Єдиний унікальний номер: 448/1195/23
Провадження № 2/448/71/24
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

12.02.2024 м. Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гіряк С.І.,

за участі секретаря судового засідання Семен І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до відповідачів: Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області, ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки

учасники справи не з`явилися

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Зміст позовних вимог позивача та заперечень відповідачів

1. Позивака 19.07.2023 звернулася до Мостиського районного суду Львівської області із позовною заявою до відповідачів, в якій просить скасувати державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі України, площею 0,1504 га, кадастровий номер :05:003:0042, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Новосільці, Яворівського району (до проведення адміністративно-територіальної реформи в Україні Мостиського району) Львівської області.

2. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, щовона є власником земельної ділянки площею 0,10 га, що розташована в с. Новосільці Яворівського району (до проведення адміністративно-територіальної реформи в Україні - Мостиського району) Львівської області, кадастровий №:05:003:0050, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що належить мені на підставі договору дарування від 23.03.2021 року, посвідченого державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори.

Вказує, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 17.09.2014 у справі 448/117/14-ц за позовом, ОСОБА_3 , до Довгомостиської сільської ради Мостиського району Львівської області, Мостиського районного виробничого відділу Львівської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», ОСОБА_2 третя особа - Відділ Держземагенства у Мостиському районі Львівської області, про визнання недійсними рішень суб?єкта владних повноважень, скасування державних актів на право власності на землю та зобов?язання до вчинення певних дій (далі-рішення суду), позов задоволено частково. Рішенням суду визнано недійсним рішення Довгомостиської сільської ради Мостиського району Львівської області (№15 від 06.08.2008р. та №15 від 03.04.2009) про передачу безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,1504 га в с. Новосільці для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 ; визнано незаконним та скасовано Державний акт на право власності на землю серії ЯЖ №583053 від 24.07.2009, виданий ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1504 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Новосільці Мостиського району Львівської області; визнано недійсним рішення Довгомостиської сільської ради №53 від 19.02.2010 року про затвердження ОСОБА_2 технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,1214 га для ведення особистого селянського господарства; визнано незаконним та скасувано Державний акт на право власності на землю серії ЯК №897606 від 14.06.2010, виданий ОСОБА_3 , на земельну ділянку площею 0,1214 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Новосільці Мостиського району Львівської області; визнано недійсним акт винесення в натуру меж земельної ділянки від 23.10.2013 року №4, складений Мостиським районним виробничим відділом Львівської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру».

У подальшому на виконання рішення суду ОСОБА_3 належно оформив право власності на свою земельну ділянку, площею 0,10 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Новосільці Мостиського району Львівської області (кадастровий номер: :05:003:0050).

Зазначає, що згідно договору дарування земельної ділянки від 23.03.2021 отримала від ОСОБА_3 в дар земельну ділянку, площею 0,10 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Новосільці Мостиського району Львівської області (кадастровий номер: :05:003:0050). Однак, згідно публічної кадастрової кати у Державний земельний кадастр не внесено змін щодо земельної ділянки площею 0,1504 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Новосільці Яворівського/Мостиського району Львівської області, яка належала ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на землю серії ЯЖ №583053 від 24.07.2009 р. з кадастровим номером :05:003:0042, в результаті чого ця ділянка накладається на ділянку позивачки кадастровий номер: :05:003:0050.

Вказує, що зі змісту згаданого рішення суду вбачається, що суд вирішивши питання про право, проте питання скасування державної реєстрації в Державному земельному кадастрі України земельної ділянки судом не вирішувалось, та як положення ч. 10 ст. 24 Закону «Про Державний земельний кадастр» №3613-VI на момент прийняття рішення не передбачали такого (Частину десяту статті 24 доповнено абзацом четвертим згідно із Законом №340-IX від 05.12.2019). Таким чином, у Державний земельний кадастр не внесено змін щодо земельної ділянки площею 0,1504 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Новосільці Яворівського району (до проведення адміністративно-територіальної реформи в Україні Мостиського району) Львівської області, кадастровий номер::05:003:0042, яка належала ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на землю серії ЯЖ №583053 від 24.07.2009, в результаті чого ця ділянка накладається на її ділянку кадастровий номер: :05:003:0050.

