ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/970/24 Справа № 932/5567/23 Суддя у 1-й інстанції - Цитульський В.І. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Барильської А.П.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2023 року по справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Виконкомівська 24А» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2023 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Виконкомівська 24А» (далі - ОСББ «Виконкомівська 24А» ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що 19 жовтня 2021 року співвласниками будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 створено ОСББ «Виконкомівська 24А» та проведено державну реєстрацію об`єднання. 10 серпня 2021 року було проведено загальні збори ОСББ «Виконкомівська 24А», на яких згідно протоколу, на підставі виключної компетенції, більшістю голосів співвласників було встановлено обов`язковий до сплати внесок на управління багатоквартирним будинком 6,81 грн. за кв.м загальної площі квартир, 6,51 грн. за кв.м загальної площі нежитлового приміщення. Відповідачка є власницею квартири АДРЕСА_2 , та у неї утворилася заборгованість зі сплати внесків ОСББ «Виконкомівська 24А» за період з листопада 2021 по травень 2023 року в розмірі 5247,85 грн. 03 березня 2023 відповідачці направлялася вимога про сплату заборгованості в розмірі 4134,06 грн, яка залишилася непогашеною тому просили суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по внесках на експлуатацію будинку у розмірі 5 247,85 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2023 року позов ОСББ «Виконкомівська 24А» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Виконкомівська 24А» заборгованість по внескам та платежам на утримання будинку та прибудинкової території та по компенсації спожитих комунальних послуг співвласників об`єднання в сумі 5247.85 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн..

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким залишити позов ОСББ «Виконкомівська 24А» без розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що керівником ОСББ «Виконкомівська 24А» є ОСОБА_2 , а позовна заява та усі додатки до неї підписані ОСОБА_3 . З матеріалів справи не вбачається, що вона була обізнана про наявність у неї заборгованості. Договір про надання правової допомоги укладений між ОСОБА_3 і адвокатом не є таким, який укладений між адвокатом та юридичною особою, якою є ОСББ.

24 листопада 2023 року ОСББ «Виконкомівська 24А» надали відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення, просили залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Наголошували на тому, що позов та усі документи підписані виконуючою обов`язки голови правління ОСББ Богачовою Ж.В.. Звертали увагу на те, що жодних доказів на здійснення оплат за спірний період відповідачкою не надано, що свідчить про цілковиту доведеність та обґрунтованість заявлених позовних вимог. Витрати на послуги адвоката стягнуті на підстав належних доказів їх понесення. Також просили стягнути з відповідачки витрати на правову допомогу адвоката у суді апеляційної інстанції у розмірі 4026 грн.

30 листопада 2023 року ОСОБА_1 надала відповідь на відзив, в якому зазначала, що рішення суду є незаконним та апеляційна скарга повинна бути задоволена.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову становить 5247,85 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, відзиву на апеляційну скаргу, відповіді на відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи, що відповідачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 76,0 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м..

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСББ «Виконкомівська 24А» внесене до Державного реєстру як юридична особа 19 жовтня 2021 року № 000098957, засновниками якого є співвласники житлових та нежитлових приміщень в багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно зі Статутом ОСББ «Виконкомівська 24 А» метою створення ОСББ «Виконкомівська 24А» є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом «Виконкомівська 24А». Вищим органом управління є загальні збори співвласників. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності Об`єднання. До виключної компетенції Загальних зборів належить, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, визначення переліку та розміру витрат на управління будинком. Співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийнятих у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Протоколом № 1 від 10 серпня 2021 року установчих зборів ОСББ «Виконкомівська 24 А» затверджено з 01 жовтня 2021 року розмір щомісячних внесків співвласників на управління багатоквартирним будинком «Виконкомівська 24А» (в т.ч. утримання спільного майна багатоквартирного будинку): 6,81 грн. - за кв.м загальної площі квартир; 6,51 грн. - за кв.м загальної площі нежитлового приміщення.

У відповідачки, як власника квартири АДРЕСА_2 , за період з листопада 2021 року - травень 2023 року утворилась заборгованість зі сплати внесків ОСББ «Виконкомівська 24А» в розмірі 5247,85 грн.

03 березня 2023 року на адресу відповідачки направлялася вимога про сплату заборгованості, однак відповідачка заборгованості зі сплати внесків та платежів на обслуговування будинку та прибудинкової території не сплатила.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що вони доведені належними та допустимими доказами та не спростованими відповідачкою. Так, в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази наявності заборгованість по внескам по квартирі АДРЕСА_3 , станом на 31 травня 2023 року, за період із листопада 2021 року по травень 2023 року в сумі 5247, 85 грн. На спростування зазначених розрахунків заборгованості будь-яких доказів зі сторони відповідачки суду не надано, як і не було надано доказів на підтвердження належної сплати внесків.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, у зв`язку з наступним.

Відповідно до частини 3 статті 13 Конституції України, з якою кореспондується частина 4 статті 319 ЦК України, власність зобов`язує, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

В силу пункту 5 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку.

Відповідно до статті 7 цього Закону обов`язки співвласників багатоквартирного будинку включають забезпечення належного утримання та належного санітарного, протипожежного і технічного стану спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечення технічного обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку.

Положеннями статті 385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

В силу частини 1 статті 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Співвласники будинку, створивши ОСББ «Виконкомівська 24А», реєстрація якого як юридичної особи відбулась 19 жовтня 2021 року, надали йому повноваження з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 .

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку встановлені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до статті 1 цього Закону, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

За змістом статей 16, 17 цього Закону, об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. У свою чергу, співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати внески і платежі.

Статтею 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

У постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року, у справі № 466/8748/16-ц зроблено правовий висновок про те, що особа, яка є співвласником будинку, в якому створено ОСББ, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділене правом у разі нездійснення таких дій цією особою звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Законом, іншими законодавчими актами не передбачено затвердження або погодження органами місцевого самоврядування внесків і платежів, визначених загальними зборами ОСББ.

Визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків та платежів співвласників будинку відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників відповідно до частини 9 статті 10 Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та частини 2 статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що послуга з управління багатоквартирним будинком є житловою послугою, яка належить до житлово-комунальних послуг, і включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно із статтею 9 цього Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У статті 530 ЦК України зазначено, що у випадку коли у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Отже, законодавством встановлено обов`язок співвласника брати участь в утриманні спільного майна багатоквартирного будинку, рішення загальних зборів ОСББ є обов`язковим до виконання всіма співвласниками.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідачка ОСОБА_1 , будучи власником квартири АДРЕСА_2 , в якому з метою утримання будинку створено ОСББ, в силу приписів закону зобов`язана сплачувати визначені загальними зборами цього об`єднання платежі за надані послуги.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачка має заборгованість зі сплати внесків ОСББ «Виконкомівська 24А», за період з листопада 2021 по травень 2023 року, в розмірі 5247,85 грн., зазначений розрахунок перевірений колегією суддів та колегія суддів з ним погоджується.

При цьому посилання відповідачки в апеляційній скарзі про скасування рішення та залишення позову ОСББ «Виконкомівська 24А» без розгляду з огляду на те, що він підписаний особою яка не має на це права, а саме ОСОБА_3 , колегія суддів вважає таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_4 є виконуючою обов`язки голови правління ОСББ «Виконкомівська 24А» та має відповідні права діяти від імені ОСББ «Виконкомівська 24А», зокрема, і на подачу позову (а.с.94-101,102,103-104,105,106,107,108), що підтверджується матеріалами справи.

У зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що подане 04 грудня 2023 року ОСОБА_1 клопотання про витребування із Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» відомостей про особу, автентифіковану Банком як особу, що має повноваження на розпорядження коштами на поточному рахунку, відкритому ОСББ «Виконкомівська 24А`з 31.03.2022 року; та витребування від Шевченківської державної інспекції Головного управління ДПС у Дніпропетровській області відомостей про особу, якою від імені ОСББ «Виконкомівська 24А» підписуються та подаються податкова (фінансова) звітність з 31.03.2022 року, не підлягає задоволенню з вищенаведених підстав.

При цьому, жодних доказів відсутності заборгованості та здійснення оплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території відповідачкою не надано.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Стосовно доводів апеляційної скарги в частині незгоди з пред`явленими витратами на правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені положення застосовуються і до розгляду справ в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи.

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

Указані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

З матеріалів справи вбачається, що 05 червня 2023 року між позивачем ОСББ «Виконкомівська 24А», в особі виконуючої обов`язки голови правління Богачової Ж.І., діючою на підставі Статуту та адвокатом Стасовською Є.А. укладено договір про надання правничої (адвокатської) допомоги.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір про надання правової допомоги укладений між ОСОБА_3 і адвокатом не є таким, який укладений між адвокатом та юридичною особою якою є ОСББ, спростовуються матеріалами справи.

Витрати, понесені позивачем на правничу допомогу у розмірі 4000 грн, обґрунтовано стягнуті із відповідачки, оскільки позивачем підтверджено понесені витрати належними та допустимими доказами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Згідно ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачка не вказує про неспівмірність витрат та не просить їх зменшити.

Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинно бути залишене без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Під час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і при апеляційному та касаційному переглядах учасники процесу несуть певні витрати.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Апеляційне провадження має певні етапи, які вимагають як дій суду, так і дій інших учасників справи.

А саме: суд апеляційної інстанції перевіряє відповідність апеляційної скарги щодо форми і змісту вимогам статті 356 ЦПК України, дотримання строку, встановленого статтею 354 ЦПК України, повноважень особи, яка подала таку скаргу, сплату судових витрат та постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

З цією процесуальною дією суду пов`язано право учасників справи подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого апеляційним судом в ухвалі про відкриття апеляційного провадження (частина перша статті 360 ЦПК України).

У частинах другій, четвертій статті 360 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту відзиву та вказано на необхідність надання доказів надсилання його копій та документів, доданих до нього, іншим учасникам справи.

Тобто надання відзиву на апеляційну скаргу є реалізацією принципу змагальності сторін (пункт 4 частини третьої статті 2 та стаття 12 ЦПК України).

Подача апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження вимагає від інших учасників справи вчинення дій на захист своїх інтересів та спонукає до здійснення певних дій, які б не були реалізовані за відсутності апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів справи, інтереси позивача у даній справі представляє адвокат Стасовська Є.А.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСББ «Виконкомівська 24А» просили стягнути з відповідачки витрати на правничу допомогу адвоката у суді апеляційної інстанції у розмірі 4026 грн. До відзиву було долучено договір про надання правничої (адвокатської) допомоги від 21 листопада 2023 року, додаток №1 до договору про надання правничої допомоги від 21 листопада 2023 року, акт приймання передачі наданих послуг та платіжна інструкція. З наданих документів колегією судді встановлено, що адвокатом виконано опрацювання законодавчої бази та опрацювання судової практики (витрачений час 1 година, вартість послуги 1342 грн. ) та складено відзив на апеляційну скаргу (витрачений час 2 години, вартість послуги 2684 грн.). Усього адвокатом витрачено 3 години та вартість наданих послуг становить 4026 грн. (а.с.109,110,111,112-113,114).

Відповідачка ОСОБА_1 надавала відповідь на відзив на апеляційну скаргу, у якому клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не заявляла.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, з врахуванням фактично виконаної адвокатом роботи принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, колегія суддів вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції, у розмірі 4026 грн.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Виконкомівська 24А» () витрати на правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції, у розмірі 4026 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров