Справа № 367/9297/23
Провадження №2/367/2061/2024
УХВАЛА

Іменем України

15 січня 2024 року місто Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Одарюк М.П., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 проти розгляду справи № 367/9297/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) сторін

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2023 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 08 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

12 січня 2024 року до суду надійшла заява відповідача, в якому вона просить справу №367/9297/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу проводити за правилами загального позовного провадження, посилаючись на те, що вона заперечує проти розгляду справи в спрощеному порядку.

Суд, розглянувши клопотання відповідача, зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 19 ЦПК України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному провадженні.

Згідно частини 6 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства), а також справи про розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Відповідно до вимог частини 6 статті 279 КПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд враховує, що перелік справ, які в обов`язковому порядку підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження наведено у частині 4 статті 274 ЦПК України: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Справа, що є предметом розгляду, до категорій спорів, для яких законом передбачено розгляду в порядку зального позовного провадження, не відноситься.

Частиною 3 статті 274 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного, оцінивши критерії, визначені у частині 3 статті 274 ЦПК України, суд встановив, що предмет даної справи не підпадає під обмеження, які визначені частиною 4 статті 274 ЦПК України, справа є малозначною справою, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, тому дана справа підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження.

Доводи відповідача не можуть бути підставою для переходу зі спрощеного позовного провадження до загального, а підстав, які б перешкоджали розгляду цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження і обумовили б необхідність переходу до загального позовного провадження, немає.

Незгода із поданим позовом не може слугувати єдиною підставою для переходу зі спрощеного позовного провадження на загальне, натомість категорія та незначна складність справи свідчить про найефективніше використання принципів розумних строків під час розгляду даної справи.

Таким чином, враховуючи, що провадження у справі відкрито та розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, а також з урахуванням малозначності справи та конкретних обставин справи, суд вважає за недоцільне проводити розгляд справи у загальному позовному провадженні, тому клопотання представника відповідача щодо переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 19, 274, 277, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перехід до загального позовного провадження - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.П. Одарюк