У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Шумило Н.Б.

за участю секретаря судового засідання Кравчук А.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міловської селищної військової адміністрації Старобільського району Луганської області про визнання протиправним та скасування розпорядження та поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до Міловської селищної військової адміністрації, в якому просить визнати протиправним та скасувати розпорядження начальника Міловської селищної військової Адміністрації Старобільського району Луганської області від 23.05.2023 року №42-к про звільнення з посади директора Комунального некомерційного підприємства «Міловської центральної районної лікарні» Міловської селищної ради за прогул без поважних причин відповідно до пункту 4 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України; зобов`язати Міловську селищну військову Адміністрацію Старобільського району Луганської області поновити на посаді директора Комунального некомерційного підприємства «Міловської центральної районної лікарні» Міловської селищної ради, ОСОБА_1 , з 23.05.2023 року.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.09.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, про що повідомлено учасників справи.

08.11.2023 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, до якого додано докази його направлення іншим учасникам справи.

07 лютого 2024 року представник позивача адвокат Грабовський Ю.І. подав до суду через систему «Електронний суд» заяву про зміну предмету позову, в якій просить: визнати протиправним та скасувати розпорядження Міловської селищної військової адміністрації №42-к та №44-к від 23.05.2023 року, зобов`язати Міловську селищну військову адміністрацію поновити ОСОБА_1 на посаді директора КПП «Міловська центральна районна лікарня». У вказаній заяві зазначено, що після подачі ОСОБА_1 позову про скасування розпорядження №42-к посадові особи Міловської селищної військової адміністрації почали «підготовку» до судового розгляду справи, а саме зненацька з?явилося розпорядження №44-к про скасування свого ж розпорядження №42-к і зміни підстав звільнення ОСОБА_1 з посади. Звертає увагу на те, що обидва розпорядження (№42-к та №44-к) датовані 23.05.2023 р. У розпорядженні №44-к Міловської селищної військової адміністрації вказується як підстава звільнення пункт 8-3 частини першої ст. 36 К3пП України, тобто відсутність на роботі працівника та інформації про причини такої відсутності понад чотири місяці поспіль. 22 травня 2023 р. було складено Акт КНП «Міловська центральна лікарня» «Про відсутність на роботі та інформації про причини такої відсутності» (копія акту додається) за підписами т.в.о. директора ОСОБА_3 , старшого інспектора з кадрів Марини Данильченко та уповноваженого представника трудового колективу Олени Недодаєвої. На даний час позивачка зв?язувалась з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з їх слів на 22.05.2023 р. вони не брали участі в складенні такого акту КНП «Міловська центральна районна лікарня» та відповідно не могли такий акт підписувати, та за необхідності можуть засвідчити це в суді. ОСОБА_6 зараз звертається до всіх інстанцій за використання її підпису без її дозволу (підробку її підпису в документах). Також вказано, що згідно акту службового розслідування від 04.09.2023 р. працівниками відділу організаційної та кадрової роботи розпорядження 42-к та 44-к не було направлено на ознайомлення ОСОБА_1 .. Головний спеціаліст з питань кадрової роботи відділу організаційної та кадрової роботи ОСОБА_7 свої дії пояснила тим, що їй не було надано усного чи письмового розпорядження начальника, щодо направлення розпорядження месенджерами ОСОБА_1 . За таке невиконання належним чином своїх обов?язків начальнику відділу організаційної та кадрової роботи Міловської селищної військової адміністрації Сусловій Ю.В. було зроблено усне зауваження. Тобто відповідач сам підтверджує те, що не повідомив ОСОБА_1 належним чином про розпорядження 42-к та 44-к. Також відповідачем після відкриття провадження у справі було надано копію розпорядження №17-к від 01.12.2022 року, яким Міловська СВА тимчасово на період дії воєнного стану призупиняє дію трудового договору з 01 грудня 2022 року з директором Комунального некомерційного підприємства "Міловська центральна районна лікарня" Смирновою Іриною Сергіївною та буцім-то повідомляє абонента « ОСОБА_8 » про це розпорядження. На скріншотах з месенджера WhatsApp не міститься номер телефону ОСОБА_9 , лише назва адресата « ОСОБА_8 », тому неможливо дійти висновку, кому саме Міловська СВА направляла дане розпорядження. «Смирнова» можна назвати будь-якого абонента зі списку контактів телефону. Позивачка дане розпорядження не отримувала, якщо таке взагалі існувало. Так само ОСОБА_1 не повідомили і про необхідність вийти на роботу. З початку повномасштабного вторгнення РФ вона вимушено перебувала на окупованій території в смт. Мілове Луганської області, перебувала під слідством окупаційної адміністрації за відмову співпрацювати з окупаційною владою. При спробах виїзду на підконтрольну Україні територію телефон та сімкартку у ОСОБА_1 відібрали на блок-посту окупантів при фільтрації. Виїхати на підконтрольну територію України позивачці вдалося лише 06.08.2023 р., сімкартку вона відновила лише у серпні 2023 року.

12.02.2024 року від представника відповідача ОСОБА_2 поступило клопотання про залишення заяви про зміну предмета позову, яка подана представником позивача ОСОБА_10 07.02.2024. В клопотанні зазначено, що з вказаною заявою Міловська селищна військова адміністрація не згодна, оскільки у відповідності до вимог ч.3 ст. 49 КУпАП у справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.09.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження, та відбулося два судових засідання 31.10.2023 та 15.01.2024. Враховуючи наведене вказану заяву просить залишити без розгляду.

Позивач у судовому засіданні підтримала подану своїм представником заяву про зміну предмету позову та просила її прийняти, з мотивів викладених у ній. Крім того зазначила, що після направлення відповідачем відзиву та документів виникла необхідність змінити предмет позову.

Представник відповідача заперечила щодо прийняття заяви про зміну предмета позову та просила залишити таку без розгляду.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали заяви та матеріали справи, що стосуються її вирішення, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання.

У відповідності до ч.3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі. (ч. 5 ст. 49 ЦПК України).

Представником позивача підтверджено факт направлення заяви про зміну предмета позову відповідачу.

Крім того, як вказувалось ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.09.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 28 вересня 2023 року.

Заяву про зміну предмету позову представник позивача подав через систему «Електронний суд» 07.02.2024 року, під час розгляду справи по суті, тобто пропустивши строк встановлений ч.3 ст. 49 ЦПК України.

Заслухавши доводи позивача, а також те, що про існування розпорядження №44-к від 23.05.2023 року Міловської селищної військової адміністрації вона дізналася вже під час розгляду даної справи по суті, суд вважає за можливе розглянути подану заяву про зміну предмету спору.

При цьому, приписами частини 3 статті 49 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що одночасна зміна і предмета і підстав позову не допускається. Зміна позивачем підстав і предмета позову може мати місце лише альтернативно, тому одночасна їх зміна неможлива. Отже, у разі подання позивачем клопотання (заяви), направленого на одночасну зміну предмета і підстави позову, суд з урахуванням конкретних обставин повинен відмовити в задоволенні такого клопотання (заяви).

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право).

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретного позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) захоче скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги.

Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.

Таким чином, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Доповнення позовних вимог новою вимогою та новими обставинами, по суті своїй є новим позовом.

Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Міловської селищної військової адміністрації, в якому просить визнати протиправним та скасувати розпорядження начальника Міловської селищної військової Адміністрації Старобільського району Луганської області від 23.05.2023 року №42-к; зобов`язати Міловську селищну військову адміністрацію Старобільського району Луганської області поновити її на посаді директора Комунального некомерційного підприємства «Міловської центральної районної лікарні» Міловської селищної ради, з 23.05.2023 року.

