2018 року у справі № 404/251/17, Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 9 квітня 2021 року у справі № 2-364/12;

- за загальним правилом статті 120 ЗК України особа, яка набула право власності на будівлі чи споруди, або їх частини, стає власником відповідної земельної ділянки, або її частини на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено в договорі відчуження нерухомості (див. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 364/515/19, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2021 року у справі № 318/1274/18). За змістом статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорює або не визнає інша особа;

- як на час подання позову, так і після відкриття провадження у справі у сторін існував спір щодо оформлення права власності на земельну ділянку;

- суд першої інстанції не постановив ухвалу про відмову у прийнятті заяви відповідачки щодо визнання позову, а суд апеляційної інстанції взагалі не надав правової оцінки такій заяві;

- відповідачка заперечує проти оформлення права власності позивача на земельну ділянку у будь-який інший спосіб, окрім судового. Суди фактично залишили невирішений спір між сторонами у справі щодо права власності на земельну ділянку.

5. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).

6. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Відповідачка подала касаційну скаргу у передбачений законом строк і з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Від сплати судового збору звільнена на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» як особа з інвалідністю другої групи. У касаційній скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених останнім абзацом частини другої статті 389 ЦПК України підстав для касаційного оскарження.

Керуючись статтями 260, 261, 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку.

2. Витребувати з Червоноградського міського суду Львівської областіцивільну справу № 459/2034/23.

3. Надіслати позивачеві копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів; роз`яснити йому право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді: Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
М. М. Русинчук