Посилається на те, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов?язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об?єднаннями на всій території України. Обов?язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом (ст. 129-1 Конституції України та ст. 13 закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акту (постанова ВС КЦС від 29.04.2020 у справі № 448/2015/13-ц, провадження № 61-16984св18.

Вказує, що згідно з положеннями статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об?єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема шляхом поділу чи об?єднання раніше сформованих земельних ділянок. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» встановлюється, що Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Згідно ст. 2 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр ведеться з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при: регулюванні земельних відносин; управлінні земельними ресурсами; організації раціонального використання та охорони земель; здійсненні землеустрою; проведенні оцінки землі; формуванні та веденні містобудівного кадастру, кадастрів інших природних ресурсів; справлянні плати за землю.

Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону№ 3613-VI державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об?єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання не чинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Наведене знайшло своє відображення у п. 114 Порядку, затвердженого постановою км України від 17.10.2012 № 1051. Згідно пункту 50 Порядку №1051 дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. Номером Поземельної книги є кадастровий номер земельної ділянки.

Згідно з п.п. 60, 61 Порядку № 1051, запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється)

Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги.

Ствержує, що моменту ухвалення рішення суду відповідач-2 - ОСОБА_2 самостійно не зверталася до Державного кадастрового реєстратора із вимогами скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі України земельної ділянки, кадастровий номер :05:003:0042.

Позивачка, як власник земельної ділянки, зверталася до відділу у Мостиському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області внести зміни у Державний земельний кадастр з подальшим відображенням скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,1504 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Новосільці Яворівського( колишнього Мостиського району Львівської області), яка належала ОСОБА_4 згідно державного акту на право власності на землю серії ЯЖ №583053 від 24.07.2009 з кадастровим номером :05:003:0042.

Листом Відділу у Мостиському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №7 Л-647/0-0.97-716/308-23 від 02.05.2023 позивачку повідомлено, що у рішенні Мостиського районного суду Львівської області від 17.09.2014 у справі 448/117/14-ц не вказана вимога щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, тому не має підстав для внесення змін.

Слід зазначити що, ОСОБА_3 звертався до Мостиського районного суду Львівської області із заявою про заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №448/117/14-ц, а саме: скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі України земельної ділянки площею 0,1504 га, кадастровий номер :05:003:0042, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Новосільці Яворівського/Мостиського району Львівської області, яка належала ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на землю серії ЯЖ №583053 від 24.07.2009.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 26.01.2022 в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі відмовлено, при цьому суд зазначив, що припинення судовим рішенням речових прав, зареєстрованих щодо земельної ділянки на підставі ухваленого судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки можливе при заявлені відповідної позовної вимоги на загальних підставах.

Зазначає, що згідно 4.2 ст. 152 ЗК України землекористувач земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов?язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Вказує, що обрала належний спосіб захисту свого порушеного права, за захистом якого звернулася до суду.

3. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Львівській 25.08.2023 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. У відзиві вказує на те, що згідно даних Відділу №7 управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Львівській області, земельна ділянка з кадастровим номером :05:003:0042, площею 0,1504 га була зареєстрована в Державному реєстрі земель згідно Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на землю 24.07.2009, на підставі технічної документації із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право на земельні ділянки за ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 .

Вказує, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 17.09.2014 по справі №448/117/14, визнано недійсним рішення Довгомостиської сільської ради Мостиського району Львівонкої області (№15 від 06.08.2008 та №15 від 03.04.2009) про передану безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,1504 га в с. Новосільці для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 ; Визнано незаконним та скасовано Державний акт на право власності на землю серії ЯЖ №583053 від 24.07.2009р., виданий ОСОБА_2 на земельку ділянку площею 0,1504 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с.Новосільці Мостиського району Львівської області; Визнано недійсним рішення Довгомостиської сільської ради №53 від 19.02.2010 року про затвердження ОСОБА_3 технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,1214 га для ведення особистого селянського господарства; Визнано незаконним та скасовано Державний акт на право власності на землю серії ЯК №897606 від 14.06.2010, ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,1214 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Новосільці Мостиського району Львівської області; Визнано недійсним акт винесення в натуру меж земельної ділянки від 23.10.2013 №4, складений Мостиським районним виробничим відділом Львівської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру».

Вказує, що державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Відповідно до ст. 9 Закону, внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Підстави скасування державної реєстрації земельної ділянки чітко передбачені в ч. 10-11 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" та п. 114 Порядку ведения Державного земельного кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №№1051. Частиною 10 ст. 24 Закону встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, лише у трьох випадках, а саме у разі: поділу чи об?єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника: ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки:

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

У разі скасування державної реєстрації з підстав, зазначених в абзацах третьому і четвертому частини десятої, державний кадастровий реєстратор у десятиденний строк повідомляє про це особу, за заявою якої здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, а в разі наявності зареєстрованих речових прав на неї - суб?єктів таких прав.

Звертає увагу суду на те що, держана реєстрація земельної ділянки, в тому числі скасування державної реєстрації є виключною компетенцією Державного кадастрового реєстратора.

Посилається на те, що до ГУ Держгеокадастру у Львівській області не надходило рішення суду, де в резолютивній частині містилося б зобов?язання скасувати державну реєстрацію земельної ділянки :05:003:0042 площею 0,1504 га для ведення особистого селянського господарства розташовану в с. Новосільці Мостиського району Львівської області.

ІІ. Позиція учасників процесу

4. Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій вказала, що просить суд справу розглянути без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

5. Представник відповідача Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову та просить суд розглянути справу без участі представника ради.

6. Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом скерування рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про вручення, про причини неявки суд не повідомила. Суд констатує, що окрім направлення судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання відповідачки за зареєстрованим місцем та фактичним місцем проживання, повідомлення про виклик відповідачки в судове засідання здійснювався шляхом розміщення інформації на офіційному веб-сайті Мостиського районного суду Львівської області (http:// court.gov.ua/). Слід зазначити, що жодних клопотань, заяв та відзиву від відповідачки ОСОБА_2 до суду не надходило.

7. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Львівській області в судове засідання повторно не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом скерування повідомлення про виклик на офіційну електронну пошту з підтвердженням про вручення, про причини неявки суд не повідомив. Суд констатує, що крім направлення судових повісток, повідомлення про виклик відповідача в судове засідання здійснювався шляхом розміщення інформації на офіційному веб-сайті Мостиського районного суду Львівської області (http:// court.gov.ua/).

Слід зазначити, що жодних клопотань, заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Львівській області 25.08.2023 надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, який долучений до матеріалів справи (а.с.59).

8. Суд звертає увагу, що участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України, тому неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи без їх участі.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі

9. Згідно ухвали суду від 24.07.2023 позовна заява залишена без руху для усунення, вказаних у ній недоліків.

10. Ухвалою від 03.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження.

11. Ухвалою суду від 16.10.2023 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

12. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини справи,встановлені Судом

Суд, в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі, встановив наступні факти та правовідносини.

13. Згідно договору дарування земельної ділянки від 23.03.2021 року позивачка ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_3 в дар земельну ділянку, площею 0,10 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Новосільці Мостиського району Львівської області (кадастровий номер: :05:003:0050). (а.с.33,34) та є її власником (а.с.23);

14. 17.01.2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Довгомостиської сільської ради Мостиського району Львівської області, Мостиського районного виробничого відділу Львівської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» та ОСОБА_2 , третя особа - Відділ Держземагенства у Мостиському районі Львівської області, про визнання недійсними рішень суб`єкта владних повноважень, скасування державних актів на право власності на землю та зобов`язання до вчинення певних дій.

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 17 вересня 2014 року у вказаній цивільній справі позовні вимоги задоволено частково, суд ухвалив:

- Визнати недійсним рішення Довгомостиської сільської ради Мостиського району Львівської області (№15 від 06.08.2008р. та №15 від 03.04.2009р.) про передачу безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,1504 га в с.Новосільці для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2

- Визнати незаконним та скасувати Державний акт на право власності на землю серії ЯЖ №583053 від 24.07.2009р., виданий ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1504 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с.Новосільці Мостиського району Львівської області.

- Визнати недійсним рішення Довгомостиської сільської ради №53 від 19.02.2010 року про затвердження ОСОБА_2 технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,1214 га для ведення особистого селянського господарства.

- Визнати незаконним та скасувати Державний акт на право власності на землю серії ЯК №897606 від 14.06.2010 року, виданий ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,1214 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с.Новосільці Мостиського району Львівської області.

- Визнати недійсним акт винесення в натуру меж земельної ділянки від 23.10.2013 року №4, складений Мостиським районним виробничим відділом Львівської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру».

