Провадження № 2/337/467/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2023 року до суду через систему «Електронний суд» надійшов вказаний позов Концерну «Міські теплові мережі» (документ сформований в системі «Електронний суд» 22.12.2023р.), який позивач мотивує тим, що Концерн «Міські теплові мережі» є виконавцем послуг з виробництва теплової енергії, розподілення тепловодої енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ та організації та її збут. Відповідач ОСОБА_1 є споживачем вказаних послуг, оскільки квартира за адресою: АДРЕСА_1 , де він мешкає та є її власником, у спірний період була підключена до централізованого опалення, гарячого водопостачання та теплової енергії. При цьому, 17.11.2007р. між Концерном «Міські теплові мережі» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, у п.9 якого зазначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць, оплата за надані послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. З 01.11.2021р. Концерном «Міські теплові мережі» з відповідачем укладено Типовий індивідуальний договір №601310873 про надання послуги з постачання теплової енергії, послуги гарячої води. За період з 01.11.2018 року по 31.10.2023 року позивач надавав відповідачу послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та теплової енергії. Сума боргу за вказаний період становить 51542,27 грн.

Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2147,20 грн.

Ухвалою суду від 27.12.2023р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

08.01.2024р. до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що наявність заборгованості за період з 01.11.2020р. по 31.10.2023р. у розмірі 30033,65 грн. він не заперечує. Вказана заборгованість виникла внаслідок його складного матеріального стану, спричиненого певною низкою життєвих обставин. При цьому просить відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01.11.2018р. по 31.10.2020р. у розмірі 21508,62 грн., оскільки до вказаних вимог позивачем пропущено строк позовної давності.

15.01.2024р. від представника позивача Концерну «Міські теплові мережі» Прокоп`євої Т.О. до суду надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено, що відповідно до розрахунку суми позову, у спірному періоді відповідачем здійснювались оплати, які перевищували нарахування: у жовтні 2019р. 5064,70 грн., у липні 2020р. 4198,80 грн., у лютому 2021 р. 3017,90 грн., у вересні 2021р. 2420,60 грн., що свідчить про визнання відповідачем боргу та перериванні позовної давності. Крім того, просить врахувати, що у період з 12.03.2020р. по 30.06.2023р. в України безперервно діяв карантин. З урахуванням п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в межах позовної давності позивач має право на стягнення заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення, обов`язок якої настав з 12.03.2017р. Просить задовольнити позовні вимоги Концерну в повному обсязі.

В судове засідання представник позивача не прибув, представником Концерну Прокоп`євою Т.О. подано клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладання судового розгляду або інших заяві від нього не надходило.

Суд, враховуючи наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України,суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ч.4 ст. 319, ч.1 ст. 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610-611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Частиною 1 ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно з ч. 4 вищевказаної статті, виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Тобто внесення змін до публічного договору приєднання законодавством не допускається так як вказане призведе до порушення прав інших суб`єктів імперативно визначених відносин.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004р., який діяв в період виникнення спірних правовідносин і втратив чинність з 01.05.2019р., а також Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2189-VIII від 09.11.2017р., який введено в дію з 01.05.2019р., правовідносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, мають ознаки зобов`язання, в силу яких споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004р., плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно з п.5 ч.2 ст.7, ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017р. (введений в дію з 01.05.2019р.), індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Згідно з ч.3 ст.9 цього Закону дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затв. постановою КМУ №630 від 21.07.2005р (далі - Правила) (які діяли на час виникнення спірних правовідносин, втратили чинність з 01.05.2022р.), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно з п.20, 21 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

Згідно п.30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Згідно п.32 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019р., плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду) та умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Пунктом 35 цих Правил визначено, що розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

Судом встановлено, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню для побутових потреб.

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 , підключена до мережі централізованого опалення, гарячого водопостачання та теплової енергії. Вказана квартира належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , в квартирі зареєстрований та мешкає відповідач ОСОБА_1

17.11.2007р. між Концерном «Міські теплові мережі» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 .

Також судом встановлено, що 02.10.2021р. Концерном «Міські теплові мережі» оприлюднено на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування Запорізької міської ради та на власному офіційному веб-сайті Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі-Договір), що є публічним договором приєднання. Відповідно до п. 1, п. 2, п. 4 Договору, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу (далі - споживач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України .

Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на сайті Концерну «Міські теплові мережі».

Таким чином, з 01.11.2021р. Концерном «Міські теплові мережі» з відповідачем ОСОБА_1 укладено Типовий індивідуальний договір № 601310873 про надання послуги з постачання теплової енергії, послуги гарячої води.

Згідно з довідкою по особовому рахунку № НОМЕР_1 та розрахунку боргу, наданих позивачем, за період 01.11.2018 року по 31.10.2023 року, заборгованість за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та теплової енергії, складає 51542,27 грн., яку відповідач не оплачує.

Оцінивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи та сукупність наданих сторонами доказів в їх взаємозв`язку і достатності, їх належність та допустимість, суд вважає, що відповідач як споживач житлово-комунальних послуг в порушення вищевказаних норм законодавства неналежним чином виконує свої зобов`язання щодо оплати спожитих послуг з централізованого опалення, гарячого водопостачання та теплової енергії, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.11.2018 року по 31.10.2023 року у сумі 51542грн. 27 коп., яка підлягає стягненню з відповідача.

При цьому суд виходить з того, що квартира відповідача була підключена до мережі централізованого опалення, гарячого водопостачання та теплової енергії, ці послуги у зазначений період йому надавалися і ним споживались, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідач до позивача не звертався, факт отримання вказаних послуг ним не оспорений, за спожиті послуги нараховувалась помісячна плата, однак відповідач оплату за спожиту теплову енергію здійснювала нерегулярно.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості за спірний період складений з чітким зазначенням нарахованих і сплачених сум, окремо вказані суми заборгованості за кожен місяць та за надані послуги. Вказаний розрахунок проведений у відповідності до вищевикладених вимог діючого законодавства. Доказів, які б спростовували цей розрахунок, суду не надано, тому суд приймає його за основу при винесенні судового рішення

Таким чином вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача у судовому порядку в повному розмірі.

Доводи відповідача ОСОБА_1 про пропуск позивачем строку позовної давності за період з 01.11.2018р. по 31.10.2020р. є безпідставним та необґрунтованим.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України визначений загальний термін позовної давності три роки.

Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253, 255 цього Кодексу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК України).

У ст.264 ЦК України визначено порядок переривання перебігу позовної давності. Так, згідно із цією статтею перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення позову особою до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Аналіз зазначеної норми статті 264 ЦК України дає підстави для висновку, що йдеться про дві підстави для переривання перебігу позовної давності: а) вчинення особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; б) пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Слід зауважити, що правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо у них є докази на підтвердження факту такого переривання.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 905/1562/18, від 12 лютого 2020 року у справі № 917/1421/18, від 26 лютого 2020 року у справі № 910/4391/19.

Період заборгованості визначено позивачем з 01.11.2018 року по 31.10.2023 року, з позовом щодо стягнення цієї заборгованості Концерн «Міські теплові мережі» звернувся 25.12.2023р. (документ був сформований в системі «Електронний суд» 22.12.2023р.).

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, відповідачем здійснювалось погашення щомісячних платежів у спірному періоді, які перевищували місячні нарахування, зокрема у жовтні 2019 року нараховано до сплати 0 грн. за централізоване опалення та 1054,13 грн. за ГВП, а сплачено 5064,70 грн., у липні 2020 року нараховано до сплати 0 грн. за централізоване опалення та 925,33 грн. за ГВП, а сплачено 4198,80 грн., у лютому 2021 року нараховано до сплати 1131,51 грн. за централізоване опалення та 1027,00 грн. за ГВП, а сплачено 3017,90 грн., у вересні 2021 року нараховано до сплати 0 грн. за централізоване опалення та 1027,74 грн. за ГВП, а сплачено 2420,60 грн.

Вказані дії відповідача свідчать про фактичне визнання заборгованості за надані Концерном послуги, та відповідно до норм ч.1 ст. 264 ЦК України - про переривання перебігу строку позовної давності.

Крім того, Законом України від 30.03.2020р. № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Зазначений закон набрав чинності 02.04.2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020р. на всій території України карантин, який неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023р. за №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінений з 24.00 годин 30.06.2023р.

Таким чином, строки позовної давності по заборгованості, що виникла станом на 02.04.2020 року призупинились та після скасування карантину продовжуватимуться ще на строк його дії.

В даному випадку, станом на 02.04.2020 року строки позовної давності по заборгованості, яка виникла в листопаді 2018 року, не спливла.

Крім того, відповідно до п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції Закону № 2120-IX від 15.03.2022р.) у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257, 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

З 30.01.2024р. вказаний пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України діє в редакції Закону № 3450-IX від 08.11.2023р.: У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану .

З 24.02.2022р. в України діє воєнний стан, підставами якого є Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (з наступними змінами).

Таким чином, доводи відповідача про те, що позовна давність за вимогами за період з 01.11.2018 до 31.10.2020р. спливла є помилковими.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що Концерн «Міські теплові мережі» звернувся з позовом з дотриманням строків позовної давності та наявні підстави для стягнення заборгованості за весь визначений позивачем період з 01 листопада 2018 року по 31 жовтня 2023 року в повному розмірі 51542,27 грн.

На підстав всього вищевикладеного суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Крім того, згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2147,20 грн.

Керуючись ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,258,263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов Концерну «Міські теплові мережі» задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов», буд.137, , р/р НОМЕР_3 у філії АТ «Укрексімбанк» у м.Києві, МФО 322313) заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.11.2018р. по 31.10.2023р. в сумі 51542 (п`ятдесят одну тисячу п`ятсот сорок дві) гривень 27 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов», буд.137, , р/р НОМЕР_4 в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478) судові витрати по сплаті судового збору 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В.Сидорова