ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 626/1906/22
Номер провадження 22-ц/818/326/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді (судді-доповідача) Мальованого Ю.М.,

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Супрун Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 11 жовтня 2023 року в складі судді Дудченка В.О. у справі № 626/1906/22 за позовом ОСОБА_1 до Красноградського комунального підприємства «Водоканал» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Красноградського комунального підприємства «Водоканал» (далі ККП «Водоканал») про захист прав споживачів.

Позов мотивований тим, що він користується послугою відповідача з централізованого постачання холодної води. Оплату рахунків відповідача за надану послугу він здійснював через Красноградське відділення Мегабанку, з яким відповідач мав договір про розрахункове касове обслуговування щодо отримання платежів від споживачів. Тобто комісійна винагорода банку здійснювалась за рахунок відповідача. З липня 2022 року Мегабанк припинив свою фінансову діяльність з банківських послуг, а з іншими фінансовими установами відповідач не уклав договори про розрахункове касове обслуговування споживачів без нарахування комісійної винагороди фінансовим установам за рахунок споживачів при оплаті рахунків відповідача. У зв`язку із чим на даний час він змушений сплачувати комісійну винагороду банку при оплаті рахунків відповідача. 23 червня 2022 року він звернувся до відповідача з проханням забезпечити йому можливість оплати рахунків через касу підприємства готівкою, якщо договору з банком щодо прийому платежів від споживачів без нарахування комісійної винагороди для себе за рахунок споживачів не існує. Листом відповідача від 24 червня 2022 року йому повідомлено, що діючих договорів щодо прийому платежів від споживачів підприємства без нарахування комісійних витрат банківськими установами на підприємстві не має і найближчим часом не планується їх укладати. Здійснення платежів за надані послуги готівкою через касу підприємства не можлива через відсутність касового апарату. Також відповідач посилається на тяжкий фінансовий стан підприємства через складну ситуацію в країні.

Посилаючись на вказане, ОСОБА_1 просив зобов`язати відповідача надати йому можливість здійснювати оплату за послуги з центрального водопостачання шляхом внесення готівки через його касу.

28 листопада 2022 року ККП «Водоканал» подало до суду відзив в якому просило відмовити у задоволенні позову.

Відзив мотивовано тим, що надання послуг з центрального водопостачання та центрального водовідведення здійснюється виключно на договірних засадах (п. 6 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою КМУ від 05 липня 2019 року № 690 далі Правила в редакції станом на 22 липня 2021 року). Вказані правила регламентують обов`язок індивідуального споживача укладати договір у порядку і випадках визначених законом. Факт отримання позивачем послуг, які надаються відповідачем, ним не спростовується. Посилання ОСОБА_1 на те, що відповідач зобов`язаний забезпечити позивачу проведення розрахунків через касу підприємства готівкою, спростовується вимогами закону. Спірні правовідносини не передбачають зазначеного обов`язку відповідача, а саме статтею 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає вичерпний перелік прав і обов`язків виконавців комунальних послуг та управителів, серед яких відсутній обов`язок відповідача забезпечити позивачу проведення рахунків через касу підприємства готівкою. Щодо нарахування банківськими установами комісійної винагороди зазначають, що ці установи у своїй діяльності керуються Закону України «Про банки та банківську діяльність» та іншим законодавством України у сфері банківської діяльності, що жодним чином не стосується господарської діяльності відповідача. Нараховувати чи ні комісійну винагороду на оплату комунальних послуг відповідачу це виключно право тієї банківської установи, через яку позивач має бажання оплатити послуги відповідача. Крім того вказують, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем у даній справі.

06 грудня 2022 року ОСОБА_1 надав до суду відповідь на відзив, яку просив врахувати при ухваленні рішення.

Відповідь на відзив мотивована тим, що між ним та відповідачем укладено договір про надання послуг з центрального постачання гарячої та холодної води і водовідведення. Відповідач має касу, законодавство України дозволяє йому приймати готівкові кошти без застосування касового апарату реєстратору розрахункових операцій, але не сприяє йому у виборі тієї форми оплати, яка йому більше підходить.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 11 жовтня 2023 року в задоволені позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що ОСОБА_1 , як споживач, є вільним в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, що відповідає положенню частини 2 статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів». Маючи інформацію щодо розміру комісійної винагороди ОСОБА_1 самостійно обирає фінансову установу для здійснення оплати за отриману послугу від відповідача по справі. Доказів того, що у ККП «Водоканал» наявна каса та відповідно є можливість прийому платежів від споживачів через таку касу в матеріалах справи відсутні. Крім того ні Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, ні Індивідуальним договором про надання послуг з центрального водопостачання не передбачено, обов`язку відповідача забезпечити споживача касою для оплати наданої послуги. При цьому відповідно до Правил та договору споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором.

09 листопада 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заперечень щодо відсутності каси відповідач не надав. Зазначає, що відповідач примусив його отримувати платіжну послугу, витрачати додаткові кошти на оплату платіжної послуги, яка йому не потрібна. Крім того, законодавством України не передбачене примусова отримання платіжної послуги будь-якої фінансової установи при оплаті послуги відповідача. Також, відповідно до листа Красноградської міської ради від 07 вересня 2023 року відповідачем закладено у тарифи 299 381,55 грн, у тому числі на оплату розрахунково-касове обслуговування, але обслуговувати споживача через касу відповідач відмовляється.

15 грудня 2023 року ККП «Водоканал» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права. Крім того, зазначило, що інформація викладена у листі Красноградської міської ради від 07 вересня 2023 року не є предметом даного позову, а тільки засвідчує процедуру щодо необхідності встановлення тарифів на послуги відповідача з відповідною калькуляцією по статтях витрат з 2023 року, у тому числі куди увійшли і витрати на оплату розрахунково-касового обслуговування послуг банків, тобто витрати на розрахунково-касове обслуговування ККП «Водоканал», як клієнта банківських установ, що жодним чином не стосується спірних правовідносин по цій справі. Також, вказаний лист ОСОБА_1 отримав під час провадження у справі в суді першої інстанції. Доказів неможливості його подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього позивач до суду апеляційної інстанції не надав.

В судове засідання апеляційного суду сторони учасники судового розгляду не з`явилися.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 15 лютого 2024 року, надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:

ОСОБА_1 отримав 31 січня 2024 року (а.с.161), передана телефонограма (а.с.157);

Красноградське комунальне підприємство «Водоканал» отримало 02 лютого 2024 року (а.с.162, 163), передана телефонограма (а.с.156), судову повістку-повідомлення про розгляд справи 15 лютого 2024 року надіслано апеляційним судом із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи отримано 18 січня 2024 року (а.с.158).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року та протоколи до неї (далі - Конвенція), а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Матеріали справи свідчать, ОСОБА_1 користується послугою, яку надає ККП «Водоканал», з централізованого постачання холодної води за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії звернення 23 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ККП «Водоканал» з проханням забезпечити його можливістю оплати рахунків підприємства через касу підприємства готівкою (а.с. 5).

Відповідно до копії листа ККП «Водоканал» від 24 червня 2022 року ОСОБА_1 повідомлено, що діючих договорів щодо прийому платежів від споживачів підприємства без нарахування комісійних витрат банківськими установами на підприємстві не має і найближчим часом не планується їх укладати. Здійснення платежів за надані послуги готівкою через касу підприємства не можлива через відсутність касового апарату. Також ККП «Водоканал» посилається на тяжкий фінансовий стан підприємства через складну ситуацію в країні (а.с. 6).

Відповідно до частини 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Частиною 1 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

У частині 1 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За вимогами статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку, колективний споживач).

Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: перелік послуг; вимоги до якості послуг; права і обов`язки сторін; відповідальність сторін за порушення договору; ціна послуги; порядок оплати послуги; порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання.

Порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг визначений статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до частин 1-4 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, якщо інше не передбачено законом.

Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу.

Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною.

Згідно частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» публічні договори приєднання про надання комунальних послуг з власниками індивідуальних (садибних) житлових будинків вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 05 липня 2019 року № 690 затверджені Правила надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і Типові договори про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (Типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем; Типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; Типовий договір з власником (користувачем) будівлі (приміщення у будівлі) про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; Типовий договір колективним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; Типовий колективний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення).

Пунктом 1 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (надалі Правила) визначено, що ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримувати послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - послуги), а також визначеною власником (співвласниками) особою, що здійснює розподіл обсягів послуг.

Відповідно до пункту 5 Правил послуги надаються споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуг, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України Про житлово-комунальні послуги (далі - договір), та вимогами цих Правил.

У відповідності до пункту 14 Правил надання послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги.

З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини 5 статті 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Індивідуальний договір з власником індивідуальних (садибних) житлових будинків вважається укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуг, якщо такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку).

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг.

