УХВАЛА

16 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 152/989/23

провадження № 61-1915ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 27 вересня 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 30 листопада 2023 року у цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в розмірі 188 109,07 грн.

Заочним рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області

від 27 вересня 2023 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 180 551,10 грн, з яких 10 020 грн - регламентна виплата МТСБУ на користь ОСОБА_2 по відшкодуванню витрат на поховання потерпілої особи;

170 028 грн - регламентна виплата МТСБУ на користь ОСОБА_3 по відшкодуванню шкоди по втраті годувальника; 503,10 грн - штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язання, у решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 30 листопада 2023 року апеляційну скаргу МТСБУ залишено без задоволення, заочне рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 27 вересня 2023 року залишено без змін.

02 лютого 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на заочне рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 27 вересня 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду

від 30 листопада 2023 року у цивільній справі № 152/989/23.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Щодо оскарження заочного рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 27 вересня 2023 року

Відповідно до частини першої статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм процесуального права, відповідач має право на апеляційне оскарження заочного рішення в апеляційному порядку після звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду та залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення або ухвалення повторного заочного рішення. Право на подання заяви про перегляд заочного судового рішення належить виключно відповідачеві і є обов`язковим до виконання виключно відповідачем.

ОСОБА_1 , як відповідач, із заявою про перегляд вказаного заочного рішення відповідно до вимог статей 284-285 ЦПК України до суду першої інстанції не звертався.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 27 вересня 2023 року необхідно відмовити на підставі пункту 1 частини другої статті 394 України.

У разі, якщо ОСОБА_1 не згоден із заочним рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 27 вересня 2023 рокувін має право подати відповідну заяву про його перегляд до суду першої інстанції, а у разі залишення цієї заяви без задоволення звернутися із апеляційною скаргою до апеляційного суду (частина четверта статті 287 ЦПК України).

Щодо оскарження постанови Вінницького апеляційного суду від 30 листопада 2023 року

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Безпосередньо в касаційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке підлягає задоволенню, оскільки вказаний строк пропущений з поважних причин.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року

№ 10-р(ІІ)/2023 визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. При цьому Конституційний Суд України звернув увагу, що зазначений припис має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення

(res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК Українимістить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

За змістом частини дев`ятої статті 19 ЦПК України прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга.

Ціна позову у справі № 152/989/23 становить 188 109,07 грнта не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого станом на 01 січня 2024 року.

Заявник вважає, що касаційна скарга стосується питання, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має для нього виняткове значення.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, у тому числі не встановлено, що касаційна скарга стосується питання, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також не встановлено, що справа має виняткове значення для ОСОБА_1 .

Незгода відповідача із постановою Вінницького апеляційного суду

від 30 листопада 2023 року не є сама по собі обставиною, що свідчить про наявність випадків для відкриття касаційного провадження у справі із ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, ухвалене у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; відповідач реалізувала своє право на апеляційний перегляд справи; справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору; наявність випадків, передбачених підпунктами а) - г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, колегією суддів не встановлено, тому у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 30 листопада 2023 року необхідно відмовити на підставі пункту 1 частини другої статті 394 України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, статтею 390, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Вінницького апеляційного суду від 30 листопада 2023 року у справі № 152/989/23.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 27 вересня 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 30 листопада 2023 року в справі № 152/989/23.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що заочне рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 27 вересня 2023 року, може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

О. М. Осіян

Є. В. Синельников