- В решті позовних вимог відмовити, зокрема щодо питання про встановлення меж (межових знаків) земельних ділянок у натурі (на місцевості), в тому числі і щодо вимог про зобов`язання встановити межі земельних ділянок.

- Стягнути з відповідачів в користь позивача 323 гривні 60 коп. понесених останнім судових витрат по справі (а.с.9-13);

15. Згідно публічної кадастрової кати у Державний земельний кадастр не внесено змін щодо земельної ділянки площею 0,1504 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Новосільці Яворівського/Мостиського району Львівської області, яка належала ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на землю серії ЯЖ №583053 від 24.07.2009 р. з кадастровим номером :05:003:0042, в результаті чого ця ділянка накладається на ділянку позивачки кадастровий номер: :05:003:0050 (а.с.14-17);

16. Позивачка, як власник земельної ділянки, зверталася до відділу у Мостиському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області внести зміни у Державний земельний кадастр з подальшим відображенням скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,1504 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Новосільці Яворівського( колишнього Мостиського району Львівської області), яка належала ОСОБА_4 згідно державного акту на право власності на землю серії ЯЖ №583053 від 24.07.2009 з кадастровим номером :05:003:0042.

Листом Відділу у Мостиському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №7 Л-647/0-0.97-716/308-23 від 02.05.2023 позивачку повідомлено, що у рішенні Мостиського районного суду Львівської області від 17.09.2014 у справі 448/117/14-ц не вказана вимога щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, тому не має підстав для внесення змін (а.с.21);

17. Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 26.01.2022 в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі відмовлено, при цьому суд зазначив, що припинення судовим рішенням речових прав, зареєстрованих щодо земельної ділянки на підставі ухваленого судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки можливе при заявлені відповідної позовної вимоги на загальних підставах (а.с.4).

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

V. Застосоване Судом законодавство та висновки суду

А. Загальні засади судочинства

18. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

19. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

20. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

21. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

22. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

23. Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

24. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Щодо скасування державної реєстрації

25. В даній справі, позивач звернулася до суду за захистом свого порушеного цивільного права чи інтересу, зазначає, що згідно 4.2 ст. 152 ЗК України землекористувач земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов?язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Посилаючись на те, що відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Тому звернулася із позовною вимогою, в якій просить скасувати реєстрацію на згадану земельну ділянку. Вказує, що обрала належний спосіб захисту свого порушеного права, за захистом якого звернулася до суду.

26. Згідно з положеннями статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об?єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема шляхом поділу чи об?єднання раніше сформованих земельних ділянок. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

27. Ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» встановлюється, що Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

28. Згідно ст. 2 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр ведеться з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при: регулюванні земельних відносин; управлінні земельними ресурсами; організації раціонального використання та охорони земель; здійсненні землеустрою; проведенні оцінки землі; формуванні та веденні містобудівного кадастру, кадастрів інших природних ресурсів; справлянні плати за землю. Ч.1 ст. 5 3У «Про Державний земельний кадастр» встановлюється, що ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього закону; внесення відомостей про об?єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об?єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об?єкти Державного земельного кадастру. Ч. коментованої статті встановлюється, що Державний земельний кадастр ведеться на електронних та паперових носіях. У разі виявлення розбіжностей між відомостями на електронних та паперових носіях пріоритет мають відомості на паперових носіях. Порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону (ч. 3 ст. 5). Державний земельний кадастр є державною власністю (4. 4 ст. 5). Внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим законом (ч. 5 ст. 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» об?єктами Державного земельного кадастру є: землі в межах державного кордону України; землі в межах території адміністративно-територіальних одиниць; обмеження у використанні земель; земельна ділянка. А Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» відомості про об?єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об?єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів. Зміна вимог державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів щодо показників точності або способів її визначення, зміна геодезичної або картографічної основи Державного земельного кадастру (у тому числі систем координат), що використовувалися для його ведення, не є підставою для визнання відомостей Державного земельного кадастру такими, що підлягають уточненню, якщо на момент їх внесення вони відповідали державним стандартам, нормам та правилам, технічним регламентам (ч. 2 ст. 11).

29. Як вказано в ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» встановлюється, що до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив?язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об?єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ч. 2 ст. 15).

