ПОСТАНОВА

Іменем України

22 січня 2024 року м. Кропивницький

справа № 399/783/21

провадження № 22-ц/4809/22/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 20 жовтня 2022 року у складі судді Шульженко В.В.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача адвокат Іващенко І.Ю. зазначав, що вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 20.05.2021 по справі №399/77/21 у кримінальному провадженні №0000032 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, призначивши покарання: за ч.1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень. Вищевказаний вирок суду набрав законної сили ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 03.11.2021. Кропивницький апеляційний суд відхилив скаргу захисника залишивши в силі вищевказаний вирок суду.

В описово мотивувальній частині вироку вказано наступне: 09.08.2020 об 11.00 годині ОСОБА_2 , перебуваючи на власній земельній ділянці домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , побачив як ОСОБА_1 йшла по стежці, яка проходить вздовж земельної ділянки домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 . На ґрунті особистих неприязних відносин, під час різко виниклої сварки з ОСОБА_1 , у ОСОБА_2 виник умисел, направлений на спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на власній земельній ділянці домоволодіння, умисно, взявши в руки бадилля гарбуза та обв`язавши навколо шию ОСОБА_1 почав душити останню, далі поваливши на землю потерпілу, ОСОБА_2 завдав декілька ударів правою ногою по правій частині тулуба та тримаючи в руці дерев`яну полицю (довжиною близько 1 метра) завдав ще один удар по плечі та голові потерпілої, після чого ОСОБА_2 почав давити правим коліном по правій частині тулуба ОСОБА_1 .. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 , потерпілій ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів правого підребер`я, правої сідниці, грудної клітки, садна правої щоки, шиї, припухлість м`яких тканин правої тім`яної частини голови, живота, грудної клітки, які відповідно до висновку спеціаліста № 117 від 17.11.2020 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Також зазначав, що від нанесених тілесних ушкоджень позивач зазнала нестерпний фізичний біль, душевні переживання, та матеріальні витрати пов`язані з лікуванням, що призвело до завдання позивачці матеріальної та моральної шкоди. З урахуванням сильних душевних переживань позивача, нестерпного фізичного болю, які призвели до зміни звичного ритму життя розмір моральної шкоди оцінює у 30000 грн.

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог представник позивача просив стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 3 990, 00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 30000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 20 жовтня 2022 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 3990 грн. 00 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнуто 18 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1452,80 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що з рішенням суду, в частині стягнення моральної шкоди він не погоджується, оскільки будь-яких доказів завдання моральної шкоди позивачем не наведено, не зрозуміло з чого позивач виходила при оцінюванні заподіяної їй моральної шкоди.

Вважає, що встановлення факту протиправних дій відповідача щодо позивача не достатньо для висновку про заподіяння моральної шкоди та її відшкодування. Надана позивачем медична документація свідчить лише про стан її здоров`я, жодних даних про наявність причинного зв`язку між наявними станом здоров`я та негативними емоціями внаслідок протиправних дій відповідача у цій медичній документації не наведено, а інших доказів з цього приводу суду першої інстанції позивач не надала.

Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача, адвокат Іващенко І.Ю., зазначив, що вимоги апеляційної скарги є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Посилання сторони відповідача на те, що під час кримінального провадження не було подано цивільний позов не є обов`язком, а правом потерпілої, яким вона скористалась в рамках цивільного судочинства.

Таким чином, є всі підстави цивільно-правової відповідальності, а саме: наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

Судом встановлено, що відповідно до вироку Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 20.05.2021, який набрав законної сили 03.11.2021, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, призначивши покарання у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень (справа №399/77/21).

