Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 року

м. Харків

справа № 638/1731/23

провадження № 2/638/964/24

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - Яковлевої В.М.,

за участю секретарів судового засідання: Гасана М.С., Мяснянкіної Г.П., Кріцак А.М.,

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

установив:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що 16 червня 2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, актовий запис № 147. Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 04 березня 2020 року №638/372/20 шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано.

У серпні 2022 року позивач уклала шлюб зі ОСОБА_4 . Позивачка разом із синами та чоловіком проживають однією родиною по АДРЕСА_1 .

Відповідач будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав і не надає більше трьох років і по цей час, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дітьми взагалі, не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, навіть не цікавиться їх життям, не відвідує і не відвідував їх вдома, в шкільному закладі, в лікувальних закладах протягом численних госпіталізацій та операції сина ОСОБА_5 .

Діти є учнями Харківської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 108 Харківської міської ради. Згідно з характеристиками, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 дисципліновані, працелюбні, уважні, дотримуються правил поведінки для учнів, володіють навчальним матеріалом.

Мати ОСОБА_1 займається освітою дітей, відвідує батьківські збори, підтримує зв`язок з класними керівниками та адміністрацією, приймає активну участь у житті школи.

Батько ОСОБА_2 зовсім не приймає участь у вихованні хлопців, жодного разу не відвідував батьківські збори, навчальним процесом у школі батько не цікавиться.

За інформацією, наданою лікарем-педіатром ОСОБА_7 , догляд за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 здійснює мати хлопчиків, рекомендації медичних працівників щодо медичних оглядів, проведення профілактичних щеплень та лікування виконує у повному обсязі. Поліклініку діти відвідують разом з матір`ю, яка піклується станом здоров`я дітей, постійно консультується з лікарями щодо правильного медичного догляду за дітьми.

Згідно з відповіддю на адвокатський запит КНП Харківської міської ради Міжобласного легалізованого медико-генетичного центру рідкісних (орфанних) захворювань, ОСОБА_8 перебуває на обліку з 2010 року. Медичну установу разом з дитиною відвідує його матір та веде комунікацію з лікарем. Усі питання лікування дитини вирішуються матір`ю. Згідно відповіді на адвокатський запит КНП ХОР «Обласної дитячої клінічної лікарні № 1» Май-Шмаєвич Богдан Андрійович неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні у супроводі матері, про що свідчать оформлені нею згоди на лікування та обстеження, виписки з історії хвороб також отримувала матір.

Виписками з амбулаторної карти хворого підтверджується, що ОСОБА_8 хворіє на тяжку хворобу - муковісцидоз з хронічною панкреатичною недостатністю, хронічний обструктивний бронхіт та був двічі госпіталізований з лівобічною пневмонією. Маючи таку рідкісну та тяжку хворобу хлопчик постійно перебуває на лікуванні чи реабілітації, потребує постійного догляду. Догляд та виховання дитини повністю здійснюється матір`ю. Батько не надає грошових коштів на лікування та утримання ані ОСОБА_5 , а ні на утримання та виховання ОСОБА_9 .

Відповідач ніяким чином не піклується про синів, не проявляє зацікавленості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами у навчанні та розвитку, їх станом здоров`я, не піклується про їхній духовний розвиток дітей, не опікується їх навчанням, підготовкою до життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає синам доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти - створились умови, які шкодять інтересам дітей. Обидва сини не сприймають батька як особистість, він не є для них прикладом, відсутня повага до нього.

Відповідач покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні синів. Всі питання щодо виховання вирішуються матір`ю самостійно без участі та підтримки з боку Відповідача. Діти мешкають з матір`ю (копія довідки про склад сім 'ї додається), знаходяться на повному утриманні матері та її чоловіка.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення Відповідача до своїх батьківських обов`язків.

Доводами викладеними у позовні заяві, доказами долученими до неї підтверджується, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дітей, не забезпечує необхідного утримання та не бажає брати участь у їх вихованні. За таких обставин ОСОБА_2 має бути позбавлений батьківських прав у відношенні синів ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .

На підставі вищевикладеного просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно синів ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, встановленого законом, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання даного позову і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання по справі.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 червня 2023 року замінено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Службу у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради на належну, а саме - Службу у справах дітей та сім`ї Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області (62416, Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, пров. Транспортний, 2, код. ЄДРПОУ - 42702469).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 червня 2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Гофельд Г.С. позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Зазначила, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, зовсім не цікавиться їхнім життям. Молодший син ОСОБА_5 має невиліковну хронічну генетичну хворобу. Жодної матеріальної допомоги ОСОБА_2 дітям не надає. Окрім того, звернула увагу суду, що відповідач веде нездоровий спосіб життя, не надає синам доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі та не є прикладом для них.

Відповідно до приписів статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

У судовому засіданні судом була вислухана думка дитини - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Пояснив, що не хоче мати такого батька як відповідач, який веде нездоровий спосіб життя та подає синам негативний приклад поведінки та не є прикладом для наслідування. Молодший брат ОСОБА_5 має хронічну хворобу. Грошової допомоги відповідач не надає та висловлював позицію про те, що допомагати синам не має бажання. Натомість, у нього склалися теплі добрі відносини із чоловіком матері, якого він вважає та називає своїм батьком, який допомагає, цікавиться його життя та розділяє інтереси.

У судовому засіданні відповідач не заперечував проти позовних вимог в частині стягнення аліментів, в задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав просив відмовити. Пояснив, що бажає спілкуватися та брати участь у вихованні дітей, разом із тим зазначив, що не намагався з ними побачитись та знайти, оскільки не знає їх точного місця знаходження.

Представник Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області Антипенко В.В. подав до суду заяву про розгляд справи без участі, в якій просив провести розгляд справи без участі служби у справах дітей.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд доходить таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

16 червня 2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 147. Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 04 березня 2020 року № 638/372/20 шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано (а.с. 73-74).

У серпні 2022 року позивач уклала шлюб зі ОСОБА_4 . Позивачка разом із синами та чоловіком проживають однією родиною по АДРЕСА_1 (а.с. 75).

Діти є учнями Харківської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 108 Харківської міської ради. Згідно з характеристиками, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 дисципліновані, працелюбні, уважні, дотримуються правил поведінки для учнів, володіють навчальним матеріалом.

Май- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , навчається в 6-Б класі Харківської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 108 Харківської міської ради. Зарекомендував себе як дисциплінований, дуже кмітливий учень. На уроках активно працює і постійно виражає зацікавленість. Успішність відповідає розумовим можливостям, інколи потребує контролю у виконанні домашніх завдань На уроках дисциплвінк не порушує. Добре засвоює учбовий матеріал. Веселий, товариський, врівноважений, дисциплінований, дотримується правил поведінки для учнів. Підтримує дружні стосунки з однокласниками, має серед них безумовний авторитет.

Май- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається в 9-А класі Харківської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 108 Харківської міської ради. Зарекомендував себе як дисциплінований учень, працелюбний, уважний. Володіє навчальним матеріалом на достатньо високому рівні та добре його запам`ятовує. Виявляє образне та творче мислення. На уроках зосереджує увагу на поясненні вчителя, не відволікається. Має загальний добрий розвиток. Приймає активну участь у громадському житті класу та школи. Активний учасник спортивних змагань. Товариський, стриманий, самостійний. Дотримується правил поведінки для учнів. Самостійно приймає відповідальні рішення. Підтримує дружні стосунки з однокласниками, має серед них безумовний авторитет.

Мати ОСОБА_1 займається освітою дітей, оформлює всі документи, відвідує батьківські збори, підтримує зв`язок з класними керівниками та адміністрацією, приймає активну участь у житті школи. Підтримує зв`язок з класним керівником та адміністрацією школи. Цікавиться у спіхами навчання хлопців, займається освітою дітей, піклується про розвиток навчального процесу лише мати.

Батько ОСОБА_2 зовсім не приймає участь у вихованні хлопців, жодного разу не відвідував батьківські збори, навчальним процесом у школі батько не цікавиться. До школи батько жодного разу не з`являвся (а.с. 76-77).

За інформацією наданою лікарем-педіатром ОСОБА_7 догляд за ОСОБА_5 та ОСОБА_9 здійснює мати хлопчиків, рекомендації медичних працівників щодо медичних оглядів, проведення профілактичних щеплень та лікування виконує у повному обсязі. Поліклініку діти відвідують разом з матір`ю, яка піклується станом здоров`я дітей, постійно консультується з лікарями щодо правильного медичного догляду за дітьми.

Згідно з відповіддю на адвокатський запит КНП Харківської міської ради Міжобласного легалізованого медико-генетичного центру рідкісних (орфанних) захворювань, ОСОБА_8 перебуває на обліку з 2010 року. Медичну установу разом з дитиною відвідує його матір та веде комунікацію з лікарем. Усі питання лікування дитини вирішуються матір`ю. Згідно відповіді на адвокатський запит КНП ХОР «Обласної дитячої клінічної лікарні № 1» Май-Шмаєвич Богдан Андрійович неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні у супроводі матері, про що свідчать оформлені нею згоди на лікування та обстеження, виписки з історії хвороб також отримувала матір.

Виписками з амбулаторної карти хворого підтверджується, що ОСОБА_8 мавє діагноз - муковісцидоз з хронічною панкреатичною недостатністю, хронічний обструктивний бронхіт та був двічі госпіталізований з лівобічною пневмонією. Маючи таку рідкісну та тяжку хворобу хлопчик постійно перебуває на лікуванні чи реабілітації, потребує постійного догляду. Догляд та виховання дитини повністю здійснюється матір`ю. Батько не надає грошових коштів на лікування та утримання ані ОСОБА_5 , а ні на утримання та виховання ОСОБА_9 .

Cтаттею 19 СК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування.

Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу.

Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви.

При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Пісочинським селищним головою Олегом Чернобаем Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно його дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до наданого суду висновку, 16.06.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 147, у період шлюбу народилися діти ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 04.03.2020 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова шлюб було розірвано.

Згідно з довідкою ВПО № 6324- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з довідкою ВПО № 6324- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності ОСОБА_12 має у приватній власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з довідкою № 2117 від 10.11.2023 р., а також довідкою № 2167 від 09.11.2023 р. Май- ОСОБА_3 медичних протипоказань немає.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ,. зареєстрували шлюб.

Згідно з випискою з банківської картки АТ «ПриватБанк» ОСОБА_1 в період з 05.10.2022 р. по 07.11.2023 р. на картку було здійснено усього надходжень 784 22:0 тис. грн 47 коп.

Згідно з витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» станом на 09.11.2023 р. Май- ОСОБА_3 незнятої чи непогашеної судимості не має.

Згідно з характеристикою ОСОБА_10 від 16.11.2023р. мати дитини цікавиться станом здоров`я, успішністю дитини, заохочує до навчання. Щодо батька, він ніколи не приходив до школи та не цікавився шкільним життям ОСОБА_6 . Натомість до школи, разом з мамою, приходив ОСОБА_14 , який цікавився успіхами ОСОБА_6 . Згідно з характеристикою ОСОБА_8 від 16.11.2023 року. Богдан мешкає з мамою ОСОБА_1 , братом Давідом та вітчимом ОСОБА_14 . Батьки (мати із вітчимом) приділяють належну увагу вихованню хлопця.

17.11.20:23 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини Пісочинської селищної ради з приводу вказаного спору. На засідання з`явилися учасники справи, а також ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На засіданні ОСОБА_6 повідомив, що не поважає відповідача та не вважає його своїм батьком, який з ним не спілкується. Розповів, що був випадок, коли він разом зі своїм молодшим братом ОСОБА_5 відпочивали з ОСОБА_2 та друзями відповідача. Зі слів дитини ОСОБА_2 разом із своїм товаришами вживали наркотичні засоби, на зауваження ОСОБА_6 припинити це робити, відповідач відповів йому у дуже грубій формі та заявив, що «курити траву це нормально». Сам Давід спортсмен та веде здоровий спосіб життя, тому такий аморальний спосіб життя, який веде відповідач, для нього неприйнятний. Позивач свій позов підтримала та додатково повідомила, що ОСОБА_2 в односторонньому порядку зняв з реєстрації місця проживання їх дітей та не дає згоду на нову реєстрацію. Відповідач позов підтримав та заявив, що не бачить сенсу судитися, оскільки він і так не спілкується із дітьми. На запитання членів комісії щодо реєстрації місця проживання, дітей, він відповів, що це не є його проблемою і вирішувати її не має наміру.

З метою перевірки фактичних обставин справи 20.1І.2023 року працівниками служби у справах дітей та сім`ї Пісочинської селищної ради було здійснено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаною адресою проживають: ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (на момент обстеження перебував у лікарні), ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Житловий будинок має два поверхи, на другому поверсі наявна кімната для ОСОБА_6 , на першому для ОСОБА_5 . В деяких місцях будинок потребує ремонту, в тому числі на другому поверсі та у кімнаті ОСОБА_5 . Житло придатне для проживання дітей. В ході бесіди мати повідомила, що батько не бажає виховувати та утримувати своїх дітей, з її слів, він зловживає наркотичними засобами, не цікавиться життям синів. Давід підтримав позов та повідомив, що вважає своїм батьком ОСОБА_14 (чоловік ОСОБА_1 ). Враховуючи, що ОСОБА_5 знаходиться у лікарні він записав відео-звернення, де підтримав позов та просив позбавити батьківських прав відповідача, він вважає своїм батьком чоловіка своєї матері.

Згідно з листом КНП «Міська дитяча поліклініка № 2» від 22.11.2023 р. № 606/0/535-23 первинна медична допомога дітям надається на підставі укладених матір`ю дітей ОСОБА_1 . У травні місяці ОСОБА_5 пройшов щорічний медичний огляд у супроводі матері.

Догляд за дітьми здійснює маги хлопчиків, яка опікується станом здоров`я дітей, постійно консультується у лікарів підприємства щодо правильного медичного догляду за дітьми.

Орган опіки та піклування наголошує на тому, що першочерговим у сфері Діяльності захисту прав та законних інтересів дітей є збереження родинних зв`язків батьків зі своїми дітьми. Питання щодо позбавлення, батьківських прав, тобто втручання у сімейне життя, можливе лише у тих випадках, якщо такий захід передбачений законом, переслідує легітимну мету та є необхідним у демократичному суспільстві. Такий захід повинен бути відповідною реакцією органу опіки та піклування на безвідповідальну поведінку батьків (одного з батьків) по вихованню дітей, яка також може мати систематичний характер, шкодить законним інтересам дитинну унеможливлює нормальний розвиток дитини як особистості, створює у неї не правильне- бачення сім`ї як соціального інституту.

Щодо вказаного спору, то матеріали справи, містять беззаперечні докази того, що вже тривалий час відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх, батьківських обов`язків по вихованню та утриманню синів. Піклуванням займається виключно позивач, .яка супроводжує дітей у медичних закладах та. забезпечує отримання дітьми повної загальної середньої освіти. Більше того, ОСОБА_5 має хронічну хворобу, потребує постійної медичної допомоги та значних фінансових витрат на лікування. У свою чергу, органом' опіки та піклування не було виявлено заінтересованості відповідача у лікуванні свого сина або навіть зацікавленості про реальний стан здоров`я сина. Окрім іншого, відповідач заявив, що підтримує позову і не вважає за потрібне спростовувати будь-яку інформацію. Подібна поведінка може свідчити лише про безвідповідальне ставлення батька до життя та здоров`я власних дітей. Наразі діти називають своїм батьком чоловіка позивача, який проходить військову службу у Збройних Силах України, підтримує спілкування із сім`єю та перераховує кошти на лікування ОСОБА_5 та на утримання сім`ї. Поведінка відповідача шкодить законним інтересам дітей, створює неправильне уявлення про роль батька у сім`ї та про ті основоположні цінності на яких грунтується щаслива родина.

Таким чином, діючи в найкращих інтересах дітей, враховуючи думку дітей, керуючись положеннями Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської конвенції про здійснення прав дітей, Конвенції про права дитини, орган опіки та піклування Пісочинської селищної ради дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , відносно його дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей.

Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Таким чином, дитина має право на належне батьківське виховання гарантоване їй Конституцією України, а тому неналежна поведінка матері, стоїть на перешкоді цього права.

