Справа № 513/955/23
Провадження № 2/513/26/24
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року Саратський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - В.С.Миргород

при секретарі Шевченко Є.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сарата в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу №513/955/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, суд, -

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Саратського районного суду Одеської області суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 11 листопада 2014 року вона уклав шлюб з відповідачем, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 191. Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сумісне життя з відповідачем не склалося, на протязі останніх років їхнє сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з 2018 року. Зазначає такоє, що них різні погляди на шлюб та сім`ю, любов та повага між ними вже дано відсутня, сумісне господарство не ведуть. Позивачка переконана, що примирення між ними не можливе, а подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини, а тому просить суд розірвати шлюб.

Ухвалою суду від 25 липня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі, вирішено цивільну справу розглядати у спрощеному позовному провадженні та призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 14 лютого 2024 року провадження у справі відновлено та призначено справу до судового розгляду.

Позивачка належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи у передбаченому ЦПК України порядку, у судове засідання не з`явилася. До суду направила заяву про розгляд справи за її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у передбаченому ЦПК України порядку, а саме: направлено повідомлення про вручення поштового відправлення, яке особисто отримано відповідачем, 29.08.2023 року. Відповідачем суду направлено заяву про надання строку на примирення. Ухвалою суду від 29 серпня 2023 року провадження у справі зупинено, подружжю надано строк для примирення терміном три місяці. 06.11.2023 року відповідачу направлено повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду з відміткою « Адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно відповіді на запит Фараонівського старостинського округу Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але на теперішній час за даною адресою не проживає, точне місце знаходження не відомо. Виклик відповідача в судове засідання здійснено через офіційний веб-портал "Судова влада України", шляхом розміщення оголошення про виклик до суду. Відповідач до суду не з`явився, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, клопотання про відкладення розглядом справи до суду не направив.

Суд визнав за можливе розглянути справу на підставі наявних та доданих до матеріалів справи доказів.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належним чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Статтею 5 Протоколу №7, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Зазначене кореспондується і у ст.24 Сімейного кодексу України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст.56 СК України).

Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Стаття 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Сторони перебувають у шлюбі з 11 листопада 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , зареєстрованим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 191. Після реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з " ОСОБА_4 " на " ОСОБА_5 ».

Сімейні відносини з відповідачем позивачка припинила, сторони проживають окремо, примирення сторони не досягли, позивачка наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Згідно з ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В заяві позивачка ОСОБА_1 просить залишити їй прізвище « ОСОБА_5 ».

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України, ст.ст.12, 13, 77, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 11 листопада 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис за № 191.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки ОСОБА_1 залишити без змін Триколіч.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073 (однієї тисячі семи десяти трьох) гривень, 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://st.od.court.gov.ua.

Дата складення рішення року.

Суддя В. С. Миргород