Справа № 161/1602/24
Провадження № 2-о/161/130/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Ленічевої Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 .

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що заінтересована особа ОСОБА_2 , є його батьком. Заявник разом із матір`ю проживає у квартирі АДРЕСА_1 . Батько проживає окремо. Періодично він приходить до місця проживання заявника та вчиняє сварки, проявляє агресію, чинить психологічний тиск та намагається проникнути в житло. ОСОБА_1 неодноразово звертався до правоохоронних органів з цього приводу.

Зважаючи на стійке переконання заявника щодо вірогідності продовження та повторного вчинення насильства щодо нього та членів його сім`ї, ОСОБА_1 просив суд видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 строком на 6 місяців, з наступними заборонами: перебувати в місці його проживання ( АДРЕСА_2 ); наближатись на відстані менше 200 м до місця проживання постраждалої особи.

Ухвалою судді від 29 січня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

В письмовій заяві ОСОБА_1 просив здійснювати розгляд справи без його участі, вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 305-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон).

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Судом встановлено, що заявник та заінтересована особа перебувають в родинних відносинах як син та батько (а.с.5).

На даний час особи проживають окремо.

Заявник проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та є власником вказаного об`єкту нерухомості (а.с.3 зворот, інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №363621529 від 29.01.2024 року).

Згідно даних Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Наявність факту існування домашнього насильства з боку ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 підтверджується копією постанови суду від 06 грудня 2023 року (161/20379/23) про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с.7).

Крім того, з відповіді ЛРУП ГУНП у Волинській області на заяву ОСОБА_1 вбачається факт неоднократних звернень постраждалої особи до правоохоронних органів з приводу вчинення домашнього насильства з боку батька (погроза застосування зброї, намагання потрапити в квартиру в стані алкогольного сп`яніння, прояв агресії та вчинення сварок) ( 08.04.2022 року, 09.04.2022 року (два рази), 22.05.2022 року, 09.10.2023 року, 11.11.2023 року) (а.с.4).

З матеріалів справи вбачається, що такі дії батька негативно впливають на психологічний стан ОСОБА_1 . Крім того, він є особою ІІІ групи інвалідності і йому протипоказані стреси та нервове напруження (а.с.5).

Відповідно до частини першої ст.24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

За п. 7 ч.1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч.3 ст. 26 Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.(п. 9 ч.1 ст.1 Закону).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18).

Суд приймає до уваги систематичність протиправних діянь ОСОБА_2 , що за своїм характером є умисними, у вигляді домашнього насильства відносно ОСОБА_1 , характер стосунків, які склалися між особами, уразливість заявника від діянь кривдника, ступінь негативного впливу протиправних діянь з боку ОСОБА_2 на фізичне та психологічне здоров`я заявника.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд визначає пріоритетним право ОСОБА_1 на дієвий, ефективний та невідкладний захист у виниклих випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства, та, оцінивши існуючі ризики, приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно заінтересованої особи ОСОБА_2 , шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. 1, 4, ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст.247,350-1,350-5,350-6 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), строком на 6 (шість) місяців, яким визначити такі заходи тимчасового обмеження:

1)заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

2)заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань менше 200 метрів до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 (будинку за адресою: АДРЕСА_4 ).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заявник: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Заінтересована особа: ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повний текст судового рішення складено 30 січня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк