Справа № 297/4137/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ГАЛ Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ТзОВ «Інтеркеш Україна» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором № 2-32878 від 27.04.2021 року в розмірі 10 683,76 грн..

Позов мотивований тим, що 27.04.2021 року між ТОВ «Інтеркеш Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2-32878, згідно якого позичальник отримав кредит в розмірі 7 000 грн. зі сплатою 127.75% річних з кінцевим терміном повернення 27 квітня 2022 року. Свої зобов`язання за договором позивач виконав повністю, що підтверджується видатковим касовим ордером з підписом позичальника про отримання кредитних коштів. Відповідно до умов п. 1.1. договору кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у сумі 7 000 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 127,75 відсотка річних. Тип процентної ставки фіксована; п.1.4.строк дії договору з «27» квітня 2021 року до «27» січня 2022 року, п.2.2.2. пп. 2) позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти в порядку визначеному договором; п.3.1. сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, що є невід`ємною частиною цього договору; п. 3.3. прострочення сплати кредиту та процентів згідно графіка розрахунків не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавцем; п. 3.5. у разі виникнення заборгованості за цим договором сторони погоджують таку послідовність її погашення: у першу чергу здійснюються платежі на погашення заборгованості по процентам за користування кредитом; у другу чергу здійснюються платежі на погашення заборгованості за кредитом; у третю чергу здійснюються поточні платежі згідно графіка розрахунків. п.6.4. закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

З метою забезпечення фінансових зобов`язань позичальника 27.04.2021 року між ТОВ «Інтеркеш Україна» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №32878/2. Відповідно до умов Договору поруки: поручитель зобов`язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту №2-32878 від 27.04.2021 року.

Станом на 08 листопада 2023 року, відповідач вищевказані умови договору не виконав та за ним обліковується заборгованість за кредитним договором № 2-32878 від 27.04.2021 року в сумі 10 683, 76 грн. а саме:3030,73 грн. - заборгованість за тілом кредиту;6979,8 грн. - відсотки за користування кредиту;533,73 грн. - нараховане інфляційне збільшення заборгованості;139,50 грн. - 3 % річних, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідачі відзив щодо позову не подавали.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, 27.04.2021 року між ТОВ «Інтеркеш Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2-32878, згідно якого позичальник отримав кредит в розмірі 7 000 грн. зі сплатою 127.75% річних з кінцевим терміном повернення 27 квітня 2022 року(а.с. 6-10).

Вказаний договір кредиту був забезпечений договором поруки від 27.04.2021 року №32878/2 укладеним із ОСОБА_2 ,який згідно вказаного договору солідарно відповідає перед кредитною спілкою за зобов`язанням ОСОБА_1 (а.с. 25-26).

Станом на 08 листопада 2023 року, відповідач вищевказані умови договору не виконав та за ним обліковується заборгованість за кредитним договором № 2-32878 від 27.04.2021 року в сумі 10 683, 76 грн. а саме:3030,73 грн. - заборгованість за тілом кредиту;6979,8 грн. - відсотки за користування кредиту;533,73 грн. - нараховане інфляційне збільшення заборгованості;139,50 грн. - 3 % річних, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України(а.с. 16-19).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на встановлених умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За таких обставин, оскільки відповідач ОСОБА_1 своєчасно не повернула кредит та не сплатила відсотки, тому позовна вимога ТОВ «Інтеркеш Україна» в частині стягнення боргу по тілу кредиту та відсотках за користування кредитом, на загальну суму 10 010,53 грн. (3030,73+6979,80) підлягає до задоволення.

При цьому, що позовних вимог ТОВ «Інтеркеш Україна» про стягнення з відповідачів солідарно 533,73 нарахованого інфляційного збільшення заборгованості та 139,50 грн. трьох процентів річних, суд констатує наступне.

Статтею 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-Х1 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (який набув чинності 17 березня 2022 року) внесено зміни до трьох нормативних актів, що стосуються регулювання кредитних правовідносини: ЦК України, Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про споживче кредитування».

Зокрема, внесено зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40-44, ст. 356), доповнено пунктом 18 такого змісту: у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Із доданого до позову розрахунку розміру інфляційних втрат та трьох процентів річних, станом на 08.11.2023 року, інфляційні втрати позивача від простроченої суми за кредитом наданим ОСОБА_1 становлять 533,73 грн., за період з 28.04.2022 року по 08.11.2023 року.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 три проценти річних від простроченої суми 139,50 грн. за період з 28.04.2022 року по 08.11.2023 року (560 днів).

Таким чином, з урахуванням Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-Х1 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» вимоги позивача про стягнення 533,73 грн. інфляційних втрат від простроченої суми за кредитом наданим ОСОБА_1 за період з 28.04.2022 року по 08.11.2023 року, та три проценти річних від простроченої суми 139,50 грн. за період з 28.04.2022 року по 08.11.2023 рокуне підлягають задоволенню, оскільки вони підлягають списанню кредитодавцем, що останнім зроблено не було.

Статтею 553 ч. 1 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи, що ОСОБА_2 виступив поручителем позичальника ОСОБА_1 , тому він несе солідарну відповідальність, як і боржник.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 та ч. 3, ч. 4 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 отримала згідно кредитного договору кошти, та з моменту укладення договору 27.04.2021 року користувалася кредитом, однак вчасно його не повернула, тому позов ТОВ «Інтеркеш Україна» про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості підлягає до часткового задоволення, а саме слід стягнути з них заборгованість за кредитом в розмірі 3030,73 гривень, відсотки за користування кредитом в розмірі 6979,80 гривень.

Керуючись ст. ст. 526, 625, 553, 554, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280, 284, 288, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-Х1 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», суд

рішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 , (адреса реєстрації АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , мешканця остання відома адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна», розташованого за адресою м. Ужгород, вул. Швабська, 17, код ЄДРПОУ 3900364, заборгованість за договором кредиту № 2-32878 від 27.04.2021 року та договором поруки №32878/2 від 27.04.2021 року, у розмірі 10 010 (десять тисяч десять) гривень 53 копійки, яка включає: 3030,73 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6979,8 грн. - відсотки за користування кредиту.

В задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення солідарно 533,73 нарахованого інфляційного збільшення заборгованості та 139,50 грн. трьох процентів річних відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» судовий збір в розмірі по 1342 (одна тисяча триста сорок дві) гривні з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Лайош ГАЛ