справа № 619/3051/17
провадження № 4-с/619/1/24
УХВАЛА

іменем України

15 лютого 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Овсяннікова В.С., за участі секретаря судового засідання Попової О.О., скаржника ОСОБА_1 , державного виконавця Бєльського А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Дергачівського відділу Державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стадніченко Т.О., в якій просив визнати неправомірною бездіяльність Головного державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стадніченко Т. О. у виконавчому провадженні №57416300, яка виразилась у невиконанні пункту 4 розділу IX Виконання рішень немайнового характеру Інструкції з організації примусового виконання рішень, щодо не звернення з поданням до суду про розшук боржника в період з дня надходження оригіналу виконавчого документу до 12.07.2023 року.

Вимоги скарги обґрунтовано тим, що 09.12.2023 року він ознайомився з ухвалою Дергачівського районного суду від 04.12.2023 року, в якій суддя в обгрунтування свого рішення зазначає, що станом на 27.11.2023 року боржник не виконав вимогу державного виконавця, не надав відомості про місцезнаходження, наразі місцезнаходження боржника не відомо. Тобто судом правомірно встановлено, що на час прийняття ухвали суду 04.12.2023 виконавцем не було встановлено місце знаходження боржника.

Згідно матеріалів виконавчого провадження №57416300 встановлено: 24.12.2021 виконавець відновив виконавче провадження по ухвалі Дергачівського районного суду Харківської області від 25.11.2021 № 619/3051/17, якою визнана неправомірною бездіяльність щодо не відновлення виконавчого провадження та зобов`язано відповідача відновити зазначене виконавче провадження; відповідач 15.11.2022 отримав оригінал виконавчого листа №619/3051/17 від 14.08.2018 разом з його заявою від 10.11.2022 як стягувача у виконавчому провадженні; виконавцем була подана вимога від 13.04.2023 до боржника про надання інформації щодо фактичного місця перебування та реєстрації. Відповіді виконавець не отримав. Інших дій щодо розшуку боржника та дитини у виконавчому провадженні до 13.07.2023 відповідач не вчиняв.

Виконавець звернувся до суду з поданням про розшук боржника 27.11.2023, у зв`язку з чим він вважає, що бездіяльність відповідача встановлена з часу надходження оригіналу виконавчого документу по 12.07.2023, яка виразилась у невиконанні пункту 4 розділу IX Виконання рішень немайнового характеру Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Зазначає, що виконавцем не було виконано 113 разів виконавчих дій згідно з судовим рішенням по побаченню стягувача з дитиною у відновленому виконавчому провадженні №57416300 у якому був присутній оригінал виконавчого документу від 14.08.2018. Тобто вчинена умисна систематична бездіяльність з боку відповідача, яка тривала майже вісім місяців. Така умисна протиправна бездіяльність відповідача порушила немайнові права малолітньої дитини 113 разів, чим завдала моральної шкоди та душевних страждань.

Скаржник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав свою скаргу.

В.о. начальника Дергачівського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бєльський А.Ю. у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував. Пояснив, що державним виконавцем приймались всі передбачені законом міри для з`ясування місцезнаходження боржника.

У відзиві на скаргу представник Дергачівського відділу ДВС зазначає, що на виконанні перебуває виконавчий лист №619/3051/17 від 14.08.2018, виданий Дергачівським районним судом Харківської області про усунення перешкод ОСОБА_1 та визначення йому днів для участі у вихованні та спілкуванні з його малолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24.04.2022 року на електронну адресу відділу ДВС надійшла заява від боржника ОСОБА_3 , у своїй заяві ОСОБА_3 , повідомила, що у зв`язку зі збройною агресією РФ проти України та систематичними жорстокими обстрілами м. Харкова та сусідніх населених пунктів, в тому числі смт. Мала Данилівка, враховуючи постійну загрозу ракетних ударів на усій території України, у зв`язку з реальною загрозою життю і здоров`ю дитини ОСОБА_2 , 2015 р.н., а також відсутністю належного матеріального, побутового забезпечения та неможливістю медичного обслуговування, дитина разом з нею, за рекомендацією батька ОСОБА_1 , була евакуйована до Німеччини.

Державним виконавцем перевірялась дана інформація та у зв`язку з чим направлялись запити відповідним установам та безпосередньо на електронну пошту боржника.

27.11.2023 року державним виконавцем було підготовлено подання про розшук боржника та направлено до Дергачівського районного суду Харківської області. Однак подання було повернуто до відділу. 02.01.2024 року державним виконавцем було повторно направлено подання про розшук боржника ОСОБА_3

08.01.2024 року судом була винесена ухвала, якою у задоволенні подання державного виконавця про розшук боржника ОСОБА_3 було відмовлено. Суд прийшов до висновку, що боржник ОСОБА_3 виконала свій обов`язок, визначений ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», письмово повідомила виконавцю про зміну місця свого перебування.

Боржник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, повідомлялася шляхом надсилання судової повістки, про що свідчить поштовий конверт, який направлявся рекомендованим листом з повідомленням, відзиву чи клопотання до суду не подавала. (а.с. 79-80).

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить наступного висновку.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що на виконанні Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавчий лист №619/3051/17 від 14.08.2018, виданий Дергачівським районним судом Харківської області про усунення перешкоди ОСОБА_1 та визначення йому днів для участі у вихованні та спілкуванні з його малолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

Відповідно до ч. 5 розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень якщо рішенням про встановлення побачення з дитиною не визначено час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, державний виконавець викликає сторони виконавчого провадження з метою визначення часу та (або) місця такого побачення шляхом надіслання викликів одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Сторона виконавчого провадження у разі неможливості з`явитися на призначений час письмово повідомляє про це державного виконавця шляхом подання заяви (клопотання), в якій (якому) зазначає про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною.

Державний виконавець визначає час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, враховуючи позицію сторін виконавчого провадження та інтереси дитини, шляхом винесення постанови про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною.

17.11.2022 від ОСОБА_1 на адресу відділу ДВС надійшов оригінал виконавчого листа №619/3051/17 від 14.08.2018 року.

ОСОБА_1 у скарзі зазначає про невчинення будь-яких дій державним виконавцем щодо розшуку боржника та дитини у виконавчому провадженні до 13.07.2023 року з часу надходження виконавчого листа, окрім вимоги від 13.04.2023 року до боржника про надання інформації щодо фактичного місця перебування та реєстрації.

Між тим матеріали справи свідчать, що 02.12.2022 року, 08.02.2023 року, 19.05.2023 року, 26.06.2023 року державним виконавцем були направлені електронні запити до державної прикордонної служби щодо перетину ОСОБА_3 державного кордону, згідно відповіді дані щодо перетину боржником державного кордону відсутні.

При цьому 24.04.2022 року на електронну адресу ВДВС боржник ОСОБА_3 повідомляла, що у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України та систематичними жорстокими обстрілами м. Харкова та сусідніх населених пунктів, в тому числі смт Мала Данилівка, враховуючи постійну загрозу ракетних ударів на усій території України, у зв`язку з реальною загрозою життю і здоров`ю дитини ОСОБА_2 , 2015 р.н., а також відсутністю належного матеріального, побутового забезпечення та неможливістю медичного обслуговування, дитина разом з нею, за рекомендацією батька ОСОБА_1 , була евакуйована до Німеччини.

13.04.2023 року на електронну адресу боржника направлено вимогу про надання інформації щодо фактичного місця перебування та реєстрації.

19.05.2023 року на адресу боржника в АДРЕСА_1 , рекомендованою кореспонденцією направлено виклик, однак його було повернуто у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

27.06.2023 року направлено запит до Головного управління міграційної служби щодо наявності у боржника закордонного паспорта.

