Справа №464/2109/23
пр № 2-ві/464/1/24
У Х В А Л А

31 січня 2024 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Горбань О.Ю., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Чорної Софії Зіновіївни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» про зобов`язання до вчинення дій, відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Сихівського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Львівобленерго» про зобов`язання до вчинення дій, відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди.

Згідно протоколу автоматизованої системи документообігу суду визначено суддю Чорну С.З.

29.01.2024 позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід головуючому судді Чорній С.З., яку обгрунтовує наявністю сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності, професійній компетентності судді. Зокрема, 26.01.2024 у судовому засіданні суддя не з`ясувала обізнаність учасників справи з їхніми правами та обов`язками та не роз`яснивши такі розпочала розгляд справи по суті, ним було заявлено заперечення щодо дій судді, однак суддя Чорна С.З. жодної ухвали не постановила.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 30 січня 2024 року заяву про відвід визнано необґрунтованою та у відповідності до ст.33 ЦПК України передано на вирішення іншому судді.

Оглянувши матеріали справи, вважаю, що заявлений відвід є безпідставним.

Відповідно до ч.7 ст.40 ЦПК України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Виходячи із строків розгляду заяви, таку розглянуто у відповідності до ч. 8 ст. 40 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Статтею 36 Цивільного процесуального кодексу України визначено перелік підстав відводу (самовідводу) судді.

Так, відповідно до п.3 та п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також якщо наявні інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

Виходячи із положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд має завжди бути «встановленим законом».

Про те, що термін «суд, встановлений законом» поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, звернуто також увагу Європейським судом з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України».

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним» за ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці.

Мотивуючи заяву про відвід, позивач вказує на те, що суддею було допущено ряд процесуальних порушень та не ухвалено жодного процесуальне рішення.

Згідно із ч.2 ст.214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Крім того, ч.4 ст.36 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може свідчити про упередженість судді чи заінтересованість у результатах розгляду провадження. Оцінка щодо наявності чи відсутності процесуальних порушень при розгляді справи надається судами вищих інстанцій при перегляді судових рішень в апеляційному чи касаційному порядку.

Враховуючи те, що дії судді відповідають вимогам цивільно-процесуального законодавства, об`єктивних даних про сумніви в об`єктивності та неупередженості судді не надано та не зазначено, тому законних підстав для задоволення відводу немає.

Таким чином, заява не ґрунтується на вимогах закону, передбачених законом підстав для задоволення відводу немає та не встановлено, тому суд вважає за необхідне в її задоволенні відмовити.

Керуючись статтями 36, 40, 260,261,263 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Чорної Софії Зіновіївни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» про зобов`язання до вчинення дій, відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Горбань