30 листопада 2022 року на офіційному веб-сайті Красноградської міської ради (в розділі «Про тарифи комунальних підприємств міста») було опубліковане повідомлення про публічну пропозицію (оферту) Красноградського комунального підприємства «Водоканал» про укладення індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення до якого додані наступні додатки:

- Індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (для населення).

- ЗАЯВА-ПРИЄДНАННЯ до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (для населення).

- Перелік адрес багатоквартирних будинків за моделлю індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (для населення), що є публічним договором приєднання та вимоги до якості послуг.

- Перелік адрес індивідуальних (садибних) будинків за моделлю індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (для населення), що є публічним договором приєднання та вимоги до якості послуг.

- Наказ директора ККП «Водоканал» від 24 грудня 2021 року №109 «Про встановлення плати за абонентське обслуговування».

- Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування. ДБН В.2.5-74-2013.

Споживачів повідомлено, що Договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті Красноградської міської ради http://krasnograd-rada.gov.ua/ співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Договір з власником індивідуальних (садибних) житлових будинків вважається укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті Красноградської міської ради http://krasnograd-rada.gov.ua/ якщо такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку).

Фактом приєднання споживача до умов Договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг.

Суд першої інстанції відповідно до наявних у справі доказів встановив, що 30 листопада 2022 року між ОСОБА_1 та ККП «Водоканал» укладено договір у порядку приєднання споживача до його умов, який встановлений статтею 634 ЦК України, статтями 12-13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII та Правил надання послуг, цей порядок був відповідачем дотриманий.

Отже, Договір з власником індивідуальних (садибних) житлових будинків між ККП «Водоканал» та ОСОБА_1 вважається укладеними з 30 листопада 2022 року.

ОСОБА_1 звертався 23 червня 2022 року до відповідача з проханням надати йому можливість здійснювати оплату за надані послуги шляхом внесення готівки через касу відповідача.

Звернення з такою заявою ОСОБА_1 до відповідача обумовлено тим, що він змушений сплачувати комісійну винагороду банку («Укрпошті») за здійснення платежів за послуги підприємства.

В свою чергу, 24 червня 2022 року ККП «Водоканал» повідомило ОСОБА_1 , що діючих договорів щодо прийому платежів від споживачів підприємства без нарахування комісійних витрат банківськими установами на підприємстві не має і найближчим часом не планується їх укладати. Здійснення платежів за надані послуги готівкою через касу підприємства не можливо через відсутність касового апарату.

Згідно з частини 15 статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.

Отже, при встановленні розміру комісійної винагороди за приймання платежів за послуги, банки керуються Законом України «Про банки і банківську діяльність», відповідно до положень якого банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.

Частиною 2 статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право на вільний вибір товарів і послуг у зручний для нього час та на вільне здійснення безготівкових розрахунків з урахуванням режиму роботи та обов`язкових для продавця (виконавця) форм (видів) розрахунків, установлених законодавством України. Продавець (виконавець) зобов`язаний всіляко сприяти споживачеві у вільному виборі продукції та форм її оплати.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 , як споживач, є вільним в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, що відповідає положенню частини 2 статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів». Маючи інформацію щодо розміру комісійної винагороди, ОСОБА_1 самостійно обирає фінансову установу для здійснення оплати за отриману послугу від відповідача по справі, оскільки ні Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, ні Індивідуальним договором про надання послуг з центрального водопостачання не передбачено, обов`язку відповідача забезпечити споживача касою для оплати наданої послуги.

Доказів того, що у Товаристві наявна каса у м. Красноград Харківської області та відповідно наявна можливість прийому платежів від побутових споживачів через таку касу в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки суд правильно застосували до правовідносин сторін норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, встановивши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для задоволення позову є хибними, оскільки вони протирічать вимогам законодавства та встановленим обставинам справи. Вони не впливають на правильність висновку суду про відмову у задоволенні позову.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідно до листа Красноградської міської ради від 07 вересня 2023 року відповідачем закладено у тарифи 299 381,55 грн, у тому числі на оплату розрахунково-касового обслуговування, але обслуговувати споживача через касу відповідач відмовляється, суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки інформація викладена у вказаному листі засвідчує необхідності встановлення тарифів на послуги відповідача з відповідною калькуляцією по статтях витрат з 2023 року, куди також увійшли і витрати на оплату розрахунково-касового обслуговування послуг банків, що не є предметом даного спору.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки суду не впливають, зводяться до необхідності переоцінки доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 11 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2024 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді І.В. Бурлака

В.Б. Яцина