Справа № 577/6824/23
Провадження № 2/577/178/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.

за участю секретаря

судового засідання Степаненко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження позовну заяву Фінансового управління Конотопської міської ради в Сумській області до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину,-

ВСТАНОВИВ:

Фінансове управління Конотопської міськради Сумської області, з посиланням на ст.1206 ЦК України, пункти 2, 4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, просить стягнути з ОСОБА_1 витрати на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_2 в розмірі 1531 грн. 87 коп.

На обґрунтування вимог у зверненні вказано, що за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.11.2023 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме порушенні вимог п.п. 2.3б, 12.1 ПДР України внаслідок чого ОСОБА_2 були спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості, у зв`язку з чим остання перебувала на лікуванні у КНП КМР «Конотопської ЦРЛ ім. ак. М.Давидова» з 06.05. по 16.06.2023 року. Витрати на лікування становлять 1531,87 грн. Проте, добровільно кошти не сплачені, що і стало підставою звернення до суду.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позову просять розглядати справу без їх участі, вимоги підтримують.

Відповідач ОСОБА_1 також до суду не з`явився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.14), поважність причин неявки не сповістив, заяви про відкладення справи від нього не надходило.

За таких обставин неявка відповідача не перешкоджає винесенню судового рішення.

Суд, дослідивши представлені докази, дійшов висновку про задоволення вимог виходячи із такого.

Відповідно до вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.11.2023 року ОСОБА_1 визнаний винним за ч.1 ст.286 КК України, оскільки внаслідок допущених ним порушень вимог пунктів 2.3.б, 12.1 ПДР України потерпіла ОСОБА_2 зазнала середньої тяжкості тілесних ушкоджень (а.с.5-9).

Згідно довідки КНП КМР "Конотопської ЦРЛ ім. ак. М.Давидова від 08.08.2023 року №1859 року затрати на лікування та обслуговування потерпілої від вказаного злочину ОСОБА_2 , яка перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні з 06.05. по 16.06.2023 року, склали 1531,87 грн. (а.с.4).

За положеннями частин 1, 3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.

Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету ї їх використанні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545, регламентовано, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Сума витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться, виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання (п.2 Порядку).

Згідно із правозастосовними орієнтирами викладеними у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» - питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року.

Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування.

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

У пункті 6 наведеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України звернуто увагу, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.

Причинний зв`язок між діями відповідача та наслідками у вигляді перебування потерпілої на лікуванні підтверджений зазначеним вироком суду, а відтак з ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені лікувальним закладом витрати, що становлять 1531 грн. 87 коп.

Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, відповідач повинен сплатити і судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп.

Керуючись: ст.ст. 1166, 1206 ЦК України, Порядком обчислення розміру фактичних витрат на лікування закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою КМ України від 16.07.1993 р. №545, ст.ст. 1, 3, 5, 7, 9-13, 81, 89, 141, 263-265, 273, 282, 354-355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Фінансового управління Конотопської міської ради в Сумській області задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце реєстрації АДРЕСА_1 , ІПН та номер паспорта не встановлені) на користь Фінансового управління Конотопської міської ради в Сумській області (код платежу: «Інші надходження»-24060300, розрахунковий рахунок UA0018530, банк одержувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, , одержувач: ГУК Сумської області/Конотопська МТГ) витрати на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_2 в розмірі 1531 грн. 87 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 3028 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кравченко В. О.