Зі змісту зазначеного вироку суду вбачається, що обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок проти життя та здоров`я особи, при наступних обставинах, а саме 09.08.2020 року об 11.00 годині ОСОБА_2 , перебуваючи на власній земельній ділянці домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , побачив як ОСОБА_1 йшла по стежці, яка проходить вздовж земельної ділянки домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 . На ґрунті особистих неприязних відносин, під час різко виниклої сварки з ОСОБА_1 , у ОСОБА_2 виник умисел, направлений на спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на власній земельній ділянці домоволодіння, умисно, взявши в руки бадилля гарбуза та обв`язавши навколо шию ОСОБА_1 почав душити останню, далі поваливши на землю потерпілу, ОСОБА_2 завдав декілька ударів правою ногою по правій частині тулуба та тримаючи в руці дерев`яну полицю (довжиною близько 1 метра) завдав ще один удар по плечі та голові потерпілої, після чого ОСОБА_2 почав давити правим коліном по правій частині тулуба ОСОБА_1 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 , потерпілій ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів правого підребер`я, правої сідниці, грудної клітки, садна правої щоки, шиї, припухлість м`яких тканин правої тім`яної частини голови, живота, грудної клітки, які відповідно до висновку спеціаліста № 117 від 17.11.2020 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Також зазначено, що цивільний позов потерпілою по кримінальному провадженню не заявлений, що підтверджується копією вироку суду.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 03.11.2021 апеляційну скаргу захисника Супруна Л.В. в інтересах обвинуваченого ОСОБА_2 залишено без задоволення, а вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 20.05.2021 щодо ОСОБА_3 без змін.

Лікувально-діагностичним центром Європейська медицина листом від 10.06.2022 №74 у відповідь на письмовий запит суду щодо пацієнтки ОСОБА_1 на рахунок вартості всіх наданих медичних послуг терміном з 12.10.2020 по 26.04.2022 повідомлено, що пацієнт сплатив медичні послуги в ЛДЦ ТОВ «Європейська медицина» протягом цього терміну на загальну суму у розмірі 3990,00 грн.

Отже, спричинені позивачу тілесні ушкодження потягли за собою необхідність відновлення стану здоров`я. Під час лікування позивачем було витрачено 3990,00 грн.

ОСОБА_1 не було заявлено цивільний позов під час кримінального провадження, про що зазначено у вироці Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 20.05.2021.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до змісту ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання і його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судове рішення оскаржується відповідачем лише в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди, в іншій частині рішення не оскаржується, а тому відповідно до правил частини першої статті 367 ЦПК України судом апеляційної інстанції не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до приписів ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.

Згідно з положеннями ст. 55 Конституції України та чинного законодавства фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Згідно п.3 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 9 вищевказаної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як вірно вказав суд першої інстанції, матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачкою тілесних ушкоджень, що спричинили розлад здоров`я, внаслідок вчинення стосовно неї відповідачем кримінального правопорушення, що вбачається зі змісту вироку Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 20.05.2021 та внаслідок чого завдано їй матеріальних збитків, пов`язаних з лікуванням, на суму 3990,00 грн.

Апеляційний суд відхиляє посилання на те, що судом першої інстанції при визначенні розміру компенсації моральної шкоди не враховані вимоги розумності та справедливості, оскільки суд першої інстанції при визначенні розміру моральної шкоди дотримався вимог закону. Визначаючи розмір відшкодування заподіяної моральної шкоди суд врахував обставини, передбачені статтями 23, 1167 ЦК України і дійшов обґрунтованого висновку про те, що враховуючи вимоги розумності та справедливості достатнім відшкодуванням буде стягнення із відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди в розмірі 18000 гривень.

Також судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 дійсно зазнала фізичного болю, стресу, порушення нормального способу життя у зв`язку з отриманими ушкодженнями, стану її здоров`я, тяжкості завданих травм, наслідків тілесних ушкоджень.

З урахуванням засад розумності і справедливості, обставин справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при частковому задоволенні позовних вимог про стягнення із ОСОБА_2 на користь позивача грошової компенсації матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, обґрунтовано визначив розмір компенсації моральної шкоди у розмірі 18 000 гривень, яка відповідає ступеню понесених страждань.

Отже вирішуючи спір, суд правильно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права.

Будь-яких інших доводів та доказів на їх підтвердження, що слугувало б правовою підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції стороною відповідача надано не було, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00,§ 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, ухвалив рішення, яке відповідає закону.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін в частині вирішення вимоги про відшкодування моральної шкоди, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 20 жовтня 2022 року в частині, що оскаржується залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Дуковський

Л.М. Дьомич