30.01.2024 Справа № 756/572/23
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________________________________________
Унікальний №756/572/23
Провадження №2-п/756/6/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.,

за участю секретаря Хітрової А.О.,

представника позивача адвоката Коваль М.С.,

представника відповідача адвоката Бузанова Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 травня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором між батьками про сплату аліментів,

УСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11.05.2023 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором між батьками про сплату аліментів задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про визначення розміру аліментів та порядку їх виплати від 05.08.2021 у розмірі 951 872,53 грн., що складається з основної суми боргу у розмірі 874 517 грн., інфляційних втрат у розмірі 74 362,93 грн., та пені у розмірі 2 992,60 грн.

22.11.2023 від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Бузанова Д.В. надійшла заява про перегляд вказаного рішення суду. Вказував на те, що відповідач не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, оскільки не проживає за адресою зареєстрованого місця проживання, а дійсним місцем проживання та перебування ОСОБА_1 є Республіка Болгарія. При цьому, відповідач посилається на обставини, які вважає такими, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Також відповідач звертає увагу суду на те, що позов був поданий до суду з порушенням правил підсудності, що є підставою для скасування рішення суду.

Ухвалою Оболонського районного суду від м. Києва від 23.11.2023 вказана заява була прийнята до провадження судді та призначена до розгляду на 29.11.2023.

29.11.2023 в судовому засіданні було оголошено перерву у зв`язку із тим, що представником відповідача не було отримано відповідь від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 06.11.2023 та неявки в судове засідання сторони позивача.

15.01.2024 від сторони відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, в т.ч. отриманих від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

15.01.2024 від представника позивача - адвоката Коваль М.С. надійшли заперечення на заяву про перегляд заочного рішення. Зазначила, що посилання сторони відповідача у заяві про перегляд заочного рішення суду, зводяться до незгоди відповідача із заочним рішенням суду та спрямовані на затягування його виконання, що суперечить інтересам спільних дітей.

В судовому засіданні, яке мало місце 16.01.2024 було оголошено перерву у зв`язку із тим, що сторона позивача не отримувала документів, які були подані представником відповідача 15.01.2024. Розгляд заяви було призначено на 24.01.2024.

24.01.2024 в судовому засіданні було задоволено клопотання сторони відповідача про оголошення перерви у судовому засіданні з метою підготовки заяви про відвід головуючому судді. Судом було роз`яснено про відсутність прямої вказівки процесуального закону на те, що заява про відвід головуючого судді обов`язково подається у письмовому вигляді, та вказано на можливість звернення із такою заявою в усному порядку. Сторона відповідача наполягала на задоволенні заявленого клопотання.

У судовому засіданні сторона позивача заперечувала проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення та просила відмовити. Вказувала на те, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Зазначала, що позивач не змінювала свого місця проживання, а з урахуванням ситуації у країні, тимчасово виїхала за її межі. Зазначала, що відповідач не виконує узятого на себе обов`язку по сплаті аліментів на утримання дітей, які проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні.

Сторона відповідача вимоги заяви про перегляд заочного рішення суду підтримала, просила задовольнити. Вказувала на те, що і позивач, і відповідач, на момент вирішення питання про відкриття провадження у справі, не проживали на території України, тому підсудність справи повинна була бути визначена на підставі ст. 29 ЦПК України - суддею Верховного Суду. Додатково вказувала на те, що з моменту укладення договору між сторонами, у відповідача значно погіршився матеріальний стан, що може бути підставою для зменшення розміру аліментів, які були визначені укладеним між ними договором. Додатково вказував на порушення позивачем умов договору, оскільки відповідач не має змоги спілкуватися з дітьми, а позивач не повідомляла його про їх місце проживання.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 285 ЦПК України визначено, що у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Як убачається із матеріалів справи, заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11.05.2023 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором між батьками про сплату аліментів задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про визначення розміру аліментів та порядку їх виплати від 05.08.2021 у розмірі 951 872,53 грн., що складається з основної суми боргу у розмірі 874 517 грн., інфляційних втрат у розмірі 74 362,93 грн., та пені у розмірі 2 992,60 грн. Додатковим рішенням суду від 19.06.2023 з відповідача стягнуто витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.

Як убачається із заочного рішення суду відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав.

Матеріали справи містять довідку про реєстрацію місця проживання особи №88303160 від 24.01.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 13.08.1991 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с.52).

Направлена на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача судова кореспонденція про розгляд цивільної справи не була отримана та повернута на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (т. 1, а.с. 59).

Конверти із судовим повістками про виклик ОСОБА_1 у судові засідання призначені на 30.03.2023, 13.04.2023, 11.05.2023 були отримані за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, що містяться в матеріалах справи (т.1, а.с. 65, 91, 92).

Додатково відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом направлення відповідних інформативних повідомлень на номер телефону, який зазначений представником відповідача у заяві про перегляд заочного рішення (т.1 а.с.60, 64, 123).

Наявні у матеріалах справи довідки свідчать про те, що направлені судом повідомлення були отримані за номером мобільного телефону, який належить відповідачу.

Сприяючи учасникам у реалізації їхніх процесуальних прав, судом, додатково, було розміщені відповідні інформаційні оголошення про виклик відповідача у судові засідання на сайті судової влади (т. 1, а.с.86).

Копія заочного рішення було вручено за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача 23.06.2023, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (т.1. а.с 132).

Положення ч. 5 та ч. 6 ст. 128 ЦПК України визначають, що судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасниками судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судового повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

З огляду на зазначене, а також з урахуванням положень ст. 128 ЦПК України та висновків Верховного Суду, суд приходить до висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Викладене свідчить про те, що суд виконав покладений на нього обов`язок повідомити учасників про дату, час та місце розгляду справи, а відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, не скористався своїм правом прийняти участь у судовому засіданні, не подав належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин своєї неявки, причин неподання відзиву на позов тощо.

Відповідач почав цікавитися наслідками розгляду справи, лише після початку примусового виконання заочного рішення суду.

Матеріали заяви не містять відомостей про те, що у досліджуваний судом період, відповідач вчиняв будь - які дії, направлені на виконання умов договору та виконання свого батьківського обов`язку з утримання його дітей.

Окрім того, відповідач не погоджується із розміром заборгованості за договором між батьками про сплату аліментів, посилаючись на настання форс-мажорних обставин, що призвели до скорочення його доходів.

Додатково суд звертає увагу на те, що відсутність у сторони договору коштів, не свідчить про наявність підстав для його невиконання.

Будь - яких відомостей, що відповідач вживав заходів направлених на внесення змін до укладеного договору, ураховуючи його матеріальний стан, матеріали справи не містять.

Таким чином, відповідач достеменно знав про умови укладеного однак, жодних дій стосовно його виконання добровільно не вчинив.

При цьому, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позову, до заяви про перегляд заочного рішення відповідачем не додано.

Посилання сторони відповідача про відсутність підстав для розгляду справи саме Оболонським районним судом м. Києва, не узгоджуються із матеріалами справи, тому судом до уваги не беруться.

Сукупності обставин, визначених ст. 285 ЦПК України судом встановлено не було, а відповідачем їх наявність не доведена.

Отже, суд вважає, що судом було ухвалено заочне рішення з дотриманням вимог чинного законодавства.

За таких обставин, посилання сторони відповідача не є доказами, що мають істотне значення для правильного вирішення справи в розумінні положень ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а може бути підставою для апеляційного перегляду заочного рішення суду.

Частиною 3 ст. 287 ЦПК України визначено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11.05.2023 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 287, 288 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 травня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором між батьками про сплату аліментів - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 30 січня 2024 року.

Суддя Олексій ДИБА