ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5650/23
Провадження № 2/210/309/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 лютого 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Скотар Р.Є., за участі секретаря судового засідання Діденко Ю.В. розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін позовну заяву адвоката Гузєва Ігоря Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю члена сім`ї,-

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вищезазначена позовна заява про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю члена сім`ї(а.с.1-10).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ від 16 жовтня 2023 року визначено головуючого - суддю Скотар Р.Є.

Ухвалою судді від 17 жовтня 2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 159).

На виконання вимог ст.178, 191, 278 ЦПК України Відповідачем 20 листопада 2023 року подано відзив на позов, та надано докази його направлення стороні Позивача.

Позивач, у строк, визначений статтями 199, 278 ЦПК України, з урахуванням ухвали про прийняття позову та відкриття провадження у справі не скористався правом подання відповіді на відзив.

Від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гузєва І.Г. надійшла до суду заява про відсутність надання часу для відповіді на відзив. Позов підтримав, просив задовольнити.

Стислий виклад позовних вимог та заперечень відповідача.

Представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 , являється матір`ю ОСОБА_2 , який 18.09.2021 року у віці 43 роки під час здійснення заходів з рятування людини (працівника КП «Кривбасводоканал») загинув внаслідок асфіксії (закриття дихальних шляхів рідиною) в колодязі горизонтального відстійника очисних споруд Радушанського водопровідного комплексу, який експлуатується КП «Кривбасводоканал».

Відповідно до розпорядження диспетчера Центральної диспетчерської служби № 1836 від 17.09.2021 року у зв`язку з виробничою необхідністю 18.09.2021 року було залучено до роботи працівників Радушанського водопровідного комплексу у вихідний день. Даними працівниками являлись майстер ОСОБА_3 , слюсарі - ремонтники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , хімік ОСОБА_9

18 вересня 2021 року близько 08 години 00 хвилин вищевказані особи, крім ОСОБА_8 , прибули на роботу. О 08 годині 12 хвилин ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_7 і повідомив, що прибула автоцистерна з коагулянтом, а також вказав, щоб вона зателефонувала ОСОБА_8 та повідомила останній про необхідність прибуття на роботу здійснювати злив коагулянту.

Разом з ОСОБА_8 на територію водопровідного комплексу прийшов ОСОБА_2 , який привіз ОСОБА_8 на роботу. На територію водопровідного комплексу ОСОБА_2 пропустив охоронець.

Приблизно о 09 годині 10 хвилин майстер ОСОБА_3 (прийнятий на роботу в КП «Кривбасводоканал» згідно наказу № 320 від 13.03.2018 року) дав вказівку слюсарю ОСОБА_6 закрити засувку в колодязі горизонтального відстійника № 2 секції 2, яку о 08 годині 10 хвилин відкрив слюсар-ремонтник ОСОБА_4 для звільнення відстійника.

Відкривши люк колодязя горизонтального відстійника № 2 секції 2, де знаходилась засувка, працівники відчули неприємний запах. ОСОБА_8 почала говорити, що в колодязь не можна спускатись, оскільки ОСОБА_6 може отруїтись, але її не послухали. ОСОБА_6 не погоджувався спускатись у колодязь, але ОСОБА_3 надав йому вказівку спуститись. При цьому ОСОБА_6 умовив ОСОБА_3 почекати доки він одягне захисний костюм, але ОСОБА_3 не погодився, що б ОСОБА_6 вдягнув і протигаз з рятувальним поясом і страхувальною мотузкою. Коли ОСОБА_6 спускався в колодязь він почав сильно кашляти і ОСОБА_8 стала кричати, що йому зле, в цей момент ОСОБА_6 втратив свідомість і впав у колодязь. ОСОБА_3 вказав ОСОБА_8 щоб вона принесла рятувальний пояс і страхувальну мотузку щоб витягти ОСОБА_6 з колодязя. ОСОБА_8 побігла по рятувальні пояси і страхувальні мотузки, але не знайшла їх. Тим часом, ОСОБА_2 , який прийшов разом з ОСОБА_8 та знаходився поруч, почав говорити ОСОБА_3 , що треба рятувати ОСОБА_6 , на що ОСОБА_3 йому відповів, що б той ліз і рятував. В свою чергу, ОСОБА_2 також без засобів індивідуального захисту, з метою рятування ОСОБА_6 , за погодженням та вказівкою керівника даних робіт з підвищеною небезпекою (майстром ОСОБА_3 ), поліз у колодязь, йому стало зле, він втратив свідомість і впав на дно колодязя. Побачивши, що відбувається з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 також спустився в колодязь та втратив свідомість.

