Справа № 148/2193/23
Провадження №2/148/96/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

( Заочне )

15 лютого 2024 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В., при секретарі Мрочко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що він являється сином відповідача.

28.10.2021 він змінив своє прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 .

На даний час він продовжує навчання у Вищому професійному училищі №41 м.Тульчин за професією "Лісник, тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва (категорії "А1", слюсар з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування, водій автотранспортних засобів (категорія С")", а тому не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

В зв`язку з вказаними обставинами він змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати настання його повноліття та до моменту закінчення навчання, або до досягнення двадцятитрьохрічного віку, яка з цих обставин настане першою.

В судове засідання позивач не з`явився, в матеріалах справи наявна заява від нього, згідно якої він просить розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Також повідомив, що у відповідача на утриманні є неповнолітня донька.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України та телефонограми, про причини своєї неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи згідно наявного у справі підтвердження про отримання в ЕС (а.с. 42, про причини своєї неявки суд не повідомив.

При цьому судом враховано, що через неодноразові неявки відповідача та його представника у судові засідання розгляд справи тричі відкладався.

За таких обставин суд ухвалив розглянути справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про зміну імені від 28.10.2021 серія НОМЕР_1 (а.с.7) вбачається, що 28.10.2021 ОСОБА_5 змінив своє прізвище на ОСОБА_4 та по батькові на ОСОБА_6 .

Згідно копії повторного свідоцтва про народження від 12.10.2019 серія НОМЕР_2 (а.с.6) вбачаєтьбся, що ОСОБА_2 являється батьком позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 досяг повноліття.

Згідно довідки Вищого професійного училища №41 м.Тульчина від 14.09.2023 №1004 (а.с.8) вбачається, що ОСОБА_1 навчається на ІІІ курсі Вищого професійного училища №41 м.Тульчина за професією "Лісник, тракторист - машиніст сільськогосподарського виробництва (категорії "А1", слюсар з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування, водій автотранспортних засобів (категорія С")". Термін навчання: з 01.09.2021 до 30.06.2024. Форма навчання державна (денна).

Таким чином, на підставі наданих позивачем доказів в судовому засіданні підтверджено, що повнолітній ОСОБА_1 є сином відповідача, продовжує навчання, влаштуватись на роботу немає можливості, оскільки навчається на денній формі навчання.

Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України (надалі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище повнолітнього ОСОБА_1 , який навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має можливості працювати і потребує матеріальної допомоги, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатною особою, може працювати та отримувати дохід, має на утриманні неповнолітню дочку, про що вказав позивач. При цьому, судом взято до уваги, що в провадженні судді перебуває аналогічний позов іншого повнолітнього сина відповідача.

З урахуванням вищевказаних обставин, а також, приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання повнолітнього сина у період навчання, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходів), а не в заявленому позивачем розмірі. При встановленні даного розміру стягуваних аліментів суд виходить з наступного.

Як зазначено у ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, відповідно до якої мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим, відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Враховуючи той факт, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 досяг повноліття, тому, відповідно, починаючи з 19.07.2023він втратив статус дитини у розумінні ст. 6 СК України. Відтак, підстав для застосування у даному випадку положення ч. 2 ст. 182 СК України, якою передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку немає, оскільки такий розмір аліментів встановлюється судом лише у разі їх стягнення на утримання дитини, тобто особи, яка не досягла повноліття.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Щодо визначення періоду стягнення аліментів суд враховує наступне.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оскільки до відносин між батьками та повнолітнім сином щодо надання йому утримання розповсюджується норма ч.1 ст.191 СК України, тому, беручи до уваги, що позовну заяву пред`явлено до суду 25.10.2023, суд присуджує аліменти саме з цієї дати, а не так як просить позивач з дати настання його повноліття.

В той же час, враховуючи, що позивач припиняє навчання 30.06.2024, тобто раніше досягнення ним двадцяти трьох років, тому аліменти підлягають стягненню до 30.06.2024. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання ним освіти, а тому вважає за необхідне зазначити, що аліменти підлягають стягненню не більше ніж до досягнення ним 23 років за умови продовження ним навчання.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

В свою чергу, відповідач та його представник не надали суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції позивача.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав повнолітнього сина, враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач та його представник не надали суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції позивача, суд дійшов висновку про частковову обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 1073,60 грн.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. 182, 191, 199 - 201 СК України, п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, 263-265, 280-282, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на його утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходів) платника аліментів щомісячно, починаючи з 25.10.2023 і до закінчення ним навчання, до 30.06.2024, але не більше ніж до досягнення ним 23 років за умови продовження ним навчання.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Тульчинським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: