Справа № 278/5918/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Остапенко Сергій Олександрович, до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієна Іншуранс Груп" про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що 29.05.2023 року о 17:20 год на 5 км автодороги Житомир-Чернівці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Honda Crosstour, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який є власником вказаного транспортного засобу, та транспортного засобу Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Внаслідок вказаної ДТП автомобіль Honda Crosstour, реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження, а його власнику завдано майнової шкоди.

Постановою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 19.06.2023 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля марки Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Стверджує, що після огляду пошкодженого в ДТП його транспортного засобу Honda Crosstour, реєстраційний номер НОМЕР_1 , йому було повідомлено про те, що сума страхового відшкодування, яку ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» готова виплатити, становить 20000,00 грн; однак, з такою сумою страхового відшкодування він не погодився, тому для встановлення дійсної вартості матеріального збитку замовив проведення автотоварознавчої експертизи. Вказує, що відповідно до експертного висновку автотоварознавчої експертизи №3011 від 15.06.2023 року, складеного судовим експертом Землюком В. В., вартість матеріального збитку, завданого йому, як власнику автомобіля Honda Crosstour, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 55630,85 грн.

Вказує, що він звертався до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про виплату страхового відшкодування, розрахованого у відповідності до вищевказаного експертного висновку автотоварознавчої експертизи.

У липні 2023 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» йому виплачено 34426,48 грн у якості страхового відшкодування за вищевказаним страховим випадком.

Стверджує, що у перегляді суми страхового відшкодування та виплаті її згідно вказаного експертного висновку йому було відмовлено, а тому його представник адвокат Остапенко С. О. звернувся із адвокатським запитом до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із вимогою повідомити про підстави прийняття рішення про виплату страхового відшкодування у зазначеній сумі та надати документи, що слугували підставою для його прийняття.

У відповідь на заяву ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» надало звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №2912 від 07.07.2023 року. Зазначає, що відповідно до звіту, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу Honda Crosstour, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 37626,45 грн; однак, він вважає, що звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №2912 від 07.07.2023 року, на підставі якого ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснило виплату страхового відшкодування, виконано з порушенням нормативно-правових актів, що регламентують порядок його виконання. Вважає, що у експертному висновку автотоварознавчої експертизи №3011 від 15.06.2023 року, складеного судовим експертом Землюком В. В. викладено повний, об`єктивний та економічно обґрунтований розрахунок вартості завданого матеріального збитку, а тому є всі підстави для стягнення з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» недоплаченої суми страхового відшкодування у сумі 14732,30 грн.

Враховуючи вищевикладене просив задовольнити його позов в повному обсязі.

Провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 57).

19.12.2023 року від представника відповідача - ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 60-67), у якому зазначає, що з метою визначення розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Honda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням зносу замовлено проведення відповідних оцінювань у ФОП ОСОБА_3 .

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку № 2912 від 07.07.2023 року, завданого власнику колісного транспортного засобу, що був складений ФОП ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого транспортного засобу Honda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 37626,48 грн з урахуванням ПДВ на запасні частини.

Сума страхового відшкодування у розмірі 34426,48 грн (за вирахуванням франшизи 3200,00 грн) була виплачена на користь позивача.

Крім того зазначає, що у відповідача відсутній обов`язок приймати до уваги наданий позивачем висновок експерта, оскільки Законом визначений вичерпний перелік випадків, коли потерпілий має право самостійно обирати експерта для визначення розміру збитку, зокрема у разі якщо представник страховика не з`явиться у визначений строк, однак, відповідачем у передбачений законом строк було організовано огляд транспортного засобу, про що складено відповідний акт огляду та здійснено страхове відшкодування, тому у зв`язку з тим, що страховик здійснив виплату страхового відшкодування, то у відповідача відсутні будь-які зобов`язання перед позивачем.

Щодо неспівмірності витрат на правову допомогу зазначає, що заявлена сума не відповідає критеріям реальності, оскільки спір є незначної складності, а спірні правовідносини не передбачають дослідження і застосування адвокатом великої кількості законів та підзаконних нормативно-правових актів.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити.

Сторона позивача просила суд про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Однак суд не знайшов для цього підстав.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

29.05.2023 року, о 17:20 год гр. ОСОБА_2 на 5 км. автодороги Житомир Чернівці керував транспортним засобом «Fiat Doblo», д.н.з НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу, в результаті чого скоїв зіткнення із транспортним засобом «Honda Crosstour», д.н.з. НОМЕР_1 . У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 19.06.2023 року, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення (а.с. 13).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-213499385, за яким, розмір страхової суми за шкоду завдану майну на одного потерпілого становить 160000,00 грн (а.с. 70).

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 12), ОСОБА_1 є власником автомобіля Honda Crosstour, д.н.з. НОМЕР_1 .

16.06.2023 року ОСОБА_1 звертався до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про виплату страхового відшкодування у відповідності до розміру, визначеного в експертному висновку автотоварознавчої експертизи № 3011 від 15.06.2023 року (а.с. 16).

Як вбачається зі звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Honda Crosstour, реєстраційний номер НОМЕР_1 , від 07.07.2023 року, замовником кого є ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», на підставі виконаних досліджень та рекомендацій вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ Honda Crosstour, реєстраційний номер НОМЕР_1 , дорівнює з урахуванням ПДВ на запасні частини 37626,48 грн (а.с. 35-44).

12.07.2023 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплачено на рахунок ОСОБА_1 34426,48 грн у якості страхового відшкодування за страховим випадком, що підтверджується копією виписки по картці АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 47).

Відповідно до експертного висновку № 3011 автоварознавчої експертизи автомобіля Honda Crosstour, реєстраційний номер НОМЕР_1 , від 15.06.2023 року, здійсненого за замовленням ОСОБА_1 , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Honda Crosstour, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок пошкодження його в ДТП становить 55630,85 грн; вартість відновлювального ремонту автомобіля Honda Crosstour, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 83677,23 грн (а.с. 17-30).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників

Статтями 1 та 5 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страхування може бути добровільним або обов`язковим.

Страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим видом страхування, що здійснюється в Україні (ст.7 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до ст.6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 цього Закону розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України «ОСЦПВ»).

Пунктом 22.1 ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 29 вказаного Закону України передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд України у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик (постанова від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц).

При цьому у зазначеній вище постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц вказано наступні висновки про правильне застосування норм права: "Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (п. 72 постанови).

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (п. 73 постанови).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі ст. 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, з якою погодився і Верховний Суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц.

Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи вище зазначені норми закону суд дійшов висновку, що відповідач ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» не повністю здійснило виплату позивачу страхового відшкодування, заподіяного пошкодженням належного транспортного засобу внаслідок ДТП.

Відтак, з урахуванням різниці виплаченої суми 34426,48 грн з відповідача на користь позивача слід стягнути 14732,30 грн страхового відшкодування (за вирахуванням ПДВ на запасні частини (з урахуванням зносу) та 3200,00 грн франшизи).

Щодо вирішення питання про розподіл витрат за проведення експертного автотоварознавчого дослідження, витрат на правову допомогу та витрат зі сплати судового збору, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, на відповідача - у разі задоволення позову.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України)

З огляду на наведене, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача 1073,60 грн судового збору та 5000,00 грн витрат за проведення експертизи, які є документально підтвердженими (а.с. 10, 31, 32).

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу, у відповідності до орієнтовного переліку послуг, що надаватимуться за договором про надання правової допомоги від 18.07.2023 року (а.с. 51) становлять 7000,00 грн, які підтверджуються: договором про надання правової (правничої) допомоги від 18.07.2023 року та вказаним орієнтовним переліком послуг (а.с. 48-51).

Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 23.11.2023 року (а.с. 52) позивачем сплачено за надані послуги адвокатом 4500,00 грн.

Суд приймає вказані документи в якості доказів на підтвердження виконання адвокатом Остапенко С.О. робіт на підставі договору від 18.07.2023 року, а також на підтвердження вартості наданих адвокатом послуг на загальну суму 4500,00 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сума витрат на правничу допомогу у вигляді у розмірі 4500,00 грн є співмірною зі складністю справи та її значенням для сторін, час, який був необхідний для вчинення дій та надання послуг, враховуючи також заперечення сторони відповідача, виходячи з критеріїв їх виправданості, розумності їх розміру та співмірності з позовом та складністю справи, суд приходить до висновку про те, що розмір судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь позивача ОСОБА_1 підлягає зменшенню з 7000,00 грн до 4500,00 грн.

Керуючись ст.ст.4, 81, 89, 259, 265, 268, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Остапенко Сергій Олександрович, до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієна Іншуранс Груп" про стягнення страхового відшкодування - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування у сумі 14732,30 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на користь ОСОБА_1 витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження у сумі 5000,00 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору 1073,60 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на користь ОСОБА_1 витрати на правничу (правову) допомогу в сумі 4500,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", місцезнаходження: м. Київ, вул. Глибочицька, 44; .

Суддя О. М. Дубовік