РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 рокуСправа № 495/13527/23
Номер провадження 2/495/1033/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Братків І. І.,

за участі секретаря судового засідання Райти Е. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгороді-Дністровському у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії,

УСТАНОВИВ:

14.12.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії.

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позиція позивача.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України Одеській області з 06.04.2021 та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно протоколу призначення від 24.06.2021 ОСОБА_1 призначено пенсію 06.04.2021 в розмірі 4011,79 грн на місяць. В протоколі призначення в графі «дата народження, стать» наявна ознака «жінка». Загальний страховий стаж, який враховано для призначення пенсії склав 35 років 0 місяців 9 днів. Згідно масових перерахунків розмір пенсії з 01.03.2022 склав 4146,79 грн, з 01.03.2023 4246,79 грн. В жовтні 2023 року перевіркою бази даних одержувачів пенсій було виявлено, що по особовому рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що в електронній пенсійній справі невірно зазначено стать пенсіонера, при призначенні пенсії як «жінці» йому безпідставно встановлено підвищення відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Підвищення розміру пенсії за віком у разі відстрочення часу її призначення». ОСОБА_1 при первинному призначенні було призначено підвищення у розмірі 25% (за 5 років) від пенсії за віком, що склало 784,67 грн (3138,67 х 25%) як жінці. Як чоловік ОСОБА_1 на таке підвищення не мав права. В результаті перерахунку пенсії по особовому рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 виникла переплата в сумі 23989 грн 88 коп. за період з 06.04.2021 по 30.09.2023. Листом від 11.03.2023 №1500-0504-8/144228 пенсіонера ОСОБА_1 було повідомлено про переплату пенсії. Переплата станом на 12.12.2023 не погашена.

Відтак, покликаючись на норми ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України просить стягнути з відповідача на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надміру виплачену пенсію у розмірі 23989 грн 88 коп.

У судове засідання представник позивача не прибув, подавав заяви про розгляд справи без його участі.

Позиція відповідача.

Відповідач правом подання відзиву не скористався, у судове засідання також не прибув.

2. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

27.12.2023 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Боярський О. О./ у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду з викликом сторін.

Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи №252 від 22.02.2024 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа 495/13527/23 передана на розгляд судді Братків І. І.

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.02.2024 /суддя Братків І. І./ цю цивільну справу прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України.

Від представника позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшли заяви про розгляд справи без участі представника позивача.

Згідно із ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд вважає, що докази, які є в матеріалах справи є повними та достатніми для розгляду справи по суті за відсутності учасників процесу, належним чином повідомлених.

3. Фактичні обставини встановлені судом.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України Одеській області з 06.04.2021 та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно протоколу призначення від 24.06.2021 ОСОБА_1 призначено пенсію 06.04.2021 в розмірі 4011,79 грн на місяць. В протоколі призначення в графі «дата народження, стать» наявна ознака «жінка» (а.с. 8).

У позові зазначено, що в жовтні 2023 року перевіркою бази даних одержувачів пенсій було з`ясовано, що по особовому рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що в електронній пенсійній справі помилково зазначена стать пенсіонера, при призначенні пенсії як «жінці» йому встановлено підвищення відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Підвищення розміру пенсії за віком у разі відстрочення часу її призначення».

В результаті перерахунку пенсії по особовому рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 виникла переплата в сумі 23989 грн 88 коп. за період з 06.04.2021 по 30.09.2023, що вбачається із протоколу розрахунку.

На підставі виявленої переплати пенсії, Головним управлінням було надіслано лист № 11.03.2023 №1500-0504-8/144228, яким повідомлено ОСОБА_1 , про виникнення переплати пенсії та способи її погашення.

Однак, кошти на рахунок Пенсійного фонду України відповідачем не було повернуто

4. Позиція суду та її нормативно-правове обґрунтування.

В обґрунтування позову, Головне управління посилається на норму ч.1 ст.1212 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ч. 2 даної статті положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до ч.1 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Відповідно до ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року № 6-4.

Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Згідно із статтею 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058- IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому випадку суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

Відповідно правового висновку Верховного Суду України від 25 жовтня 2016 року (справа №686/26486/14-а) зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої ст.103 Закону № 1788-XII, є зокрема подання документів з явно неправильними відомостями.

Згідно з ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відповідно до пункту 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695, повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім`ї тощо.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані за умови зловживань з боку пенсіонера, зокрема, в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, або подання страхувальником недостовірних даних.

Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Частиною першою ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тлумачення цієї норми свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі наявності недобросовісності з боку набувача виплати.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже зазначене у ст.1215 ЦК України пенсія підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

При цьому, слід зазначити, що чинне законодавство не визначає такого поняття, як рахункова помилка.

Разом з тим, у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про працю» надається роз`яснення визначенню поняття лічильної (рахункової) помилки, під якою розуміється помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. До лічильних помилок, наприклад, належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період.

Допущена позивачем помилка не може бути віднесена до рахункової помилки (тобто пов`язаної із арифметичними обчисленнями та підрахунками), оскільки помилка має програмний характер і допущена під час автоматичного розрахунку/перерахунку пенсії. А внесення невідповідних даних до програмного забезпечення та допущення помилок при формуванні даних розрахунку пенсії не можна вважати рахунковою помилкою.

Таким чином, позивач не надав до суду будь-які докази наявності вини чи зловживань з боку відповідача при отриманні пенсії та до позовної заяви не надано належні та допустимі докази вчинення відповідачем неправомірних дій для отримання незаконно збільшеного розміру пенсії. Зокрема, що саме ОСОБА_1 при зверненні до органів Пенсійного фонду за призначенням пенсії зазначав, що він жінка.

Отже, за відсутності рахункової помилки та зловживань з боку відповідача, стягнення надміру виплачених сум пенсії не допускається.

Крім того, у § 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Встановивши відсутність двох умов, за наявності яких відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України та ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» можливе повернення безпідставно виплаченої пенсії (рахункової помилки з боку позивача і недобросовісності/зловживання з боку відповідача), слід дійти висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року в справі № 530/95/17 (провадження № 61-14755св18).

Таким чином, оскільки підстави для стягнення з відповідача надмірно отриманих коштів відсутні, за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

5. Розподіл судових витрат

Як установлено, при відкритті провадження попереднім складом суду не було вирішено питання сплати судового збору. Відтак таке вирішується судом при винесенні рішення.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» (№3674-VI) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позовна заява позивача подана до суду у 2023 році з ціною позову 23989,88 грн.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становив 2684 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто ставка судового збору, що підлягала сплаті до суду першої інстанції за подання позовної заяви, складала 2684 грн, оскільки 1.5% від 23989,88 грн менше від 2684 грн.

Таким чином, із позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2684 грн в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 12, 13,19, 81, 82, 89, 141, 211, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в дохід держави 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, адреса місцезнаходження: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ;

відповідач ОСОБА_1 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Ірина БРАТКІВ