Близько о 10 годині 21 хвилині на місце нещасного випадку прибули спеціальні рятувальні служби та констатували смерть ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 .

Загибель ОСОБА_2 настала внаслідок порушень діючого законодавства під час виконання робіт з підвищеною небезпекою працівниками КП «КРИВБАСВОДОКАНАЛ», а також внаслідок експлуатації джерела підвищеної небезпеки - колодязя горизонтального відстійника № 2 секції 2 Радушанського водопровідного комплексу, який перебуває в користуванні КП «КРИВБАСВОДОКАНАЛ». Отже, загибель потерпілого, який являється сином Позивача, настала внаслідок нещасного випадку, що стався з причини невиконання Відповідачем свого обов`язку, по створенню безпечних умов під час проведення робіт з підвищеною небезпекою в колодязі горизонтального відстійника № 2 секції 2 Радушанського водопровідного комплексу, який в тому числі, в силу вимог законодавства являється джерелом підвищеної небезпеки.

Позивач втратила одну з найрідніших людей - сина. Позивач назавжди позбавлена можливості спілкування з рідною людиною, позбавлений можливості отримувати піклування та допомогу від рідного сина, дарувати сину материнську любов та теплоту. Увагу на неосяжний рівень даної втрати слід звернути не лише з урахуванням загальнолюдської природи, а й з огляду на міцні соціальні зв`язки, які існували між загиблим та Позивачем. Загиблий весь свій вільний час приділяв родині, вів з батьками спільне господарство, надавав їм допомогу у найскладніші моменти в житті. Однак, внаслідок нещасного випадку, що призвів до смерті ОСОБА_2 , життєвий зв`язок матері з сином розірвано та його відновлення виключено.

Виходячи із зазначеного розрахунку, враховуючи глибину, характер та тривалість душевних страждань, переживань, істотність вимушених змін в житті Позивача, спричинених смертю члена сім`ї, керуючись принципом розумності, виваженості та справедливості, вважає, що розмір домірного відшкодування моральної шкоди завданої Позивачу повинен складати 536 800 гривень, що відповідає завданим стражданням і є достатнім для їх відшкодування.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому зазначає, що виходячи з обставин, встановлених у акті (розслідування) нещасного випадку, що стався 18.09.2021 року о 10-00 год. Форми Н-1/п ОСОБА_2 не будучи у трудових відносинах з відповідачем, самовільно проник на територію Радушанського водопровідного комплексу (колодязь горизонтального відстійника очисних споруд), і не будучи у підпорядкуванні ОСОБА_3 самостійно прийняв рішення здійснювати порятунок ОСОБА_6 . Ні ОСОБА_3 ні іншими працівниками відповідача не приймалися будь-які дії щодо примушування, чи спонукання ОСОБА_2 на здійснення порятунку ОСОБА_6 . Отже, потерпілий ОСОБА_2 під час порятунку ОСОБА_6 діяв з прямим умислом, адже самостійно прийняв рішення рятувати ОСОБА_6 .

Також зазначив, що позивачем не надано суду жодних допустимих і належних доказів, які б підтверджували факт спричинення шкоди саме відповідачем, доказів, що підтверджують протиправність дій відповідача і його вину, відсутність причинного зв`язку між протиправною дією та негативними наслідками з приводу завдання шкоди його здоров`ю, отже позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Фактичні обставини, встановлені судом.

