КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№22-з/824/71/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року місто Київ

справа №760/27513/21

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про повернення коштів з депозитного рахунку у цивільній справі за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Букіної О.М., повний текст рішення складено 15 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні подружжя, визнання права власності на майно та стягнення компенсації,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила:

припинити право ОСОБА_3 на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнати за неюправо власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу;

виплатити ОСОБА_3 542970 грн., внесені позивачем на депозитний рахунок суду.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Припинено право власності ОСОБА_3 на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано виплатити ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості 1/2 частки квартири у розмірі 542970 грн., внесені ОСОБА_1 на депозитний рахунок Державної казначейської служби України в м.Києві.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 4521,70 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 березня 2023 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задоволено.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні подружжя, визнання права власності на майно та стягнення компенсації відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 8144,55 грн.

У грудні 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 направив до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив прийняти додаткову постанову, якою повернути ОСОБА_1 кошти у розмірі 544 000 грн., що були сплачені згідно квитанції №17 від 05 жовтня 2021 року, отримувач Державна казначейська служба України у м. Києві, МФО 820172, код 26268059, р/р UA012089, призначення платежу: «Викуп частки майна через суд ОСОБА_1 ».

В обґрунтування вимог заяви посилався на те, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Вказував, що згідно квитанції №17 від 05 жовтня 2021 року ОСОБА_1 сплачено на рахунок Державної казначейської служби України у м. Києві кошти в сумі 544 000 грн. з призначенням платежу «Викуп частки майна через суд ОСОБА_1».Проте, 21 березня 2023 року Київським апеляційним судом скасовано рішення Солом`япського районного суду містаКиєва у справі №760/27513/21 та прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Зазначав, що депозитний рахунок суду, який відкритий в управлінні державної казначейської служби не є бюджетним рахунком, а є спеціальним реєстраційним рахунком для обліку депозитних сум. Кошти, які зараховуються на цей рахунок є власністю осіб, що їх внесли та підлягають поверненню або перерахуванню за призначенням із настанням відповідних умов.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Від представника відповідача надійшла заява, в якій остання просила розглядати справу у її відсутність та відсутність відповідача.

Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання на підставі ч.4 ст.270 ЦК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про повернення коштів з депозитного рахунку не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 3 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, Київським апеляційним судом при прийнятті постанови від 21 березня 2023 року було вирішено питання про судові витрати, які були понесені відповідачем ОСОБА_3 при подачі апеляційної скарги на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2022 року.

Враховуючи вищевикладене, правові підстави для ухвалення додаткового рішення на підставі п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України відсутні.

Разом з тим, питання присудження компенсації на підставі статті 365 ЦК України та визначення її розміру належить до компетенції суду. Тому, власне, судом, в межах справи мають вирішуватися інші питання щодо сум, внесених на депозитний рахунок суду, зокрема, й питання повернення таких коштів у випадку, коли підстава їх перебування на рахунку відпала.

Відповідно до п.1.2 Порядку бухгалтерського обліку окремих активів та зобов'язань бюджетних установ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02 квітня 2014 року №372, депозитні рахунки - рахунки, які відкриваються в органах Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) та/або установах банків для обліку депозитних сум, які з настанням відповідних умов підлягають поверненню або перерахуванню за призначенням.

Депозитний рахунок суду є спеціальним реєстраційним рахунком для обліку депозитних сум. Кошти, які зараховуються на цей рахунок є власністю осіб, що їх внесли, та підлягають поверненню або перерахуванню за призначенням із настанням відповідних умов.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звертаючись до суду з даним позовом про припинення права на частку у спільному майні подружжя, визнання права власності на майно та стягнення компенсації, згідно квитанції №17 від 05 жовтня 2021 року внесла на рахунок Державної казначейської служби України у м. Києві кошти в сумі 544 000 грн. з призначенням платежу «Викуп частки майна через суд ОСОБА_1 » (а.с. 40).

Таким чином, роз`яснюємо, що ОСОБА_1 має право звернутися до Солом`янського районного суду міста Києва з заявою про повернення коштів, внесених на депозитний рахунок.

Керуючись ст.ст.268, 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 16 лютого 2024 року.

Головуючий:

Судді: