Справа 688/3088/23
№ 2/688/74/24
РІШЕННЯ

Іменем України

31 січня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Стаднічук Н.Л.,

при секретарі Березюк Н.А.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Занов`яка І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Виконавчий комітет Шепетівської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

24.07.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування Шепетівської міської ради про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки доходу щомісячно та позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідачка є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу, з лютого 2015 року дитина проживає з позивачем та знаходиться на його повному утриманні, оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків з виховання дитини та жодної матеріальної допомоги на її утримання не надає, не проявляє батьківської уваги та турботи. Відповідачка з 2015 року не забезпечує доньку необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для розвитку, на неодноразові звернення брати участь у вихованні та утриманні дитини відповідачка не реагує.

Ухвалою суду від 09.10.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 08.11.2023 року закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду, викликано свідків.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та показав, що відповідачка протягом останніх 8 років після розірвання шлюбу не приділяє дитині належної уваги, не здійснює за нею догляд, не надає коштів на її утримання, вийшла вдруге заміж, має іншу дитину та проживає невідомо де. Для виїзду дитини за кордон та зміни місця її реєстрації необхідна згода матері, яку неможливо отримати через те, що місце її проживання та контакти невідомі.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та показав, що відповідачка після розірвання шлюбу залишила доньку з батьком, з того часу з дитиною не спілкується та не піклується про неї. Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином.

Представник органу опіки та піклування Шепетівського міськвиконкому Занов`як І.С. в судовому засіданні позов підтримав.

Неповнолітня дитина ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що з 2015 року не підтримує відносин із матір`ю, яка проживає окремо та не цікавиться її життям.

Свідок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду показали, що відповідачка після розірвання шлюбу з позивачем в 2015 році виїхала з м.Шепетівка, залишивши йому дитину, і з цього часу позивач самостійно виховує дитину.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 28.12.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис 129, свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 10.09.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №2036, на підтвердження зміни прізвища.

Згідно довідки Шепетівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ім.М.Островського Хмельницької області №102 від 16.06.2023 року ОСОБА_7 участі у навчанні та вихованні доньки не брала, батьківських зборів не відвідувала, життям та навчанням доньки не цікавилася.

Згідно довідки ПП УК «Житлофонд» № 168 від 15.06.2023 року позивач проживає в АДРЕСА_1 з донькою ОСОБА_4 , 2007 року народження, за якою він доглядає. Мати дитини ОСОБА_7 з сім`єю не проживає, спільного господарства не ведуть.

Висновком органу опіки та піклування Шепетівського міськвиконкому № 01-19/1285 від 17.04.2015 року визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 .

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради №03-28/2706 від 17.07.2023 року ОСОБА_3 не здійснює виховання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З дитиною після розлучення у 2015 році мати не проживає, її навчанням та здоров'ям не цікавиться, матеріально не допомагає. Дитина проживає з батьком ОСОБА_1 , який її виховує та утримує. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітньої ОСОБА_4 .

Ст.3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків, які відповідають за неї за законом.

Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї (ст. 9 Конвенції про права дитини).

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Ст.164 СК України передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.

Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п.2 ч.1 ст.164 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ст.182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 протягом тривалого часу не здійснювала своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не приділяла їй належної уваги, не здійснювала догляд за нею, не забезпечувала усім необхідним для задоволення її потреб, не відвідувала навчальний заклад, де вчилася дитина, проживає окремо від дитини, не цікавиться її життям, тобто свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_4 , що відповідає інтересам дитини.

Суд також вважає необхідним стягнути з відповідачки аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно ч.4 ст.141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 430, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ) батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.07.2023 до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 31 січня 2024 року.

Суддя Н.Л. Стаднічук