При цьому, із заяви про зміну предмету позову від 07.02.2024 року слідує, що позивач просить визнати протиправним та скасувати розпорядження Міловської селищної військової адміністрації №42-к та №44-к від 23.05.2023 року, зобов`язати Міловську селищну військову адміністрацію поновити ОСОБА_1 на посаді директора КПП «Міловська центральна районна лікарня».

Таким чином позивачем доповнено позовні вимоги до відповідача новою, що свідчить про зміну предмету позову.

У позовній заяві позивач обґрунтовувала позовні вимоги тим, що про своє звільнення дізналась 15.08.2023 року, після отримання на месенджер від невідомої особи розпорядження Міловської селищної військової Адміністрації Старобільського району Луганської області від 23.05.2023 року №42-к про її звільнення з посади директора Комунального некомерційного підприємства «Міловської центральної районної лікарні» Міловської селищної ради за прогул без поважних причин 22.05.2023 року. Лист повідомлення від 11.05.2023 року №03-35/786 який зазначений відповідачем у підставі звільнення їй не направлявся, з розпорядженням начальника Міловської селищної військової адміністрації Старобільського району Луганської області від 11.05.2023 року №35-к, в його первинній редакції, її не ознайомлювали та не направляли засобами зв?язку, з актом про відсутність її на робочому місці від 22.05.2023 року №1 вона не знайома та не підписувала його. ЇЇ ніхто завчасно не повідомляв про обов?язок стати до роботи 22.05.2022 року.

А у заяві про зміну предмету позову від 07.02.2024 року позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що з?явилося розпорядження №44-к про скасування розпорядження №42-к і зміни підстав звільнення ОСОБА_1 з посади. У розпорядженні №44-к Міловської селищної військової адміністрації вказується як підстава звільнення пункт 8-3 частини першої ст. 36 К3пП України, тобто відсутність на роботі працівника та інформації про причини такої відсутності понад чотири місяці поспіль. 22 травня 2023 р. було складено Акт КНП «Міловська центральна лікарня» «Про відсутність на роботі та інформації про причини такої відсутності» за підписами т.в.о. директора ОСОБА_3 , старшого інспектора з кадрів Марини Данильченко та уповноваженого представника трудового колективу Олени Недодаєвої. Що вона зв?язувалась з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з їх слів на 22.05.2023 р. вони не брали участі в складенні такого акту КНП «Міловська центральна районна лікарня» та відповідно не могли такий акт підписувати. Також вказано, що згідно акту службового розслідування від 04.09.2023 р. працівниками відділу організаційної та кадрової роботи розпорядження 42-к та 44-к не було направлено на ознайомлення ОСОБА_1 .

Вказане свідчить про зміну позивачем і підстав позову.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у справі №916/1764/17, рішення від 13.03.2018 року.

Таким чином, з поданої заяви про зміну предмету позову вбачається, що позивач одночасно змінила предмет позову, доповнила вимогою про визнання протиправним та скасування розпорядження №44-к від 23.05.2023 та підстави позову, навела нові обставини в обґрунтування своїх вимог, що є недопустимим в розрізі положень цивільного процесуального законодавства.

За наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для прийняття заяви про зміну предмету позову, яка подана представником позивача 07.02.2024, оскільки за своїм змістом у заяві викладено вимоги, які за своєю суттю змінюють підстави та предмет поданого позову, що є недопустимим відповідно до вимог статті 49 Цивільного процесуального кодексу України, та свідчить про подання позивачем нової позовної заяви з визначенням нових позовних вимог та доведенням заявлених вимог шляхом подання нових доказів.

При цьому, відмова в прийнятті зміненої заяви не перешкоджає позивачу звернутися з відповідними вимогами в загальному порядку шляхом подання нового позову.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у прийнятті до провадження у цивільній справі №308/14649/23 заяви про зміну предмету позову представника позивача - адвоката Грабовського Юрія Ігоровича, яка подана до суду 07 лютого 2024 року.

Роз`яснити позивачу його право на звернення до суду з відповідними вимогами у загальному порядку шляхом подання позову.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено - 16 лютого 2024 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило