Справа № 545/376/24
Провадження № 2/545/872/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2024 суддя Полтавського районного суду Полтавської області Путря О.Г., розглянувши матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшов цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно ч.2 ст.28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти, за домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленомустаттею 31 цього Кодексу.

Відповідно до матеріалів поданого позову вбачається, що від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем ОСОБА_1 .

З матеріалів позову вбачається, що на думку позивача, оскільки її місцем проживання без реєстрації є Полтавський район Полтавської області ( АДРЕСА_1 ), то справа підсудна Полтавському районному суду Полтавської області.

Відповідно достатті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»(далі Закон) визначено, що реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Закон дає конкретні визначення термінів «місце проживання» та «місце перебування».

Так, місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Слід зазначити, що місце перебування фізичної особи визначається як фактичне, юридичним воно стає лише після внесення даних про нього до реєстру.

У зв`язку з прийняттям Урядом 7 лютого 2022 року постанови № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», втратила чинністьпостанова Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру».Так, зокрема, довідка про реєстрацію місця проживання особи, а також довідка про зняття з реєстрації місця проживання, форми яких були наведені у додатках 13, 16, відповідно, доПравил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207,також втратили чинність.

На теперішній час, документом, що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи або інформацію про відсутність таких відомостей на дату та час його формування, є витяг із реєстру територіальної громади. Згідно абзацу 2 пункту 1 статтіЗакону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" витяг з реєстру територіальної громади- документ у паперовій або електронній формі, що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи або інформацію про відсутність таких відомостей на дату та час формування витягу.

Відповідно до ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 05.11.2021 фізична особа повинна зареєструвати своє місце проживання ( перебування) на протязі 30 днів.

Згідно відповіді на запит з Єдиного державного демографічного реєстру №423997 від 29.01.2024 року, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що поза межами територіальної підсудності Полтавського районного суду Полтавської області. Відомості про те, що позивач в установленому законом порядку зареєструвала своє місце перебування/тимчасове проживання на території Полтавського району відсутні в матеріалах позову.

Таким чином, з тлумаченням позивачем вимог ст. 28 ЦПК України погодитися не можна. Враховуючи положення чинного законодавства, справа не підсудна Полтавському районному суду Полтавської області.

Отже, при зверненні до суду з позовом, ОСОБА_1 вказавши адресу проживання: АДРЕСА_1 , не підтвердила при цьому, що ця адреса є зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З урахуванням викладеного, позовна заява не підсудна Полтавському районному суду Полтавської області, у зв`язку із чим підлягає передачі за належною підсудністю за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача.

Згідно відповіді на запит з Єдиного державного демографічного реєстру №424009 від 29.01.2024 року, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що за межами територіальної юрисдикції Полтавського районного суду Полтавської області.

Враховуючи вищевикладене, той факт, що відповідач по справі знаходиться в м. Харкові, що територіально відноситься до юрисдикції Київського районного суду м.Харкова, суд приходить до висновку, що справу слід передати на розгляд до Київського районного суду м.Харкова.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень ч.ч.1, 2 ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, ні позивач, ні відповідач не зареєстровані в межах територіальної підсудності Полтавського районного суду Полтавської області, а тому за таких обставин суд вважає за необхідне направити вищезазначену цивільну справу до Київського районного суду м. Харкова, оскільки справа не підсудна Полтавському районному суду Полтавської області.

Керуючись ст.ст.27, 28, 31 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - передати на розгляд за підсудністю до Київського районного суду м.Харкова.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення .

Суддя: О. Г. Путря