30. У ст.16 ЗУ«Про Державний земельний кадастр» надається визначення терміну «Кадастровий номер» та процедуру його надання. В ч.1ст.16 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» встановлюється, що земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі (ч.2 ст.16). Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України (ч. 3 ст. 16). Структура кадастрових номерів земельної ділянки визначається КМУ (ч.4 ст. 16). Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок (4,5 ст.16). Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера ч.6 ст.16). Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці (ч.7 ст.16). Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно (ч.8 ст. 16).

31. Порядок ведення земельного кадастру, який затверджений постановою КМУ №1051 від 17.10.2012 року визначає процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру. Так, п.10 Порядку передбачено, що відомостями Державного земельного кадастру є всі відомості, які підлягають внесенню до нього згідно з цим Порядком та у порядку інформаційної взаємодії з іншими кадастрами та інформаційними системами, а також відомості, одержані внаслідок їх оброблення, систематизації та узагальнення. Згідно п.66.67 Порядку ведення земельного кадастру до Державного земельного кадастру державними кадастровими реєстраторами вносяться відомості (зміни до них), зазначені у пунктах 21-25 цього Порядку, про об?єкти Державного земельного кадастру. Внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

32. Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону № 3613-VI державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об?єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання не чинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). Наведене знайшло своє відображення у п. 114 Порядку, затвердженого постановою км України від 17.10.2012 № 1051. Згідно пункту 50 Порядку №1051 дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. Номером Поземельної книги є кадастровий номер земельної ділянки.

Згідно з п.п. 60, 61 Порядку № 1051, запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється)

Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги.

Висновок суду

33. Судом встановлено, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 17.09.2014 у справі 448/117/14-ц за позовом ОСОБА_3 , до Довгомостиської сільської ради Мостиського району Львівської області, Мостиського районного виробничого відділу Львівської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», ОСОБА_2 третя особа - Відділ Держземагенства у Мостиському районі Львівської області, про визнання недійсними рішень суб?єкта владних повноважень, скасування державних актів на право власності на землю та зобов?язання до вчинення певних дій позов задоволено частково. Рішенням суду визнано недійсним рішення Довгомостиської сільської ради Мостиського району Львівської області (№15 від 06.08.2008р. та №15 від 03.04.2009) про передачу безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,1504 га в с. Новосільці для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 ; визнано незаконним та скасовано Державний акт на право власності на землю серії ЯЖ №583053 від 24.07.2009, виданий ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1504 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Новосільці Мостиського району Львівської області; визнано недійсним рішення Довгомостиської сільської ради №53 від 19.02.2010 року про затвердження ОСОБА_2 технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,1214 га для ведення особистого селянського господарства; визнано незаконним та скасовано Державний акт на право власності на землю серії ЯК №897606 від 14.06.2010, виданий ОСОБА_3 , на земельну ділянку площею 0,1214 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Новосільці Мостиського району Львівської області; визнано недійсним акт винесення в натуру меж земельної ділянки від 23.10.2013 року №4, складений Мостиським районним виробничим відділом Львівської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру».

34. На виконання рішення суду ОСОБА_3 належно оформив право власності на свою земельну ділянку, площею 0,10 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Новосільці Мостиського району Львівської області (кадастровий номер: :05:003:0050). А згідно договору дарування земельної ділянки від 23.03.2021 року подарував її позивачці. Проте, у Державний земельний кадастр не внесено змін щодо земельної ділянки площею 0,1504 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Новосільці Яворівського/Мостиського району Львівської області, яка належала ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на землю серії ЯЖ №583053 від 24.07.2009 р. з кадастровим номером :05:003:0042, в результаті чого ця ділянка накладається на ділянку позивачки кадастровий номер: :05:003:0050.

35. З моменту ухвалення рішення суду відповідач-2 ОСОБА_2 самостійно не зверталася до Державного кадастрового реєстратора із вимогами скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі України земельної ділянки, кадастровий номер :05:003:0042. Листом Відділу у Мостиському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 02.05.2023 позивачку повідомлено, що у рішенні Мостиського районного суду Львівської області від 17.09.2014 у справі 448/117/14-ц не вказана вимога щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, тому не має підстав для внесення змін.

