ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Гапонюк І.В.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , 22 грудня 2024 року звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_5 . Після смерті діда залишилося спадкове майно, а саме частина житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 . Спадкодавець за життя заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги на час відкриття спадщини були його діти: син ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_7 . ОСОБА_6 , який є батьком позивача, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тітка позивача ОСОБА_7 на день смерті свого батька ОСОБА_5 була зареєстрована та проживала за однією адресою з спадкодавцем та вважалася такою що прийняла спадщину після свого батька але не оформила належним чином свої права на спадкове майно та померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті тітки спадкоємці першої черги відсутні. Спадкоємцем другої черги після смерті тітки позивача був її брат і батько позивача ОСОБА_6 але він також не оформив право на спадкове майно та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті батька спадкоємцями першої черги є дружина спадкодавця та його діти, які є відповідачами по справі. Позивач, як спадкоємець першої черги після смерті батька ОСОБА_6 , звернувся з заявою до нотаріальної контори для прийняття спадщини на що йому було видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю у нього правостановлюючих документів на спадкове майно, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.01.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

В підготовче судове засідання від представника позивача надійшла заява де позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, просив справу слухати у його відсутність та відсутність позивача, а також зазначив, що не заперечує проти прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні у разі визнання позову відповідачами.

Відповідачі надали до суду заяви про слухання справи у їх відсутність, проти позову не заперечують.

Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

При розгляді справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві Серії НОМЕР_1 від 08.05.2018 року.

Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке належало спадкодавцю.

Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслдок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України).

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкодавець заповіту не залишив.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст.1258 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Після смерті ОСОБА_6 є його дружина ОСОБА_2 та діти позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_2 від 28.05.1985 року та свідоцтвами про народження, які містяться в матеріалах справи.

Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач реалізуючи своє право на спадщину звернувся з заявою до державного нотаріуса Другої фастівської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , однак, ОСОБА_8 , державним нотаріусом винесено постанову від 21.12.2023 року про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на частку житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований на території АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в звязку з відсутністтю у позивача правостановлюючих документів на вказане майно.

Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ Про нотаріат відмова нотаріуса є обгрунтованою.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем.

Перевіряючи доводи позивача, судом встановлено, що до складу спадкового майна уввійшла частина житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 на підставі Договору дарування посвідченого Пераківською Л.А. нотаріусом Фастівської державної нотаріальної контори 28.11.1967 року, зареєстрованого в Фастівське БТІ № 4098 від 06.12.1967, книга № 12, реєстр 1384.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області Серії НОМЕР_3 від 17.02.2012 року.

Після смерті ОСОБА_5 , відкрилася спадщина. За життя спадкодавець заповіту не склав. Спадкоємцями першої черги за законом були його діти син ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 була зареєстрована та проживала за адресою спадкодавця в АДРЕСА_1 (довідка Борівського старостинського округу № 72 від 28.02.2023).

Спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленою статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України).

Таким чином, ОСОБА_7 прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5 але не отримала свідоцтво про право на спадщину та померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області Серії НОМЕР_4 від 08.11.2013 року.

Згідно Довідки для прийняття спадщини Борівського старостинського округу № 72 від 28.02.2023 ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 і на час смерті не перебувала у шлюбі. Заповіту не залишила.

Отже, після смерті ОСОБА_7 спадкоємці першої черги за законом були відсутні.

Згідно статті 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері.

До другої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 був її брат ОСОБА_6 , батько позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) інформація відсутня.

Згідно Постанови державного нотаріуса Другої фастівської державної нотаріальної контори Бігіч С.Ю. вбачається, що з заявою про оформлення спадкових прав, звернувся спадкоємець син померлого ОСОБА_1 , позивач по справі, однак не надав правовстановлюючих документів на спадкове майно, що стало підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частина перша ст.1267 ЦК України передбачає, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідачі, які є спадкоємцями першої черги за законом, подали до суду заяви про те, що не заперечують проти позовних вимог, які полягають у визнанні за позивачем права власності на частина житлового будинку АДРЕСА_1 , як спадщину за законом після ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зважаючи на викладене та враховуючи з`ясовані обставини, на які позивачі посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були надані сторонами та досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.4,12,13,76-82,133,141,258,259,263,265,268 ЦПК України, на підставі ст.220-1222, 1258, 1261,1262, 1268-1270,1272 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідент.номер: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідент.номер: НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ідент.номер: НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ідент.номер: НОМЕР_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідент.номер: НОМЕР_5 право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_5 на підставі Договору дарування від 28.11.1967 року, посвідченого нотаріусом Фастівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в Фастівське БТІ № 4098 від 06.12.1967, книга № 12, реєстр 1384, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В.Соловей