18 вересня 2021 року ОСОБА_2 - загинув, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 та обставинами викладеними в Акті спеціального розслідування нещасного випадку (а.с. 12, 31-46).

Загиблий ОСОБА_2 доводиться позивачу рідним сином, наявність родинних зв`язків підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 14 серпня 1978 року (а.с.151).

Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 18 вересня 2021 року від 15 лютого 2022 року (надалі - Акт), затвердженим в.о. начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровської області 18 лютого 2022 року у пункті 4 встановлено обставини нещасного випадку. Серед яких зазначено наступне:

«Відповідно до наказу директора комунального підприємства «Кривбасводоканал» від № 1539 на роботу у вихідний день 18.09.2021 були виведені наступні працівники: майстер ОСОБА_3 , слюсарі-ремонтники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , хімік ОСОБА_9 .

Згідно з поясненнями ОСОБА_10 : злив коагулянту повинні були виконувати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ; ОСОБА_9 повинна була взяти аналіз вхідного контролю коагулянту; ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 повинні були виконати спускання мулу з горизонтального відстійника №2 секція №2.

17 вересня 2021 року близько 08 години 00 хвилин вищезазначені особи, крім ОСОБА_8 прийшли на роботу. О 08 годині 12 хвилин ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_7 і повідомив, що приїхала автоцистерна з коагулянтом, а також сказав, щоб вона подзвонила ОСОБА_8 , щоб та приїхала на роботу зливати коагулянт. ОСОБА_7 зателефонувала ОСОБА_8 і передала все те, що їй сказав ОСОБА_11 . Потім ОСОБА_3 сказав ОСОБА_7 піти в лабораторію за ємністю для відбору проб коагулянту для аналізу. ОСОБА_7 взяла в лабораторії пляшки, віддала їх ОСОБА_6 , той набрав коагулянт і вони разом з ОСОБА_7 віднесли у лабораторію, а потім пішли у побутове приміщення, чекати ОСОБА_8 . Разом з ОСОБА_8 на територію Радушанського водопровідного комплексу зайшов її цивільний чоловік - ОСОБА_2 , який привіз її на особистому автомобілі і після виконаної роботи повинен був відвезти додому. Охоронник ОСОБА_12 пропустив його на територію Радушанського водопровідного комплексу. Вони, разом з ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , знаходилися у побутовому приміщені коли ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_3 і сказав, щоб той пішов до відстійника та заміряв на скільки зійшла вода у відстійнику. ОСОБА_6 і ОСОБА_8 пішли заміряли рівень води і доповіли ОСОБА_3 .

О 09 годині 30 хвилин ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_3 і покликав його до відстійника № 2, ОСОБА_7 пішла з ним. ОСОБА_8 з ОСОБА_2 залишилися у побутовому приміщенні.

ОСОБА_3 сказав ОСОБА_7 , щоб вона зателефонувала ОСОБА_8 і покликала її до них, а ОСОБА_6 - щоб він закрив засувку у колодязі горизонтального відстійника № 2 секції № 2, яку о 08 годині 10 хвилин відкрив слюсар-ремонтник ОСОБА_4 для звільнення відстійника. Тим часом ОСОБА_4 і ОСОБА_5 пішли перевірити рівень води у водоймі за межами Радушанського водопровідного комплексу.

Відкривши люк колодязя горизонтального відстійника №2 секції №2, де знаходилась засувка, працівники відчули неприємний запах. ОСОБА_8 почала говорити, що в колодязь не можна спускатися, що ОСОБА_6 може отруїтися, але її не послухали. ОСОБА_6 не погоджувався спускатися у колодязь, але ОСОБА_3 надав вказівку йому спуститися. При цьому ОСОБА_6 умовив ОСОБА_3 почекати доки він одягне захисний костюм, але ОСОБА_3 не погодився, щоб ОСОБА_6 вдягнув і протигаз з рятувальним поясом, і страхувальною мотузкою. Коли ОСОБА_6 спускався у колодязь, він почав сильно кашляти і ОСОБА_8 стала кричати, що йому зле, хлопець втратив свідомість і впав у колодязь. ОСОБА_3 сказав ОСОБА_8 , щоб вона принесла рятувальний пояс і страхувальну мотузку, витягнути ОСОБА_6 з колодязя. ОСОБА_8 побігла по рятувальні пояси і страхувальні мотузки, але не знайшла, бо їх віднесли до резервуарів чистої води № 5 (далі РЧВ № 5). Тим часом, ОСОБА_2 , який прийшов разом з ОСОБА_8 та знаходився поруч, почав говорити ОСОБА_3 , що треба рятувати ОСОБА_6 , на що ОСОБА_3 йому відповів, щоб той ліз і рятував. ОСОБА_2 також без засобів захисту поліз у колодязь, йому стало зле, він втратив свідомість і впав на дно колодязя. Побачивши, що стало з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зі словами «Мені тюрма» почав спускатися у колодязь. ОСОБА_7 намагалася зупинити його, тоді він сказав їй, щоб вона побігла до операторів на фільтрах і ті зателефонували у швидку та МНС для надання допомоги. ОСОБА_7 направилася до приміщення, де знаходились оператори на фільтрах. Через кілька кроків вона обернулася та не побачила ОСОБА_3 , він спустився у колодязь. Це відбулося близько 10 годині. Про те, що сталося ОСОБА_7 повідомила к.о. начальника Радушанського водопровідного комплексу ОСОБА_10 .

На місце події приїхали 26 ДПРЧ АЦ-4-60 (530927) 515М, 11 ДПРЧ на «САРМ-Л», ДВГРЗ на «Citroen», Довгинцівське відділення поліції, служба 103. Особовим складом ДВГРЗ ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області за допомогою рятувальної мотузки було піднято на поверхню тіла потерпілих. Працівниками швидкої медичної допомоги, які прибули на місце нещасного випадку о 10 годині 21 хвилині, було констатовано смерть ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 .

Комісією із повторного спеціального розслідування нещасного випадку було встановлено:

Посадовими особами комунального підприємства «Кривбасводоканал» не було організовано газонебезпечні роботи відповідно до вимог «Типової інструкції щодо організації безпечного проведення газонебезпечних робіт» НПАОП 0.00-5.11-85, затвердженої Держгіртехнаглядом СРСР від 20.02.1985.

Посадовими особами комунального підприємства «Кривбасводоканал» не вжиті заходи щодо скорочення кількості газонебезпечних робіт на Радушанському водопровідному комплексі.

Посадовими особами комунального підприємства «Кривбасводоканал» не забезпечена трудова і виробнича дисципліна, а саме: від роботи не був відсторонений слюсар-ремонтник ОСОБА_6 , який знаходився на робочому місці на Радушанському водопровідному комплексі в стані алкогольного сп`яніння" (а.с.31-43).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 2155 смерть ОСОБА_13 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 від «асфіксії» (закриття дихальних шляхів рідиною, токсична дія клоачних газів) (а.с.13-14).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2155 смерть ОСОБА_13 настала від утоплення у колодязі у воді, яка ускладнилась асфіксією що підтверджується морфологічними змінами з боку внутрішніх органів (фекальні маси у носових ходах) (а.с.15-21).

Згідно повідомлення про нещасний випадок від 18.09.2021 року на території Радушанського водопровідного комплексу в колодязі з запірною арматурою стався нещасний випадок за наслідками якого загинуло троє осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_6 (працівники КП «Кривбасводоканал») та ОСОБА_2 (не є працівником КП «Кривбасводоканал») (а.с.24-25).