11.07.2023 року державним виконавцем було направлено запит до Посольства України в Федеративній Республіці Німеччина, Генеральне консульство України у Гамбурзі, Генеральне консульство України у Мюнхені, Генеральне консульство України в Дюссельдорфі, Генерального консульства України у Франкфурті на Майні, чи дійсно боржник ОСОБА_3 була евакуйована до Німеччини разом з дитиною ОСОБА_2 , 2015 року народження.

З відповіді №38364 від 11.07.2023 т.в.о. начальника управління консульського захисту Департаменту консульської служби Міністерства закордонних справ, вбачається, ОСОБА_3 29.07.2023 зверталася до установи із заявою щодо продовження строку дії свого паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

Ця відповідь, в рамках надання правової допомоги відповідно до чинних міжнародних угод, свідчить про те, що ОСОБА_3 все таки перетинала кордон України та виїздила до Німеччини.

13.07.2023 року державним виконавцем була винесена постанова про визначення місця побачення стягувача з дитиною та направлена сторонам виконавчого провадження.

Як вбачається з акту від 13.07.2023 року державним виконавцем було здійснено виїзд за адресою боржника вказаною у виконавчому документі за адресою: АДРЕСА_1 . В ході виїзду було встановлено, що боржник ОСОБА_3 за вказаною адресою відсутня, зі слів матері та сусідів боржниця виїхала за межі України, а саме до Німеччини у зв`язку зі збройною агресією РФ.

17.07.2023 року на електронну пошту відділу ДВС надійшла заява боржника ОСОБА_3 . У своїй заяві боржник повідомляє, що так як вже повідомлялося нею раніше, у заяві від 24.04.2022 року, у зв`язку зі збройною агресією РФ проти України та постійними хаотичними ракетними та артилерійськими обстрілами усієї території України, рятуючи сина ОСОБА_2 , вона була змушена покинути територію України. Боржниця повідомляє, що на даний час разом з сином ОСОБА_4 перебуває у Німеччині (м. Бремен) у статусі біженців, про що надає відповідні документи (а саме посвідченнями на право проживання № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ), тому з`явитися на виклик державного виконавця та бути присутньою при проведенні виконавчих дій, які призначені на 20.07.2023 року за адресою АДРЕСА_2 , вона не в змозі. У своїй заяві ОСОБА_3 повідомляє, що не може наражати сина ОСОБА_4 на небезпеку, оскільки в Україні продовжено військовий стан, відбуваються воєнні дії, ворог продовжує завдавати ракетних ударів по всій території держави, тому готова надати можливість для побачення ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 , на території Німеччини.

Згідно з інформацією Генерального Консульства України у Гамбурзі 29.07.2022 року ОСОБА_3 зверталась до установи з заявою щодо продовження строку дії паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

03.08.2023 року на електронну адресу ОСОБА_3 було направлено запит державного виконавця вих. №41970 про надання підтверджуючих документів, що станом на теперішній час вона дійсно перебуває на території Німеччини м. Бремен.

04.08.2023 року на електронну адресу відділу надійшла відповідь від ОСОБА_3 на запит державного виконавця від 04.08.2023 року, про те, що для отримання підтверджуючих документів, боржник звернеться до відповідних органів, а в якості доказу наразі надає копію квитка на свої ім`я, який було придбано нею 31.07.2023 року з ОСОБА_5 до ОСОБА_6 і назад.

08.01.2024 року Дергачівським районним судом постановлена ухвала, якою у задоволенні подання державного виконавця про розшук боржника ОСОБА_3 відмовлено.

Оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що державний виконавець діяв у межах та у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Будь-яких підстав звертатися до суду з поданням про розшук боржника ОСОБА_3 в період з дня надходження оригіналу виконавчого документу до 12.07.2023 року не вбачається, оскільки нею було повідомлено ВДВС про своє місце знаходження в Німеччині, ця інформація перевірялась державним виконацем шляхом направлення відповідних запитів, а тому вважати, що існує бездіяльність державного виконавця з цього приводу не можна.

За таких обставин підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1, 10, 18, 32, 33 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-452 ЦПК України суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали виготовлено 16.02.2024.

Суддя В. С. Овсянніков