У Х В А Л А

05 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 2-4185/12

провадження № 61-16627ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С.,

Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 07 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовського Руслана Юрійовича у справі № 2-4185/12 за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відділ примусового виконання рішення Департаменту ДВС МЮ України) в особі начальника Озадовського Р. Ю. щодо не скасування заходів примусового виконання рішення у вигляді арештів, накладених у межах виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 07 липня 2022 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року, скаргу задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність відділу примусового виконання рішення Департаменту ДВС МЮ України в особі начальника Озадовського Р. Ю. щодо не скасування заходів примусового виконання рішення, здійснених в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2, під час виконання виконавчого листа, виданого 18 серпня 2015 року Печерським районним судом міста Києва у справі № 2-4185/12, який ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 18 червня 2019 року визнано таким, що не підлягає виконанню.

Зобов`язано компетентного державного виконавця відділу примусового виконання рішення Департаменту ДВС МЮ України зняти арешт, накладений на земельну ділянку площею 3,7668 га на території с. Осиково Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер - :04:007:0074, що належить на праві власності ОСОБА_1 у межах виконавчого провадження № НОМЕР_2, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішення Департаменту ДВС МЮ України Артемчука Т. В. від 27 жовтня 2015 року (номер запису про обтяження: 11803222, дата та час державної реєстрації: 29 жовтня 2015 року, 09:18:55).

Зобов`язано компетентного державного виконавця відділу примусового виконання рішення Департаменту ДВС МЮ України зняти арешт, накладений на все нерухоме майно ОСОБА_1 у межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішення Департаменту ДВС МЮ України Яковенка В. А. від 07 лютого 2018 року (номер запису про обтяження: 24756001, дата та час державної реєстрації: 09 лютого 2018 року, 09:54:02).

Зобов`язано компетентного державного виконавця відділу примусового виконання рішення Департаменту ДВС МЮ України зняти арешт, накладений на все рухоме майно ОСОБА_1 у межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішення Департаменту ДВС МЮ України Яковенка В. А. від 07 лютого 2018 року (номер запису про обтяження: 16709213, дата та час державної реєстрації: 09 лютого 2018 року, 09:49:27, вид обтяження: публічне обтяження, відомості про обмеження відчуження: заборонено відчужувати).

Зобов`язано компетентного державного виконавця відділу примусового виконання рішення Департаменту ДВС МЮ України зняти арешт, накладений на кошти ОСОБА_1 у межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішення Департаменту ДВС МЮ України Яковенка В. А. від 07 лютого 2018 року.

21 листопада 2023 року через підсистему «Електронний суд» подана касаційна скарга Колесник А. С. , яка зазначає, що діє в інтересах Міністерства юстиції України, на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 07 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 11 грудня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, а саме, запропоновано: надіслати обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій зазначити поважність причин пропуску строку та надати належні докази (документи), які підтверджуватимуть поважність причин пропуску строку (докази на підтвердження зазначеної дати отримання копії постанови); надіслати нову редакцію касаційної скарги, в якій уточнити вимоги касаційної скарги; надати документи на підтвердження повноважень представника; сплатити судовий збір та надати докази на підтвердження його сплати.

На виконання вимог указаної вище ухвали заявник у встановлений судом строк, направив матеріали на усунення недоліків.

Згідно з частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними (частина перша статті 127 ЦПК України).

В обґрунтування заявипро поновлення строку на касаційне оскарження заявник зазначає, що копію постанови суду апеляційної інстанції отримано 24 жовтня 2023 року та надає на підтвердження роздруківку про надходження вхідної кореспонденції на електронну адресу. Касаційна скарга подана 21 листопада 2023 року. Таким чином, на підставі частини другої статті 390 ЦПК України, строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.

З огляду на викладене, клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Печерського районного суду міста Києва від 07 липня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року підлягає задоволенню.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Підставою касаційного оскарження рішень суду першої та апеляційної інстанцій заявник вказує на неврахування судом висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, у постановах Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 61-10355св19, від 16 грудня 2020 року у справі № 676/58/17-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до статті 392 ЦПК України, зокрема, містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Поновити відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України строк на касаційне оскарження ухвали Печерського районного суду міста Києва від 07 липня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 07 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовського Руслана Юрійовича у справі № 2-4185/12 за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Витребувати з Печерського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 2-4185/12 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовського Руслана Юрійовича за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

А. С. Олійник

І. М. Фаловська