Справа № 523/1966/24
Провадження №6/523/159/24
У Х В А Л А

"12" лютого 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання Дмітрієвої В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 17 в м. Одесі, подання головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Савченко С.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника: ОСОБА_1 , стягувач Військова частина НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Савченко С.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи - боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 1515/2294/12 виданого 10.01.2023 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 грошових коштів в розмірі 1 107 188,16 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Внесене подання заявник обґрунтовує тим, що на виконанні у Суворовському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №71085991 з виконання виконавчого листа №1515/2294/12 виданого 10.01.2023 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 грошові кошти в розмірі 1107188,16 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

В ході проведення виконавчих дій встановлено, що у боржника не виявлено майна, на яке може бути звернено стягнення.

Згідно довідки ДПС України, кошти на рахунках в банківських установах у боржника відсутні.

Згідно інформаційної довідки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не виявлено майна, на яке може бути, здійснено стягнення.

Згідно бази даних НАІС за боржником автотранспортні засоби не зареєстровані.

Боржника внесено до єдиного реєстру боржників та накладено арешт на майно.

Виконавцем 05.06.2023, 15.12.2023, 12.01.2023 на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з`явився, про причини неявки виконавця не повідомив.

24.01.2024 державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , яка вказана у виконавчому документі, як місце проживання боржника в ході якого встановлено, що квартира АДРЕСА_2 за вказаною адресою відсутня, оскільки там знаходиться учбовий заклад, а саме Одеський ліцей № 3.

Згідно відповіді на запит до ДМС від 24.01.2024 що місця реєстрації боржника, особа знайдена не була.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Судом вживались заходи для виклику у судове засідання державного виконавця, з метою забезпечення його участі у судовому засіданні. Зокрема, направлялась на офіційну електрону адресу виконавчої служби ухвала суду про призначення подання до розгляду, та судова повістка.

Державний виконавець Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеси) Савченко С.В. до зали судових засідань не з`явився, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався.

Із урахуванням того, що подання повинно бути розглянуто судом негайно, державний виконавець повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а матеріали справи містять копії виконавчого провадження, суд вважає за можливе розглянути подання без участі державного виконавця.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що Комінтернівським районний судом Одеської області видано виконавчий лист 10.01.2023 року по справі № 1515/2294/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 грошових коштів в розмірі 1 107 188,16 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Із заявою про відкриття виконавчого провадження до Першого Суворовського ВДВС у місті Одесі звернувся представник військової частини НОМЕР_1 .

Постановою державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 21.02.2023 року відкрито виконавче провадження № 71085991 з виконання виконавчого листа № 1515/2294/12 виданого 10.01.2023 Комінтернівським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 грошових коштів в розмірі 1 107 188,16 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Постановою державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) від 21.02.2023 року, за виконавчим провадженням № 71085991, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, будь яке нерухоме майно за боржником не значиться.

Згідно відповіді на запит державного виконавця від 24.01.2024 року в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно відповіді на запит державного виконавця ДПС України, кошти на рахунках в банківських установах у боржника відсутні.

Згідно відповіді на запит державного виконавця ДФС, боржник на обліку не перебуває.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України на запит державного виконавця , дані про перетин державного кордону боржником відсутні.

Згідно відповіді на запит державного виконавця ПФУ, особу не знайдено.

Виконавцем 05.06.2023, 15.12.2023, 12.01.2023 на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду.

Відповідно до Акту від 24.01.2024 державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , яка вказана у виконавчому документі, як місце проживання боржника в ході якого встановлено, що квартира АДРЕСА_2 за вказаною адресою відсутня, оскільки там знаходиться учбовий заклад, а саме Одеський ліцей № 3.

Згідно відповіді на запит до ДМС від 24.01.2024 що місця реєстрації боржника, особа знайдена не була.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Конституційна гарантія вільного пересування фізичної особи не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи вільно залишати територію України, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Згідно ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Згідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» громадянинові України, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань. Громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо, він, зокрема, ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань. Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у зазначеному випадку.

Тимчасове затримання або вилучення паспорту, у таких випадках, здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, Служби Безпеки України, Державною Прикордонною службою України, військовими комісаріатами та Консульською службою України.

Отже, обов`язковою умовою для звернення державного виконавця з відповідним поданням є ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань, таким чином, аналізуючи дану норму державний виконавець при зверненні до суду з відповідним поданням, зобов`язаний обґрунтувати та надати відповідні докази ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань.

В силу ч. 5 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» під-час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 7. абз. 2. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" та статтею 377-1 ЦПК, зокрема у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Із аналізу вказаних вище норм чинного законодавства, а також роз`яснень судів вищої інстанції, зокрема роз`яснень ВСУ, викладений у листі від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», можна зробити висновок, що під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Верховний Суд України в Аналізі судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України №118/0/54-12 від 19 грудня 2012 року зазначив, "ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону №3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст.11 Закону №606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Дослідивши надані державним виконавцем документи, суд вважає що подання задоволенню не підлягає, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів, в порядку ст. 77, 78 ЦПК України, на підтвердження того що боржник ОСОБА_1 , ухиляється від виконання зобов`язань, зокрема:

- до подання не надано жодного документу на підтвердження того, що боржник взагалі повідомлений про відкриття виконавчого провадження та обізнаний про наявність виконавчого провадження № 71085991. Державним виконавцем не надано суду доказів фактичного направлення постанови про відкриття виконавчого провадження № 71085991 на адресу боржника.

В свою чергу, відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов про відкриття виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відсутні докази отримання наведених викликів боржника до відділу. Зокрема, суду надано список відправлень рекомендованих листів у тому числі ОСОБА_1 , яке за інформацією з загальнодоступного сайту Укрпошти по трекінгу № 673, станом на 31.01.2024 року «перебуває у точці видачі».

Із урахуванням наведеного, суд вважає що звертаючись до суду із вищезазначеним поданням, державним виконавцем не надано доказів на підтвердження навмисного ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання вимоги, не вказано, які перешкоди вчинені з його боку для проведення виконавчих дій державному виконавцеві, а також не надано жодного доказу про наявність наміру боржника виїхати за межі України з метою ухилення від виконання вказаної вимоги.

З матеріалів справи судом вбачається, що державним виконавцем було проведено ряд виконавчих дій у відповідності до норм ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема зроблено запити для перевірки майнового стану боржника, наявності відкритих рахунків, рухомого або нерухомого майна. Жодних інших дій спрямованих на виконання судового рішення державним виконавцем вчинено не було.

Одночасно суд зазначає, що відсутність майна, або інших доходів боржника, на яке можливо здійснити стягнення, не може слугувати підставою для визнання дій боржника як свідоме ухилення від виконання ним своїх зобов`язань.

За загальним правилом, встановленим ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається.

Таким чином, матеріали подання не містять жодного доказу факту умисного ухилення боржника від виконання вимоги, адже факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Встановлені судом обставини відсутності доказів обізнаності боржника ОСОБА_1 про факт наявності ВП № 71085991, відсутності доказів навмисного чи іншого свідомого ухилення від виконання обов`язків по сплаті боргу, унеможливлює задоволення подання про обмеження конституційного права громадянина на свободу пересування.

Відмова у задоволені подання не позбавляє права на повторне звернення державного виконавця до суду.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 353, 354, 441 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Савченко С.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника: ОСОБА_1 , стягувач Військова частина НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена та підписана 14.02.2024 року.

Суддя: К.О.Далеко