Справа № 357/523/24
Провадження № 2/357/1344/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бебешко М. М. ,

при секретарі - Мартиненко Є. Є.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

10 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, у якому просив суд розірвати шлюб між сторонами

Позовні вимоги мотивував тим, що 23 травня 2015 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття довіри та любові та фактичне припинення шлюбних відносин.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 10 січня 2024 року, справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.

Ухвалою суду від 12 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд на 19 лютого 2024 року.

15 січня 2024 року на адресу суду надійшла заява від позивача ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог у повному обсязі та відсутність заперечення проти ухвалення заочного рішення.

29 січня 2024 року на адресу суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі.

Фіксування судового розгляду технічними засобами не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

23 травня 2015 року між сторонами укладено шлюб. У сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 , який зареєстрований за однією адресою з позивачем.

Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені.

При вирішенні справи суд виходить з наступного:

Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу розірвання шлюбу.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні відносини фактично припинені через небажання позивача проживати однією сім`єю з відповідачем.

Приймаючи до уваги те, що шлюб це добровільний союз чоловіка та дружини, а суд не вправі примушувати дружину до спільного проживання з чоловіком, тому у суду наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, уразі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Приймаючи до уваги необхідність задоволення позовних вимог, суд вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати у справі пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 50 відсотків від сплаченого позивачем, з одночасним поверненням останньому з державного бюджету 50 відсотків від сплаченого судового збору в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 206, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 546 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків від сплаченого останнім судового збору за подання позовної заяви до суду в сумі 605,60 грн., згідно квитанції АТ «Укрпошта» від 10 січня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя М. М. Бебешко