36. Крім того, встановлено, що ОСОБА_3 звертався до Мостиського районного суду Львівської області із заявою про заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №448/117/14-ц, а саме: скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі України земельної ділянки площею 0,1504 га, кадастровий номер :05:003:0042, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Новосільці Яворівського/Мостиського району Львівської області, яка належала ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на землю серії ЯЖ №583053 від 24.07.2009.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 26.01.2022 в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі відмовлено, при цьому суд зазначив, що припинення судовим рішенням речових прав, зареєстрованих щодо земельної ділянки на підставі ухваленого судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки можливе при заявлені відповідної позовної вимоги на загальних підставах.

37. Згідно ст. 129-1 Конституції України та ст. 13 закону України «Про судоустрій і статус суддів»). судові рішення, що набрали законної сили, є обов?язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об?єднаннями на всій території України. Обов?язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акту (постанова ВС КЦС від 29.04.2020 у справі № 448/2015/13-ц, провадження № 61-16984св18.

38. Позивачка, як власник земельної ділянки, зверталася до відділу у Мостиському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області внести зміни у Державний земельний кадастр з подальшим відображенням скасування державної реєстрації земельної ділянки, яка належала відповідачці ОСОБА_2 згідно державного акту на право власності на землю. Листом відділу у Мостиському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській від 02.05.2023 позивачку повідомлено, що у рішенні Мостиського районного суду Львівської області від 17.09.2014 у справі 448/117/14-ц не вказана вимога щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, тому не має підстав для внесення змін.

39. Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Відповідно до ст. 9 Закону, внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Підстави скасування державної реєстрації земельної ділянки чітко передбачені в ч. 10-11 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" та п. 114 Порядку ведения Державного земельного кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №№1051. Частиною 10 ст. 24 Закону встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, лише у трьох випадках, а саме у разі: поділу чи об?єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника: ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

40. Порушення або оспорювання прав та інтересів, є обов`язковою передумовою звернення особи до суду за захистом своїх прав; при цьому обов`язком позивача, відповідно до ст.81ЦПК України є доведення (підтвердження) в установленому законом порядку наявності факту порушення або оспорювання його прав та інтересів.

Так, гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду.

41. Згідно ч.2 ст. 152 ЗК України землекористувач земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов?язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

42. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

43. Судом встановлено, що позивачка обрала належний спосіб захисту свого порушеного права, за захистом якого звернулася до суду.

44. В даному спорі позивачка навела факти порушення її права та інтересу та долучені доказів на вказане твердження, позивачка аргументувала якого саме результату хоче досягнути унаслідок вирішення спору та як відновиться її становище у випадку задоволення його позовних вимог. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у відзиві підтвердив, що рішення суду про скасування реєстрації не надходило, одночасно зазначив, що надійшло рішення про визнання недійсними актів на землю. Крім того, вказав, що ч. 10 ст. 24 ЗУ "Про Державний земельний кадастр" визначено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, лише у трьох випадках, а саме у разі: поділу чи об?єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника: ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

45. Розпорядившись своїми цивільними та процесуальними правами на власний розсуд, стороною позивача виконані вимоги закону щодо належного обґрунтування та доказування позову, відтак встановлені підстави для задоволення позовних вимог повністю, оскільки порушене право позивачки не може бути відновлене в позасудовому порядку чи захищене в інший спосіб.

VІІ. Розподіл судових витрат

46. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

47. Враховуючи вказану норму, а також те, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю, суд вважає, що на користь позивачки слід солідарно стягнути із відповідачів понесені нею витрати судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263- 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, 160,161 СК України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. Позовні вимог ОСОБА_1 до відповідачів: Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області, ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки - задовольнити.

2. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі України, площею 0,1504 га, кадастровий номер :05:003:0042, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Новосільці, Яворівського району (до проведення адміністративно-територіальної реформи в Україні Мостиського району) Львівської області.

3. Стягнути солідарно з Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області, ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073 (тисячу сімдесят три) гривні 60 коп.

4. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

5. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 );

Відповідач1: Судововишнянська міська рада Яворівського району, Львівської області (місцезнаходження: пл.І.Франка, 14, м.Судова Вишня, Яворівського району, Львівської області, індекс:81340);

Відповідач 2: ОСОБА_2 (адреса: м. Новосільці, Яворівського району Львівської області, індекс: 81342);

Відповідач 3: Головне управління Держгеокадастру у Львівській області (адреса: пр. Чорновола, 4, м.Львів, індекс: 79019).

Повний текст судового рішення складений 19.02.2024.

Суддя Світлана ГІРЯК