Номер провадження: 22-ц/813/357/24
Справа № 947/1611/20
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів: Сегеди С.М., Дришлюка А.І.,

при секретарі судового засідання: Узун Н.Д.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1 ,

переглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Акрабова Ольга Миколаївна, на рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2021 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради про зняття з реєстраційного обліку, визнання такими, які втратили право користування майном та звільнення приміщення від особистих речей, -

В С Т А Н О В И В:

28 січня 2020 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради про зняття з реєстраційного обліку, визнання такими, які втратили право користування майном та звільнення приміщення від особистих речей.

У позовній заяві позивач просив суд визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 , зняти з реєстраційного обліку, а також зобов`язати відповідачів звільнити від особистих речей квартиру АДРЕСА_1 . При цьому позивач посилається на те, що відповідно до положень ст.37 Закону України «Про іпотеку», АТ «Альфа-Банк» набув право власності на спірну квартиру, відповідачі втративши право власності на квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 317 ЦК України втратили і право користування спірною квартирою. Позивачем повідомлено, що він звертався до відповідачів з вимогою у добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку та звільнити квартиру, однак, по теперішній час відповідачі залишаються зареєстрованими та порушують права законного власника.

19 квітня 2021 року рішенням Київського районного суду м. Одеси позовні вимоги Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» задоволено частково.

Визнано ОСОБА_2 , 1973р.н., ОСОБА_3 , 2006р.н., ОСОБА_4 , 1974р.н., ОСОБА_5 , 1995р.н., такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 , в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто у рівних частках з ОСОБА_2 , 1973 р.н., ОСОБА_4 , 1974р.н., ОСОБА_5 , 1995р.н., на користь Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» судові витрати у розмірі 2 102 гривень.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, 18 травня 2021 року ОСОБА_2 , в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції в частині визнання відповідачів такими, що втратили право на користування квартирою, скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову Банку відмовити, в іншій частині рішення залишити без змін.

15 червня 2021 року Одеським апеляційним судом отримано пояснення у справі від Служби у справах дітей Одеської міської ради в яких третя особа просить суд проводити розгляд справи без участі представника Служби у справах дітей та при вирішенні справи по суті врахувати найкращі інтереси дитини.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив, однак відповідно до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання, призначене на 08 лютого 2024 року об 13 год 30 хв з`явились: представник відповідача ОСОБА_1 , інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням та оголошеннями про виклик на офіційному веб-сайті суду.

Так, згідно рекомендований повідомлень, судові повістки про призначення справи на 08 лютого 2024 року отримали: Служба у справах дітей Одеської міської ради та Акціонерне товариство «Альфа-Банк».

Відповідачам ОСОБА_7 та ОСОБА_4 судові повістки про призначення судового засідання на 08 лютого 2024 року надсилалась на відому суду адресу місця їх проживання, однак вся надіслана судова кореспонденція повернулась до суду із довідкою поштового відділення про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно ч. 1 ст. 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місце знаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Крім того, апеляційним судом опубліковано повідомлення про виклик до суду відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на офіційному веб-сайті Одеського апеляційного суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, оскільки судові повістки направлялась на єдину відому суду адресу місця реєстрації відповідачів та враховуючи, що отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а саме суду, апеляційний суд в достатній мірі виконав обов`язок щодо повідомлення відповідачів про дату, час та місце розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність не з`явившихся учасників справи, які своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.

Так, частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не власниками (співвласниками) квартири АДРЕСА_1 , яка на момент прийняття рішення належить позивачу на праві власності, а тому відповідачі втратили право користування спірною квартирою, відтак, на думку суду першої інстанції, достатньо правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що є достатньою підставою для зняття цих осіб з реєстрації.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що 10 квітня 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», і ОСОБА_2 було укладено договір кредиту, відповідно до якого Банк надав кредит в розмірі 105 000 доларів США зі сплатою 12% річних строком до 09 квітня 2028 року, на купівлю нерухомості - квартиру АДРЕСА_1 .

10 квітня 2008 року також між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», і ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е. і зареєстрований у реєстрі за №813, та за умовами договору ОСОБА_2 , у забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

Після чого, в рахунок виконання зобов`язання, на предмет іпотеки було звернуто стягнення. 10 грудня 2019 року право власності на спірну квартиру у встановленому законом порядку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано за АТ «Альфа-Банк».

