ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2153/19 Номер провадження 22-ц/814/796/24Головуючий у 1-й інстанції Крючко Н.І. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Обідіна О.І., Чумак О.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в його інтересах представником - адвокатом Грибоводом Віталієм Васильовичем,

на заочне рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 15червня 2023 року, постановлене суддею Крючко Н.І.,

у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

07.09.2019 АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 28.02.2011. Заявлені вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань у порядку та строки, визначені умовами кредитного договору. Просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитом станом на 10.07.2021 у розмірі 129 025,01 грн., яка складається із: 102 797,22 грн. заборгованість за кредитом; 26 227,79 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; та 1 935,38 грн. судових витрат.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 15.06.2023 позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково; стягнуто із ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 102 797,22 грн. та судовий збір у розмірі 1 542,49 грн.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що стягненню із відповідача підлягає заборгованість за тілом кредиту в розмірі, заявленому до стягнення, та не спростованого відповідачем, без урахування відсотків, підстави нарахування яких, сторонами зобов`язання не погоджувалися.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 08.08.2023 заяву адвоката Грибовода В.В. в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погодившись із указаним судовим рішенням, відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Грибовод В.В., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить зменшити розмір стягнення заборгованості за кредитом зі 102 797,22 грн. до 74 888,92 грн.

Зазначає, що при визначенні розміру стягнення заборгованості за тілом кредитом судом не було враховано платежі, вчинені позичальником починаючи із лютого 2018 року у розмірі 27 908,30 грн., які банк безпідставно зарахував на відсотки та комісію, підстави та розмір яких сторонами не погоджувалися.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 11.12.2023 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 14.12.2023.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приймає до уваги наступне.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 28.02.2011 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанк та погодився із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Ознайомлений та згоден із Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Умови і Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанк www.privatbank.com.ua. Зобов`язується виконувати Умови і Правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися зі змінами на сайті ПриватБанк www.privatbank.com.ua. За змістом анкети-заяви позичальник просив надати йому кредит у розмірі 1 500,00 грн. за платіжною карткою «Універсальна»./а.с.8 т.1/

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов і Правил надання банківських послуг./а.с.9-28 т.1/

Згідно довідок ПриватБанк на підставі укладеного із ОСОБА_1 кредитного договору б/н останньому надано банківську картку № НОМЕР_1 , дата відкриття 27.02.2018, терміном дії 02/21, із кредитним лімітом 100 000,00 грн.; який 16.01.2020 був зменшений до 0,00 грн./а.с.110,111 т.1/

Банком надано виписку по рахунку ОСОБА_1 за період із 22.02.2018 по 31.03.2020; а також розрахунок заборгованості за договором №б/н від 28.02.2011, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 станом на 10.07.2019 сума боргу за період із 27.02.2018 по 10.07.2019 становить: заборгованість за кредитом 102 797,22 грн.; заборгованість за процентами 26 227,79 грн.; несплачені проценти на поточну заборгованість 3 335,93 грн.; несплачені проценти на прострочену заборгованість - 22 891,86 грн.; разом 129 025,01 грн./а.с.6-7, 108-109 т.1/

Частково задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив із того, що відповідачем не дотримано строк виконання зобов`язання, а тому стягненню із нього підлягає заборгованість за тілом кредиту. Підстави для стягнення відсотків відсутні, оскільки банком не доведено належними та допустимими доказами повідомлення позичальника про такі умови кредитування.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції в повній мірі не погоджується з таких підстав.

Так, за змістом частин першої та другої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина перша статті 634 ЦК України).

У постанові Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №572/1169/17 указано, що у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

У спірних правовідносинах АТ КБ «ПриватБанк» заявлено позов до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором, оформленим у вигляді анкети-заяви про приєднання до умов правил надання банківських послуг від 28.02.2011.

Обґрунтовуючи право вимоги за цим позовом банк посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанк, як невід`ємну частину спірного договору.

Однак зазначені документи не підтверджують погодження між сторонами умов кредитування. Матеріали справи не містять доказів того, що саме ці Умови та правила розумів відповідач, ознайомившись і погодившись із ними, підписуючи заяву від 28.02.2011, яка містить його персональні дані та намір отримати кредитні кошти лімітом 1 500,00 грн., а за змістом довідки банку позичальнику видано банківську картку № НОМЕР_1 , дата відкриття 27.02.2018, терміном дії 02/21, із кредитним лімітом 100 000,00 грн.; указані документи на момент отримання відповідачем банківської картки взагалі не містили умови щодо сплати процентів, неустойки (пені, штрафів) у зазначеному порядку і розмірі, а, отже, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Крім того, не може бути належним доказом роздруківка із сайту, оскільки такий доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що узгоджується із висновком Верховного суду України, викладеному в постанові від 11.03.2015 (провадження №6-16цс15) та не спростовано позивачем при розгляді даної справи.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що анкета-заява та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанк, наявні у матеріалах справи, не відповідають вимогам статті 207 ЦК України щодо письмової форми правочину та статті 634 ЦК України щодо форми договору приєднання, а тому не можуть розцінюватись як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 28.02.2011 шляхом підписання анкети-заяви.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, а також відповідальність за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, що виключає підстави для їх стягнення у судовому порядку. Наведене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.07.2019 по справі № 342/180/17, що ухвалена у подібних правовідносинах.

Разом із цим, за відсутності узгоджених сторонами умов кредитування, банк має право вимоги повернення фактично отриманої та не повернутої позичальником суми кредитних коштів, розмір якої має бути доведений належними та допустимими доказами.

Згідно вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України, обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Обґрунтовуючи підстави стягнення заборгованості за тілом кредиту, банком, окрім розрахунку, надано виписку по картковому рахунку, в якій міститься повна інформація про рух коштів, відображено всі операції за кредитним договором, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей.

Зі змісту виписки по рахунку вбачається, що позичальник активно користувався кредитними коштами всього витративши коштів за отриманою карткою на загальну суму 176 606,06 грн., тоді як внесено на погашення заборгованості 108 115,17 грн., тобто наявне мінусове сальдо за тілом кредиту, заборгованість за яким, з урахуванням вимог апеляційної скарги, підлягає зменшенню із 102 797,22 грн. до 74 888,92 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржувалося, а тому в апеляційній інстанції не переглядається. Європейський суд з прав людини вказав, що міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERSv. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід змінити, зменшивши розмір стягнення заборгованості за кредитом із 102 797,22 грн. до 74 888,92 грн. та в частині розміру судового збору, зменшивши його із 1 542,49 грн. до 415,34 грн.

При визначенні розміру стягнення судового збору, апеляційний суд керується положеннями ст.141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позовної заяви (58%) та задоволення апеляційної скарги, здійснивши взаємозалік понесених сторонами судових витрат. Роз`яснивши, що надмірно сплачені відповідачем кошти у розмірі 1 264,29 грн. за апеляційне оскарження рішення суду підлягають поверненню за правилами статті 7 Закону України «Про судовий збір» за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376 п.п.3,4, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником - адвокатом Грибоводом Віталієм Васильовичем, - задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 15 червня 2023 року - змінити, зменшивши розмір заборгованості за кредитним договором постановленої до стягнення із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» зі 102 797,22 грн. до 74 888,92 грн. та судового збору із 1 542,49 грн. до 415, 34 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 15.02.2024.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді О.І. Обідіна

О.В. Чумак