Відповідно до протоколу огляду місця, де стався груповий нещасний випадок 18.09.2021 року, який складено спеціальною комісією з розслідування нещасного випадку, місцем нещасного випадку являється колодязь горизонтального відстійника очисних споруд Радушанського водопровідного комплексу, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, Нікопольське шосе, 219, який перебуває в орендному користуванні КП «Кривбасводоканал» згідно договору № 12/02-6494-ОД від 29.12.2017 року (а.с.26-28).

Нормативно-правове обґрунтування

Спір виник з приводу відшкодування моральної шкоди, завданою смертю особи.

Суд зазначає, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (частини перша та пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.

Згідно з частинами першої, другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1171 ЦК України шкода, завдана особі у зв`язку із вчиненням дій, спрямованих на усунення небезпеки, що загрожувала цивільним правам чи інтересам іншої фізичної або юридичної особи, якщо цю небезпеку за даних умов не можна було усунути іншими засобами (крайня необхідність), відшкодовується особою, яка її завдала.

Зазначена норма встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також інших умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку між такою поведінкою і завданою шкодою та вини заподіювача (крім випадків відповідальності без вини).

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові дружині, батькам, усиновлювачам, дітям усиновленим, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю, згідно ч.2 ст.1168 ЦК України.

Висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Підстави відповідальності КП «Кривбасводоканал» за моральну шкоду, спричинену внаслідок загибелі ОСОБА_2 , судом встановлені в повному обсязі.

Так, відповідально до п. 7 Акту розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, що стався із сином Позивача 18 вересня 2021 року, комісія розглянула матеріали розслідування нещасного випадку, провела опитування осіб, причетних до нещасного випадку, і прийшла до висновку, що згідно з п. 52 пп. 1 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 337, нещасний випадок зі смертельним наслідком, який стався зі слюсарем-ремонтником Радушанскього водопровідного комплексу комунального підприємства «Кривбасводоканал» ОСОБА_6 , якого намагався врятувати син позивача, визнано таким, що пов`язаний з виробництвом.

Згідно п. 4 Акту розслідування від 15.02.2022 року та висновку експерта № 5075-22 за результатами проведення судової експертизи з дослідження причин та наслідків порушень вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці по кримінальному провадженню № 0000612, складеного 05.06.2023 року - « ОСОБА_2 , який прийшов разом з ОСОБА_8 та знаходився поруч почав говорити ОСОБА_3 , що треба рятувати ОСОБА_6 , на що ОСОБА_3 йому відповів, щоб той ліз і рятував. ОСОБА_2 також без засобів захисту поліз в колодязь, йому стало зле, він втратив свідомість і впав на дно колодязя. Причиною нещасного випадку є недодержання вимог законодавства про охорону праці під час проведення робіт підвищеної небезпеки, устаткування підвищеної небезпеки. Посадовими особами КП «Кривбасводоканал» не вжиті заходи щодо скорочення кількості газонебезпечних робіт на Радушанському водопровідному комплексі. (а.с.39-40, 92-98).

Відповідно до відповіді на питання 3 висновку експерта № 5075-22 за результатами проведення судової експертизи з дослідження причин та наслідків порушень вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці по кримінальному провадженню № 0000612, складеного 05.06.2023 року: порушення вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці посадовими особами КП «Кривбасводоканал» знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку із загибеллю працівників Радушанського Водопровідного комплексу КП «Кривбасводоканал» майства ОСОБА_3 і слюсаря-ремонтника ОСОБА_6 , і з технічної точки зору знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з загибеллю слюсаря-ремонтника ОСОБА_6 і громадянина ОСОБА_2 (а.с.125).

Відповідно до ч. 1 ст. 1171 ЦК України шкода, завдана особі у зв`язку із вчиненням дій, спрямованих на усунення небезпеки, що загрожувала цивільним правам чи інтересам іншої фізичної або юридичної особи, якщо цю небезпеку за даних умов не можна було усунути іншими засобами (крайня необхідність), відшкодовується особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1172 ЦК України замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Оскільки ОСОБА_2 поліз до колодязя з метою врятування життя ОСОБА_14 та враховуючи вказівки майстра КП «Кривбасводоканал» ОСОБА_3 та з врахуванням зазначених норм ЦК України суд вважає, що саме КП «Кривбасводоканал» повинно відшкодувати моральну шкоду, заподіяну внаслідок смерті сина позивача.

Посилання відповідача на те, що загиблий не будучи у підпорядкуванні ОСОБА_3 самостійно прийняв рішення здійснювати порятунок ОСОБА_6 , жодним чином не спростовують висновки за результатами розслідування нещасного випадку та висновку експерта № 5075-22 за результатами проведення судової експертизи з дослідження причин та наслідків порушень вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці по кримінальному провадженню № 0000612, а також наявність вини підприємства.

Факт заподіяння моральної шкоди позивачеві у зв`язку з втратою близької людини встановлений в судовому засіданні. Зокрема, позивач - ОСОБА_1 , у зв`язку із втратою сина переживає душевні та психологічні страждання, позбавлена можливості спілкування з рідною людиною та отримувати від нього піклування та підтримку, що тягне за собою порушення нормальних життєвих зв`язків позивача та докладання з її боку додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом також встановлено, що втрата життєвих зв`язків позивача з рідною людиною є прямим причинним зв`язком між шкодою та протиправною поведінкою відповідача.

Дослідивши представлені суду докази, суд вважає, що відповідач є особою, що має понести відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачеві, тому доводи викладені у відзиві відповідача про те, що ОСОБА_2 під час порятунку ОСОБА_6 діяв з прямим умислом, адже самостійно прийняв рішення рятувати ОСОБА_6 , не заслуговують на увагу, оскільки вина підприємства у нещасному випадку зі смертельними наслідками, що стався з працівниками підприємства відповідача КП «Кривбасводоканал» та ОСОБА_2 встановлена належними та допустимими доказами.

Посилання сторони відповідача про те, що вини підприємства у настанні з сином позивача нещасного випадку зі смертельним наслідком немає, адже ОСОБА_2 самостійно прийняв рішення про здійснення порятунку ОСОБА_6 , а тому підприємство не несе відповідальність за його життя і здоров`я, не є підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, однак вказана обставина врахована судом при дослідженні письмових доказів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Оскільки, нормативно-правовими актами України не встановлено розмір компенсації моральної шкоди, відшкодування якої здійснюється на підставі статей 1168, 1171, 1172 ЦК України, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), якихзазнали позивачі у справі, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням обставин, що мати втратила молодого сина, залишилася без його турботи і піклування, суд вважає за можливе стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю сина, грошові кошти у розмірі 200 000 гривень.

Посилання відповідача на те, що позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення їй моральної шкоди у зв`язку з втратою сина, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на незворотні негативні наслідки, які настали для позивача внаслідок смерті сина.

Що стосується розподілу судових витрат.

При зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Позивач подав позов про стягнення про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою. Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року справа № 761/11472/15-ц.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Частиною 6 цієї статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відтак, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», пропорційно до задоволених вимог, суд стягує з відповідача з Комунального підприємства Кривбасводоканал» Криворізької міської ради в дохід держави судовий збір у розмірі 2000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 43, 46 Конституції України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141,259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов адвоката Гузєва Ігоря Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю члена сім`ї- задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Кривбасводоканал» (, місцезнаходження: 50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Дудаєва Джохара, б.6а) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок смерті сина внаслідок нещасного випадку у розмірі 200 000,00 (двісті тисяч)гривень без урахування податків, зборів та інших платежів.

Стягнути з Комунального підприємства «Кривбасводоканал» (, місцезнаходження: 50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Дудаєва Джохара, б.6а) на користь держави судовий збір у розмірі 2000,00 грн (дві тисячі)гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення суду складено 15 лютого 2024 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 );

- відповідач: Комунальне підприємство «Кривбасводоканал», (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Джохара Дудаєва, б. 6А).

Суддя: Р. Є. Скотар