Провадження № 2/161/960/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Октисюк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

20 листопада 2023 року представник позивача адвокат Нікітіна-Дудікова Ганна Юріївна звернулась до Луцького міськрайонного суду Волинської області в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов мотивує тим, що ОСОБА_1 перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 03 квітня 2018 року. Шлюб був зареєстрований Луцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області,актовий запис № 55. Протягом останнього часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних стосунків. Приблизно рік тому сторони погодили між собою питання щодо розірвання шлюбу в добровільному порядку, про що підписали відповідне узгодження ( згідно законодавства Канади. За сімейним правом Канади після підписання такого узгодження через рік сторони мають право розлучитись офіційно. Так як на момент підписання узгодження зі сторони відповідачки жодних претензій та заперечень не було, сторони вирішили не передавати даний спір на вирішення в Україну, а оформити документи в Канаді. Однак, через кілька місяців після підписання погодження на роздільне проживання відповідачка заявила, що вона передумала і тепер бажає, щоб позивач надавав їй утримання. Вказує, що на сьогоднішній момент відповідачка, яка є громадянкою України, ініціює питання розірвання шлюбу, укладеного в Україні, з позивачем, який також громадянином України, у Канаді з метою вирішення фінансових питань. В той же час, позивач вважає, що спір має вирішуватись за законодавством країни, де його було укладено, тобто в Україні.

Позивач вказує, що рішення про розірвання шлюбу він прийняв остаточно і змінювати його не має наміру, оскільки з відповідачкою його вже тривалий час нічого не пов`язує. В той же час між сторонами виникає спір щодо перебування їх у шлюбі між собою, оскільки позивач хоче розірвати шлюб, а відповідач бажає отримати виключно вигоду від процесу розлучення.

Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і є таким, що суперечить його інтересам. Він хоче мати можливість будувати власне життя та розпочати нові стосунки. До дружини у нього давно охололи почуття і шлюб наразі є лише формальністю.

На підставі викладеного, просить розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03 квітня 2019 року Луцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області,актовий запис № 55.

В порядку виконання вимог ч.6, 8 ст.187 ЦПК України, судом в порядку підготовки справи до розгляду надіслано запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 332465 від 21 листопада 2023 року, зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 10 січня 20204 року.

30 січня 2024 року від представника позивача надійшла заява про зміну підстав позову, в якій вказує, що просить змінити підстави позову з « небажання вирішувати спір за законодавством Канади та покладення на нього подальших обов`язків у зв`язку з цим» на «бажання використати надане право розірвання шлюбу за законодавством України».

Від представника позивача надійшла заява, в якій просить розглядати справу за її відсутності, просить задовольнити позов в повному обсязі.

Від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та проведення в подальшому її в режимі відеоконференції. Щодо даного клопотання суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

З врахуванням вищенаведеної норми закону а також тієї обставини, що відповідач ОСОБА_2 жодних поважних причин неможливості явки в судове засідання в поданій нею заяві не вказала, справа вже неодноразово відкладалась саме у зв`язку з заявами відповідача, з часу відкриття провадження своїм правом на участь в розгляді справи в режимі відеоконференції не скористалась, а також, враховуючи визначені ЦПК України строки розгляду справ, та ту обставину, що справа перебуває в провадженні суду з 21 листопада 2023 року, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача у відповідності до норм ст. 223 ЦПК України з врахуванням строків розгляду справ, визанчених ст. 210 ЦПК України.

Щодо покликання відповідача в заяві від 09.01.2024 року про відмову в розгляді заяви про розірвання шлюбу, оскільки такий спір розглядається за місцем проживання в Канаді, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Якщо фізична особа є громадянином двох або більше держав, її особистим законом вважається право тієї з держав, з якою особа має найбільш тісний зв`язок, зокрема, має місце проживання або займається основною діяльністю.

Матеріали справи містять відомості про те, що позивач є громадянином України (паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , дійсний до 16 січня 2029 року, відповідач є громадянкою України ( паспорт громадянина для виїзду за кордон № НОМЕР_2 ). Крім того, відповідач ОСОБА_3 має зареєстроване місце проживання в України за адресою : АДРЕСА_1 .

Нормами Цивільного процесуального кодексу України, зокрема ст.ст. 186 та 255 визначено підстави відмови у відкритті провадження та закриття провадження у цивільній справі.

Відповідачем не наведено та судом не встановлено жодних обставин, визначеним вищенавденеми нормами законодавства, які б слугували підставами для закриття провадження у справі або ж відмови у відкритті провадження .

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 16.02.2024 року.

Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 03 квітня 2018 року Луцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 55, вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 квітня 2018 року.

Від спільного подружнього життя у сторін дітей немає.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч.3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду від 21.12.2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя встановлено, що Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Матеріали справи містять докази того, що сторони тривалий час проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, сумісного господарства не ведуть. Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст. 12, 13,77,81,89,141, 200, 206, 263, 264,265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 110, 111, 112 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в Республіці Молдова, та ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Володимир-Волинський Волинської області, зареєстрований 03 квітня 2018 року Луцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області,актовий запис № 55 розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту рішення: 16 лютого 2024року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.М.Філюк