Справа № 525/947/23
Провадження №2/525/27/2024 Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.02.2024 селище Велика Багачка
Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Прасол Я.В.,
секретаря судових засідань Хоменка М.М.,
з участю представника позивача Бута Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом Великобагачанської селищної ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Миргородська районна державна адміністрація, про скасування державної реєстрації прав на земельну ділянку,
13.09.2023 Великобагачанська селищна рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Миргородська РДА, про скасування державної реєстрації прав на земельну ділянку.
В обгрунтування позову посилається на те, що 20.04.2007 між Радивонівською сільською радою та приватним підприємцем ОСОБА_1 був укладений договір оренди землі, згідно якого ОСОБА_1 було передано в оренду земельну ділянку площею 0,1000 га з цільовим призначенням для комерційного використання, терміном на 49 років.
14.02.2019 було прийнято рішення про внесення змін до договору оренди земельної ділянки укладеного з ОСОБА_1 в частині цільового призначення земельної ділянки та орендної плати.
Ухвалою суду від 20.09.2023 було відкрите загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання, відповідачу та третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору направлено копію позовної заяви з додатками, роз`яснено порядок та строки подання відзиву на позов та письмових пояснень (а.с. 31).
13.11.2023 на електронну адресу, 07.12.2023 засобами поштового зв`язку на адресу суду надійшли заяви відповідача ОСОБА_1 про визнання заявленого позову (а.с. 45, 59).
06.12.2023 судом було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с. 58).
Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Миргородської РДА у судове засідання повторно не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, подали на адресу суду заяви про розгляд справи без їхньої участі (а.с. 45, 59, 73; 70, 84).
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та проаналізувавши у сукупності всі докази зібрані по справі, приходить до наступних висновків.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до положень ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Додатковими угодами до договору оренди землі від 29.12.2011 та 01.01.2014 вносилися зміни до договору в частині розміру орендної плати (а.с. 16).
Рішенням 8 сесії 7 скликання Великобагачанської селищної ради Полтавської області від 15.11.2017 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 » було надано дозвіл ОСОБА_1 на складання проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,1000 га з цільового призначення: для роздрібної торгівлі та комерційних послуг на цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0023, в межах АДРЕСА_1 (а.с. 18).

Відповідно до рішення 30 сесії 7 скликання Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області від 14.02.2019 «Про внесення змін в договір оренди на земельну ділянку зі зміною цільового призначення та орендної плати гр. ОСОБА_1 » було прийнято рішення внести зміни до п. 1 договору оренди на земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :01:002:0023, розділу «Предмет договору», п. п. 15, 16 розділу «Умови використання земельної ділянки», зареєстрованого у Великобагачанському районному відділі Полтавської регіональної філії Центру ДЗК за №09 від 20.06.2007, змінивши цільове призначення земельної ділянки з земель «комерційного використання (роздрібної торгівлі та комерційних послуг)» на для «будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» та п. 9 розділу «Орендна плата» змінити орендну плату з 1% від нормативної грошової оцінки земель на «орендну плату в розмірі земельного податку». Громадянину ОСОБА_1 укласти угоду про внесення змін в договір відповідно до рішення сесії та зареєструвати відповідно до чинного законодавства (а.с. 19).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0023, площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , право власності зареєстроване 27.05.2019 державним реєстратором Великобагачанської РДА Мошківською М.М., документи подані для державної реєстрації: рішення 30 сесії 7 скликання Великобагачанської селищної ради «Про внесення змін в договір оренди на земельну ділянку зі зміною цільового призначення та орендної плати гр. ОСОБА_1 » (а.с. 88).

В Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0023 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1 га належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с. 20-23).

Великобагачанська селищна рада зверталася до Міністерства юстиції України зі скаргою на дії державного реєстратора Великобагачанської РДА Мошківської М.М. з проханням скасувати рішення №47180627 від 04.06.2019, наказом Міністерства №1529/7 від 27.06.2023 скаргу залишено без розгляду по суті, оскільки встановлений законом строк для її подання закінчився до дня подання скарги (а.с. 17).

Відповідно до Розпорядження КМУ №1635-р від 16.12.2020 здійснено реорганізацію районних державних адміністрацій районів, ліквідованих згідно з постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 р. № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів», шляхом приєднання до районних державних адміністрацій, розташованих в адміністративних центрах районів, утворених зазначеною постановою, згідно з додатком 1. Відповідно до додатку 1 до Розпорядження Великобагачанська районна державна адміністрація приєднана до Миргородської районної державної адміністрації.

Відповідно до розпорядження КМУ від 12 червня 2020 р. № 721-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Полтавської області» до складу Великобагачанської територіальної громади входить Радивонівська територіальна громада.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону ( стаття 14 Конституції України).

Відповідно до ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Особам (їх спадкоємцям), які мали у власності земельні ділянки до 15 травня 1992 року (з дня набрання чинності Земельним кодексом України), земельні ділянки не повертаються.

Суб`єктами права власності на землю є:

а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності;

б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності;

в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності (ст. 80 ЗК України).

Відповідно до ч. 12 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно положень ст. 83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування;

в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Статтею 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Згідно положень ст. 126 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно положень ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) загальними засадами державної реєстрації прав є:

1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження;

2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав;

2-1) одночасність вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості та державної реєстрації прав;

3) публічність державної реєстрації прав;

4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом;

5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст. 12 Закону, державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяження, а також про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна і ціну (вартість) нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості та речових прав на нього чи розмір плати за користування нерухомим майном за відповідними правочинами, відомості та електронні копії документів, подані у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, та відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав.

Відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Пунктом 4 частини 1 статті 14 Закону визначено, що розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону, у разі допущення технічної помилки (граматичної описки, друкарської, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися. У разі якщо після отримання заявником документів за результатами розгляду заяви виявлено технічну помилку, допущену під час внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права, обтяження речових прав, зокрема помилку у відомостях про суб`єкта речового права, обтяження, відомостях про речове право, обтяження, відомостях про нерухоме майно, у тому числі його технічних характеристиках, або якщо відбулося виправлення такої помилки в документах, що подавалися для державної реєстрації прав, або відбулася зміна адреси об`єкта нерухомого майна, такі помилки, відомості виправляються державним реєстратором на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, відомості, а у випадку, передбаченому пунктом 2 частини сьомої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України, його територіальних органів або на підставі рішення Міністерства юстиції України, його територіальних органів - державним реєстратором, яким допущено технічну помилку. Виправлення помилки, відомостей, що впливають на права третіх осіб, здійснюється державним реєстратором виключно за наявності згоди таких осіб або на підставі судового рішення.

Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону.

Таким чином, із матеріалів справи об`єктивно встановлено, що під час проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0023, площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 було допущено помилку, оскільки земельна ділянка не передавалася у власність останнього у порядку встановленому чинним законодавством, підстави для реєстрації права приватної власності були відсутні.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що заявлений Великобагачанською селищною радою позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 76-80, 81, 83, 128, 141, 206, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов Великобагачанської селищної ради задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер :01:002:0023 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:

позивач: Великобагачанська селищна рада Миргородського району Полтавської області, , юридична адреса: вул. Шевченка, 73, селище Велика Багачка, Миргородський район, Полтавська область;

представник позивача: Бут Дмитро Віталійович, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_3 ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Миргородська районна державна адміністрація, , юридична адреса: вул. Гоголя, 120, м. Миргород, Полтавська область.

Повне рішення суду складено 15.02.2024.

Суддя Я.В. Прасол