Справа № 755/8729/23
"31" січня 2024 р. м.Київ
Дніпровський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді Коваленко І.В.,
при секретарі - Назаровій І.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» звернулось до суду з позовом, в якому просить суд: стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в розмірі 105 506,45 грн., інфляційну складову боргу в розмірі 17 761,52 грн., 3% річних у розмірі 7 091,43 грн., судовий збір в розмірі 2 684,00 гривень, та 35,00 грн. за отриману інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що надання послуг з централізованого опалення в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії від 01 червня 2012 року № 198. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, відповідачі з жовтня 2014 року своєчасно не вносили плату за отримані послуги теплової енергії/централізованого опалення та з серпня 2017 року за отримані послуги з гарячого водопостачання, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 01 травня 2023 року у розмірі 105 506,45 грн., що є предметом спору.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 липня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.
Представник позивача до судового засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
У встановлений судом строк відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відзив на позов не подали. Ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками, що направлялися за адресою зареєстрованого місця проживання відповідачів, відповідачі не отримали, про що свідчить конверт, який повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.
Судом встановлено, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_1 , здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії від 01 червня 2012 року № 198 та відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10 квітня 2014 року № 1198-VII, за яким виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 01 липня 2014 року є об`єкт господарювання з постачання теплової енергії.
01 липня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» та ОСОБА_1 укладено Договір №430056034 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
У ТОВ «Євро-реконструкція» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 .
Відповідачі, за позицією позивача, як споживачі послуг, з жовтня 2014 року несвоєчасно здійснюють оплату з надання послуг з централізованого опалення та з серпня 2017 року за постачання гарячої води. Станом на 01 травня 2023 року утворилась заборгованість в сумі 53 098,41 грн за послуги з централізованого опалення та 52 408,05 грн - за послуги постачання гарячої води (а.с.17-23).
Доказів звернень з приводу ненадання або неналежного надання послуг від відповідачів протягом спірного періоду не надано.
Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг, на час виникнення спірних правовідносин, регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.
Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, крім інших, на комунальні послуги централізоване постачання холодної та гарячої води.
Відповідно до частини сьомої статті 26 Закону України № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.
23 липня 2014 року у газеті «Хрещатик» (№ 103 (4503) позивачем розміщено повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в газеті «Хрещатик» 06 серпня 2014 року (№111(4511).
Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі статтею 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Відповідно до довідки здійснювалось підключення та відключення житлових будинків у зв`язку з початком та закінченням опалюваних сезонів у 2014-2023 роках, які перебувають на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського районну м. Києва, в тому числі і буд. АДРЕСА_2 .
Правилами надання послуг з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 та Правилами надання послуг з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182 визначено порядок укладання індивідуальних договорів про надання послуг з теплової енергії та постачання гарячої води.
У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц міститься правовий висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Таким чином, оскільки відповідачі впродовж певного періоду споживали послуги без укладеного з позивачем договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а тому останні не звільняються від оплати послуг у повному обсязі.
Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції Закону від 24 червня 2004 року № 1875-VІ) передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг.
Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до положень частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції Закону від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ) споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно із пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630 (далі - Правила) регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.
За змістом пунктів 18, 30 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.
За матеріалами справи відповідачі є співвласниками квартири відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 01 листопада 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Двадцять другої Київської державної нотаріальної контори Ковток А.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1-4918, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності: ОСОБА_2 - 3/16 частини, ОСОБА_4 - 3/16 частини, ОСОБА_5 - частину, ОСОБА_6 - 3/16 частини, ОСОБА_7 - 3/16 частини.
Отже, відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 належить по 3/16 частки власності у вказаній вище квартирі, відповідачці ОСОБА_5 - частка власності, за договором купівлі-продажу від 01 листопада 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Двадцять другої Київської державної нотаріальної контори Ковток А.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1-4918.
Згідно інформації про задеклароване/зареєстроване місця проживання від 30 червня 2023 року всі відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Часиною 3 ст. 13 Конституції України передбачено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Оскільки квартира є приватною власністю, то належними відповідачами є співвласники, кожен з яких в силу належності квартири на праві спільної часткової власності відповідає відповідно до своєї частки у спільному майні, так як іншої домовленості між співвласниками щодо утримання квартири не встановлено, доказів визначення уповноваженого власника квартири не надано.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 522/7683/13-ц.
Так, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 є відповідачами в частині заборгованості, рівній 3/16, що відповідає їх часткам у праві спільної часткової власності на квартиру; ОСОБА_5 - в частині заборгованості, рівній 1/4, що відповідає її частці у праві спільної часткової власності на квартиру.
Тягар утримання майна лежить на співвласниках квартири (стаття 322 ЦК України).
Як з`ясовано судом та підтверджується наявними у справі доказами, відповідачі свої зобов`язання за наданні послуги належним чином не виконують, внаслідок чого виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 105 506,45 грн, що підтверджується долученими позивачем розрахунками заборгованості за вказаний період.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України).
За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15).
З огляду на те, що відповідач, як встановили суди попередніх інстанцій, прострочив виконання грошового зобов`язання, він на вимогу позивача повинний сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми. Висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 14-448цс19-ц.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині стягнення розміру 3% річних та інфляційна складова підлягає зміні шляхом перерахування розмірів цих сум з виключенням з періоду обрахунку періоду з березня 2020 по 01 березня 2022 року, протягом якого штрафні санкції не нараховуються в силу імперативної вказівки закону.
А також приймаючи до уваги наявну заборгованість у відповідачів, позивачем правомірно заявлено вимоги про нарахування сум передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України на користь позивача, з урахуванням перерахунку за період по березень 2020 року, інфляційні втрати в розмірі 7 559,96 гривень та 3 % річних 3 067,79 гривень.
Разом з тим, згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)" (№530-ІХ від 17.03.2020 року), на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року зі змінами «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19», з 12.03.2020 року на всій території України запроваджено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року зі змінами, з 19 грудня 2020 р. до 31 березня 2022 р. установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Зважаючи на те, що на території України з 12 березня 2020 року було запроваджено карантин, на період дії якого Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» (№530-ІХ від 17 березня 2020 року) заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, нарахування та стягнення судом 3% річних та інфляційних втрат за період березня 2020 по дату завершення нарахування зобов`язань згідно розрахунку заборгованості - березень 2022 року на суму боргу за надані послуги, є помилковим та порушує норми матеріального права.
Позивачем заявлено вимоги щодо солідарного стягнення з відповідачів заборгованості, проте суд дійшов висновку про стягнення з останніх заборгованості відповідно до їх часток у праві власності на квартиру.
Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, дійшовши до висновку про правомірність заявлених позивачем вимог щодо сум заборгованості у відповідачів, позивачем правомірно заявлено вимоги про нарахування сум передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України на користь позивача, з урахуванням перерахунку за період по березень 2020 року, суд вважає, що вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.
Однак, в частині вимоги щодо стягнення з відповідачів заборгованості в солідарному порядку суд вважає, що така вимога не підлягає задоволенню.
Суд зазначає, що відповідно до вище вказаного договору купівлі-продажу від 01.11.1999 року, окрім відповідачів, до кола власників входить ОСОБА_6 , якому належить 3/16 частки та ОСОБА_7 , якому належить 3/16 частки у кв. АДРЕСА_3 , однак, дані особи не залучені позивачем та не входять до складу відповідачів.
Оскільки ОСОБА_6 володіє 3/16 частки у квартирі, вимоги до нього не заявлено, тому суд не вбачає підстав для стягнення його частки від суми загального боргу у розмірі 19 782,45 грн. (105 506,45:16х3), інфляційної складової у розмірі 1 417,49 грн. (7 559,96:16х3) грн.; 3% річних від суми боргу- 575,21 грн. (3067,79:16х3).
Також ОСОБА_7 володіє 3/16 частками у квартири, однак вимоги до нього не заявлено, тому суд не вбачає підстав для стягнення його частки від суми загального боргу у розмірі 19 782,45 грн. (105 506,45:16х3), інфляційної складової у розмірі 1 417,49 грн. (7 559,96:16х3) грн.; 3% річних від суми боргу- 575,21 грн. (3067,79:16х3).
Відповідно, з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 підлягає стягненню по 3/16 частини з кожної, з відповідачки ОСОБА_3 - частини від основного боргу, інфляційних втрат та 3% річних від суми боргу.
Отже, з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - до кожної з них, (відповідно до їх часток 3/16) підлягає стягненню сума боргу за надання послуг з центрального опалення та постачання гарячого водовідведення у розмірі 12 364,04 грн (65 941,55:16х3); інфляційна складова від суми боргу у розмірі 885,93 грн (4724,96:16х3); 3% річних від суми боргу у розмірі 359,50 грн. (1917,37:16х3).
З відповідачки ОСОБА_3 (відповідно до її частки 1/4) підлягає стягненню сума боргу за надання послуг з центрального опалення та постачання гарячого водовідведення у розмірі 16 485,38 грн (65 941,55:4х1)грн; інфляційна складова від суми боргу у розмірі 1 181,24 грн (4724,96:4х1)грн; 3% річних від суми боргу у розмірі 479,34 грн (1917,37:4х1).
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до положень частини 1 статті 141 ЦПК України понесені та документально підтверджені судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог. ТОВ «Євро-Реконструкція» за подання позовної заяви сплачено судовий збір в загальній сумі 2 684,00 грн.
Таким чином, пропорційно від суми, що підлягає стягненню з відповідачів, на користь позивача підлягають стягненню з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 3/16 судових витрат в сумі 503,25 грн з кожного, з відповідачки ОСОБА_3 - 1/4 судових витрат у розмірі 671,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 526, 625, 634, 642 Цивільним Кодексом України, статтями 9, 13, 20, 26, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статтями 81, 89, 141, 259, 263-265, 274-279, 354 Цивільного процесуального Кодексу України , суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення в сумі 12 364 (дванадцять тисяч триста шістдесят чотири) гривні 04 коп; інфляційну складову боргу в сумі 885 (вісімсот вісімдесят п`ять) гривень 93 коп., 3 % річних в сумі 359 (триста п`ятдесят) гривень 50 коп., а всього - 13 609 (тринадцять тисяч шістсот дев`ять) гривень 47 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» судовий збір в сумі 503 (п`ятсот три) гривні 25 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення в сумі 12 364 (дванадцять тисяч триста шістдесят чотири) гривні 04 коп.; інфляційну складову боргу в сумі 885 (вісімсот вісімдесят п`ять) гривень 93 коп., 3 % річних в сумі 359 (триста п`ятдесят) гривень 50 коп., а всього - 13 609 (тринадцять тисяч шістсот дев`ять) гривень 47 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» судовий збір в суму 503 (п`ятсот три) гривні 25 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення в сумі 16 485 (шістнадцять тисяч чотириста вісімдесят п`ять) гривень 38 коп.; інфляційну складову боргу в сумі 1 181 (одна тисяча сто вісімдесят одна) гривень 24 коп., 3 % річних в сумі 479 (чотириста сімдесят дев`ять) гривень 34 коп., а всього - 18 144 (вісімнадцять тисяч сто сорок чотири) гривень 96 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» судовий збір в суму 671 (шістсот сімдесят одна) гривень 00 коп.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.
Відомості про учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: невідомо);
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 );
Суддя: