Справа № 202/2468/24
Провадження № 2/202/2972/2024
УХВАЛА

Іменем України

19 лютого 2024 року суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуський О.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності та стягнення суми боргу за договором позики ,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат Бірюкова О.М. через систему «Електронний суд» звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності та стягнення суми боргу за договором позики.

Вирішуючи питання щодо підсудності вказаного спору Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська,суд керується наступним.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами частини 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ЦПК України визначено загальну (ст.27 ЦПК України) та виключну (ст.30 ЦПК України) підсудність.

Перелік позовів для яких визначено виключну підсудність (стаття 30 ЦПК України) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

За вимогами ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20).

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати абсолютне право на об`єкт довічної власності нерухомого майна, а саме: земельної ділянки з кадастровим номером :05:007:0319, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 14; житлового будинку АДРЕСА_1 , тому територіальна підсудність цієї справи має визначається за правилами частини першої статті 30 ЦПК України, тобто за місцезнаходженням майна.

Враховуючи, що спір стосується прав, пов`язаних з нерухомим майном,яке знаходиться на території Дніпровського району Дніпропетровської області, суд доходить висновку, що справа не підсудна Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на зазначене, суд вважає необхідним передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності та стягнення суми боргу за договором позики, на розгляд Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, який у відповідності до ст. 30 ЦПК України, уповноважений на розгляд даної справи.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 187 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу № 202/2468/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності та стягнення суми боргу за договором позики, передати на розгляд Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області (52005, Дніпропетровська область, смт Слобожанське, вул. Теплична, буд. 7).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Мачуський