Згідно листа Департаменту надання адмінпослуг Одеської міськради від 20 серпня 2019 року, у спірній квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8

17 грудня 2019 АТ «Альфа-Банк» на адресу відповідачів було направлено вимогу про виселення та зняття з реєстраційного обліку, яку виконано не було.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Акрабова О.М., надала до суду письмові пояснення та просила у задоволенні позову відмовити.

Звертаючись із апеляційною скаргою, апелянт наголошує на тому, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджено обставини справи, так як не було взято до уваги факт ухвалення Київським районним судом м. Одеси рішення від 12 березня 2021 року за позовом ОСОБА_2 до АТ «Альфа-Банк», Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюта Сергія Васильовича про визнання незаконним рішення державного реєстратора, скасування запису про державну реєстрацію права власності на квартиру. Апелянт повідомляє, що вказаним рішенням було частково задоволено позовні вимоги та скасовано запис про державну реєстрацію квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Апелянт вважає, що судом першої інстанції було проігноровано його клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили вищенаведеного рішення суду та передчасно прийнято рішення про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою. Тому, з огляду на неповне з`ясування обставин справи апелянт вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали та обставини справи, вважає вказані доводи апеляційної скарги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Положеннями ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право, та з яких підстав.

Частиною першою ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відтак, за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 ЖК України у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти висновку, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру тощо від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї.

В свою чергу, в оскаржуваному судовому рішенні районним судом наголошено на тому, що доводи ОСОБА_2 про необхідність відмови у позові у зв`язку з тим, що рішенням Київського районного суду м. Одеси скасовано реєстрацію права власності за АТ «Укрсоцбанк» на спірну квартиру, не можуть бути прийняті до уваги так як на момент ухвалення рішення право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за АТ «Альфа-Банк», а рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 березня 2021 року не набрало законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що 19 квітня 2021 року представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_9 було подано до суду першої інстанції клопотання про зупинення провадження у справі з причин ухвалення Київським районним судом м. Одеси рішення від 12 березня 2021 року по цивільній справі №520/12370/19. У поданому клопотанні відповідач просив суд зупинити провадження у справі до набрання рішенням по справі №520/12370/19 законної сили. У вказаному клопотання відповідачем повідомлено, що рішення не набрало законної сили через його оскарження в апеляційній інстанції.

Слід наголосити, що судом першої інстанції не взято до уваги вказане клопотання і прийнято оскаржуване судове рішення, що на думку апеляційного суду є передчасним.

Так, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається що 12 березня 2021 року Київським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» та Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюти Сергія Васильовича про визнання дій незаконними та скасування запису задоволено частково.

Скасовано запис №30209755 про державну реєстрацію права власності за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» на квартиру АДРЕСА_1 , вчинений 05.02.2019 державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюта Сергієм Васильовичем.

На підставі ст. 267 ч. 1 ЦПК України визначено наступний порядок виконання цього рішення, що у разі набрання ним законної сили, воно є підставою для визнання за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

25 жовтня 2022 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Акрабової Ольги Миколаївни задоволено частково.

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задоволено частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 березня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано незаконним рішення №45436993 від 08 лютого 2019 року державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюти Сергія Васильовича про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк».

З огляду на предмет вищенаведеної цивільної справи, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_2 , то рішення по вказаній справі та встановлені під час розгляду факти, в тому числі законність реєстрації права власності на спірну квартиру, могли вплинути на розгляд справи за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради про зняття з реєстраційного обліку, визнання такими, які втратили право користування майном та звільнення приміщення від особистих речей.

Тому, неврахування взаємопов`язаності цих двох цивільних справ призвело до передчасного ухвалення судом першої інстанції судового рішення про задоволення позовних вимог АТ «Альфа-Банк» та визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою.

Станом на дату ухвалення постанови Одеським апеляційним судом, судове рішення по справі №520/12370/19 за позовом ОСОБА_10 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюти Сергія Васильовича про визнання незаконним рішення державного реєстратора та скасування запису є чинним та набрало законної сили.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги підтверджуються матеріалами та обставинами справи, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про зняття з реєстраційного обліку, визнання такими, які втратили право користування майном та звільнення приміщення від особистих речей, у зв`язку із чим, рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2021 року слід скасувати в частині визнання ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою та відмовити у задоволенні таких вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Акрабова Ольга Миколаївна, - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2021 року скасувати в частині задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради про визнання такими, які втратили право користування майном залишити без задоволення.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено: 16 лютого 2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк

С.М. Сегеда