Згідно частиною четвертою статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 частиною першою статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до п. 2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 указаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Для встановлення таких обставин суду потрібно ретельно перевіряти докази, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, обов`язково здійснювати необхідні дії для залучення відповідача у справі та з`ясування його позиції й обґрунтувань.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Як свідчать матеріали справи, відповідач не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дітьми взагалі, не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Не цікавиться їх життям, не відвідує і не відвідував їх у школі та вдома, в лікувальних закладах протягом численних госпіталізацій та операції сина ОСОБА_5 .

Відповідач жодним чином не піклується про синів, не проявляє зацікавленості в їхній подальшій долі, не цікавиться успіхами у навчанні та розвитку, їх станом здоров`я, не піклується про їхній духовний розвиток дітей, не опікується їх навчанням, підготовкою до життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає синам доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти - створились умови, які шкодять інтересам дітей. Обидва сини не сприймають батька як особистість, він не є для них прикладом, відсутня повага до нього.

Наведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей.

Виходячи з вищевикладеного, діючи в найкращих інтересах дітей, враховуючи думку сина ОСОБА_6 , який позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, оскільки цього вимагають інтереси дітей, беручи до уваги висновок Пісочинської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , зважаючи на те, що судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 нехтує своїми батьківськими обов`язками, не приймає участі в житті дітей та не створює відповідних умов для належного фізичного та духовного розвитку синів, не цікавиться та не розділяє їхні інтереси, веде нездоровий спосіб життя, а, відтак, не є позитивним прикладом для наслідування.

Вказані обставини суперечать моральним засадам суспільства та інтересам неповнолітніх, так як відсутність батьківського піклування і безпосередня поведінка батька не сприяють належному фізичному та духовному розвитку дітей, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є обгрунтованими та доведеними, у зв`язку із чим суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх синів.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дітей

Як свідчать матеріали справи, у серпні 2022 року позивач уклала шлюб зі ОСОБА_4 . Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщення осіб (довідка про склад сім`ї) позивачка разом із синами та її чоловіком проживають однією родиною по АДРЕСА_1 (а.с. 51).

Згідно з довідкою ВПО № 6324- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно з довідкою ВПО № 6324- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності ОСОБА_12 має у приватній власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

Діти знаходяться на утриманні матері.

Згідно з відомостями наданими на запит суду т.в.о. начальника відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС у Харківській області Інги Панцир ОСОБА_2 зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться (а.с. 103).

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України встановлено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Положеннями частини другої статті 183 СК України встановлено, що у разі стягнення аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як встановлено наведеними вище положеннями законодавства розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Таким чином положеннями законодавства містять обмеження щодо неможливості визначення розміру аліментів менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, з урахуванням обставин, встановлених статтею 182 СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У постанові від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 Верховний Суд України зробив правовий висновок, згідно якого СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»).

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування позовних вимог, які свідчать про наявність підстав для звільнення його від обов`язку утримувати дітей чи неможливості сплачувати аліменти у заявленому розмірі.

З урахуванням фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства щодо обов`язку обох батьків брати участь в утриманні своїх дітей до їх повноліття, якому кореспондує право дитини на належний рівень життя, достатній для її соціального розвитку, суд доходить висновку, що вимога про стягнення аліментів на утримання двох дітей є обґрунтованою.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом частини першої статті 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази та те, що обидва батьки повинні утримувати своїх дітей, виходячи із принципів справедливості, співмірності та верховенства права, зважаючи на позицію відповідача про визнання позовних вимог в частині стягнення аліментів, суд вважає, що зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, встановленого законом, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання даного позову та до досягнення старшою дитиною повноліття.

Відповідно до частин першої, шостої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, зі ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір на користь Держави в розмірі 1073,60 грн, та на користь позивачки - в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно синів ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання даного позову та до досягнення старшою дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути зі ОСОБА_2 судовий збір на користь Держави в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Стягнути зі ОСОБА_2 судовий збір на користь ОСОБА_1 в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, , адреса місцезнаходження: 621416, Харківська область, смт Пісочин, пров. Транспортний, буд. 2,

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст судового рішення складено 16 лютого 2024 року.

Суддя В.М. Яковлева