1Справа № 335/8595/21 4-с/335/12/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Стеценка А.В., за участю секретаря судового засідання Резніченко Ю.В., боржника ОСОБА_1 , державного виконавця Берестецької Т.Е., розглянувши в залі суду в м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

30.01.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на діє державного виконавця, в якій просить суд визнати протиправними дії головного державного виконавця Лівобережного відділу виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Берестецької Т.Е., зобов`язати головного державного виконавця скасувати постанови про відкриття виконавчих проваджень № 73747617 та № 73747738, про розмір мінімальних витрат виконавчих проваджень, про стягнення виконавчих зборів, про закінчення вищезазначених виконавчих проваджень

В обґрунтування скарги боржник зазначає, що постановами головного державного виконавця Лівобережного відділу виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Берестецькою Т.Е. від 05.01.2024 відкрито виконавчі провадження № 73747617 та № 73747738, з виконання виконавчих листів № 335/7397/21, виданих Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 29.09.2022 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь Концерну «МТМ». Постанови державного виконавця Берестецької Т.Е. про відкриття виконавчих проваджень № 73747617 та № 73747738 від 05.01.2024, про розмір мінімальних витрат, про стягнення виконавчих зборів у зазначених виконавчих провадженнях в порушення приписів ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» надіслані виконавцем на адресу боржника лише 09.01.2024. Постанови виконавця отримані боржником 19.01.2024. 11.01.2024 виконавцем винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення суду.

Несвоєчасне надсилання державним виконавцем постанов про відкриття виконавчих проваджень № 73747617 та № 73747738 від 05.01.2024, про розмір мінімальних витрат, про стягнення виконавчих зборів у зазначених виконавчих провадженнях позбавило боржника можливості своєчасно їх оскаржити, добровільно виконати рішення суду або оскаржити рішення суду, на виконання якого видані виконавчі листи.

Крім того, скановані копії виконавчих листів були додані до АСВП вже після закінчення виконавчого провадження 15.01.2024.

З урахуванням викладеного, боржник вважає, що виконавчі дії державним виконавцем Берестецькою Т.Е. здійснювалися безпідставно.

Ухвалою судді від 31.01.2024 відкрито провадження у справі.

08.02.2024 від головного державного виконавця Лівобережного відділу виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Берестецької Т.Е. надійшли заперечення на скаргу, в яких державний виконавець заперечує проти задоволення скарги, зазначає, що при винесені постанов у виконавчих провадженнях № 73747617 та № 73747738 нею була дотримана процедура прийняття рішень. Порушення строків направлень постанов виконавця не підставою для скасування таких рішень.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала скаргу та просила її задовольнити з підстав , зазначених у ній.

Державний виконавець Берестецька Т.Е. заперечувала проти скарги, просила відмовити у задоволенні скарги з підстав, викладених у поданих нею запереченнях.

Представник стягувача в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення боржника та державного виконавця, дослідивши надані ними копії матеріалів виконавчих проваджень, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ст. 451 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною ч. ст. 28 Закону передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення (абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Судом встановлено, що 05.01.2024 на виконання Лівобережного відділу виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли заяви представника Концерну «МТМ» про примусове виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.05.2022 з виконавчими листами № 335/8595/21, виданими 29.09.2022 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Концерну «МТМ» заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.01.2009 по 30.06.2021 у розмірі 70514,22 грн. судових витрат у розмірі 2270,00 грн.

05.01.2024 державним виконавцем Берестецькою Т.Е. винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень № 73747738 та № 73747617, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору у вищезазначених виконавчих провадженнях.

Копії вищезазначених постанов надіслані Лівобережним відділом виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на адресу боржника 09.01.2024, тобто із пропуском строку, визначеного ст. 28 Закону на один день (з огляду на те, що наступний робочий день з дня винесення зазначених постанов припав на понеділок 08.01.2024).

Після отримання відповіді на електронний запит від АТ КБ «Приватбанк», головним державним виконавцем направлено платіжні інструкції до ПТ КБ «Приватбанк» на примусове списання коштів у сумі 78335,64 грн. та 2931,00 грн., що підтверджується копіями платіжних інструкцій № 415 та № 414 від 08.01.2024.

08.01.2024 за вищевказаними виконавчими провадженнями, надійшли грошові кошти боржника на рахунок з обліку депозитних сум відділу.

З копії розпоряджень від 09.01.2024 № 73747738 та № 73747617 вбачається, що державним виконавцем Берестецькою Т.Е. здійснено розподіл стягнутих сум та перераховано на відповідні рахунки стягувача та держави.

11.02.2024 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанови про закриття виконавчих проваджень №73747617 та №73747738.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Суд погоджується з доводами боржника про те, що державним виконавцем порушені вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII щодо порядку надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки з наявної в матеріалах виконавчого провадження копії реєстру поштових відправлень Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та пояснень державного виконавця, наданих в судовому засіданні, вбачається, що копії постанов, винесені державним виконавцем 05.01.2024, надіслані відділом 09.01.2024 в той час як мали бути надіслані не пізніше 08.01.2024.

Разом з тим, зазначене порушення саме по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує скасування постанови про відкриття виконавчого провадження. Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові в справі № 756/9582/14-ц від 24.02.2021.

Чиним Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено строку на самостійне виконання рішення. А строк оскарження дій державного виконавця обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що у задоволені скарги ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 259-261, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відмовити.

Ухвала суду набирає законної з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя А.В. Стеценко