Справа № 529/1786/23
Провадження № 2/529/96/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року Диканський районний суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді Петренко Л.Є.

з участю секретаря - Звягольської В.А.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Диканської селищної ради Полтавського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог Полтавська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , 26.12.2023 звернувся до Диканського районного суду Полтавської області з позовною заявою у якій просить встановити факт родинних відносин між ним та нині померлою матір`ю ОСОБА_2 , а також визнати за ним право власності на житловий будинок, з якого - 1/3 частина як майно колишнього колгоспного двору, 1/6 частину спадкового майна, яке відкрилось після смерті матері ОСОБА_2 , 1/2 частина спадкового майна, яке відкрилось після смерті батька ОСОБА_3 .

В обґрунтування позову загалом вказує, що житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 має статус колишнього колгоспного двору. Членами такого колгоспного двору є позивач по справі та нині померлий батько останнього ОСОБА_3 (голова колгоспного двору). Крім цього, він та його нині померлий батько ОСОБА_3 фактично успадкували по 1/6 частині колгоспного двору після смерті ОСОБА_2 , яка як його член мала право на 1/3 частку у ньому.

За життя батько позивача ОСОБА_3 , у встановленому законом порядку, належну частку майна колгоспного двору не зареєстрував та правовстановлюючий документ на своє ім`я не отримував, що унеможливлює отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті батька.

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 зазначає, що він прийняв також спадщину після смерті його матері ОСОБА_2 , шляхом постійного проживання разом з нею, у виді 1/6 частини у колгоспному дворі, однак через розбіжність у написанні по батькові спадкодавця матері позивача ОСОБА_2 у свідоцтві про його народження як « ОСОБА_4 » та у свідоцтві про її смерть як « ОСОБА_5 » позбавлений можливості підтвердити свої родинні зв`язки з нею та оформити свої спадкові права на спадщину, як спадкоємець за законом першої черги, яка відкрилась після її смерті.

Також у своїй позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказав, що на даний час позбавлений можливості у встановленому законом порядку зареєструвати право власності на свою 1/3 частку у майні колгоспного двору, оскільки чинне законодавство не містить визначення такого виду майна, як колгоспний двір.

Вказані вище обставини і слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

27.12.2023 ухвалою суддя Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання.

18.01.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Також зазначив, що його два брати померли, а сестра проживає в Білорусі, вона на спадщину не претендує, заяв про прийняття спадщини не подавала.

Представник відповідача Диканської селищної ради Полтавського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, вказаним органом надіслано на адресу суду відзив на позов, згідно якого відповідач визнав позов в повному обсязі та просить розглянути справу без участі його представника.

Представник третьої особи - Полтавської державної нотаріальної контори, до суду не з`явився. Заперечень щодо задоволення позову не надав.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вказали, що вони являються односельчанами позивача та достеменно знають, як позивача так і його померлу матір ОСОБА_2 , яка померла у 1991 році та померлого батька. Останні за життя ОСОБА_2 підтримували родинні відносини як мати та син, проживали разом в одному будинку. Знали мати як ОСОБА_8 , як її по батькові було у паспорті не знають.

Заслухавши пояснення позивача, показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Орданівка Диканського району Полтавської області померла ОСОБА_2 (а.с. 12).

З довідки адміністратора ЦНАП Диканської селищної, виданої 13.11.2023 вбачається, що остання за життя булла зареєстрована в с. Орданівка Диканського району Полтавської області. На день смерті разом з ОСОБА_2 проживав ОСОБА_3 чоловік, та ОСОБА_1 (а.с.27 зворот).

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Орданівською сільською радою Диканського району Полтавської області, позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , і в графі «Мати» вказано « ОСОБА_2 » (а.с. 10, зворот).

Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду.

Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше.

Отже, враховуючи вище викладені обставини суд приходить до висновку про доведеність в судовому засіданні факту родинних відносин як сином та матір`ю між ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_2 ..

25.10.1989 виконавчим комітетом Орданівської сільської ради народних депутатів видано Свідоцтво № 14 про право особистої власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_3 , який визначений головою колгоспного двору. Право власності на вказане майно зареєстровано в органах БТІ (а.с.27).

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Орданівка Диканського району Полтавської області помер ОСОБА_3 (а.с.11).

Судом встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 , станом на 01.07.1991 відносився до типу колгоспного двору, головою якого був нині померлий ОСОБА_3 , а членами ОСОБА_1 , померла ОСОБА_2 (а.с.21).

Згідно технічного паспорта, виданого 26.10.2021 приватним підприємством Полтавське Бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , в цілому складається з житлового будинку літ. А-1, літньої кухні літ.Б, б, сараїв літ. В, Д, гаражу літ. Е, погреба літ. е, колодязя питного № 1 (а.с.17-19).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.а п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Окрім цього, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

З досліджених матеріалів справи, встановлено, що позивач ОСОБА_1 та нині померлі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 не втратили своє право на частку у майні колгоспного двору.

Згідно ст.120 ЦК Української РСР, який діяв на момент виникнення майнових прав на спірне будинковолодіння, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 121 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору.

Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних - ст. 123 ЦК Української РСР.

Таким чином, виходячи з рівності часток в майні колгоспного двору - житловому будинку по АДРЕСА_1 , всі члени колгоспного двору мали рівні частки житлового будинку з господарськими спорудами, а саме по 1/3частині.

В той же час, позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості в позасудовому порядку зареєструвати своє право власності на фактично належну йому частку у майні колишнього колгоспного двору, оскільки чинним законодавством права власності на такий об`єкт нерухомого майна, як колгоспний двір не передбачена. Виходячи з цих обставин, а також приймаючи до уваги той факт, що позивачем правомірно набуто право власності на 1/3 частину спірного житлового будинку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання за останніми права власності на такі частини, як за колишніми членами колгоспного двору.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 548 Української РСР (в редакції на момент смерті ОСОБА_2 ) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Отже, спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 у виді належної їй 1/3 частини колгоспного двору, прийняв чоловік останньої ОСОБА_3 (нині померлий) та син ОСОБА_1 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (а.с. 27, зворот).

При цьому, у Спадковому реєстрі про посвідчення заповіту від імені ОСОБА_2 відсутня. Спадкова справа на майно померлої ОСОБА_2 не відкривалась. Вказане вбачається з листа, наданого суду Полтавською районною державною нотаріальною конторою.

Таким чином, нині померлий ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , кожен фактично успадкували по 1/6 частині колгоспного двору, після смерті ОСОБА_2 .

Однак, за життя нині померлий ОСОБА_3 у встановленому законом порядку не встиг зареєструвати своє право власності на належну йому 1/2 частину колгоспного двору.

Нині померлий ОСОБА_3 хоча за життя і не встиг оформити фактично належних йому 1/2 (1/3 частина належна йому як голові колгоспного двору+1/6 частина фактично успадкована після смерті дружини ОСОБА_2 ) частин житлового будинку, однак володів ними до дня своє смерті, тому є його власністю, а отже і спадковим майном, яке відкрилось після його смерті.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті.

Нині померлий ОСОБА_3 являється батьком позивача, що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження, а отже відповідно до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги майна, яке відкрилось після смерті батька.

Інші спадкоємці першої черги із заявами до нотаріуса не звертались.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.12.2022, виданої Диканською державною нотаріальною конторою, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на спірне будинковолодіння через неможливість визначення дійсного складу спадкового майна, так як таке має статус колишнього колгоспного двору.

Оскільки, спадкодавець ОСОБА_3 не виготовив правовстановлюючих документів на належні йому 1/2 частин вищевказаного будинку, внаслідок чого не можливо вирішити питання прийняття спадщини в позасудовому порядку, а тому суд вважає за можливе, визнати за позивачем ОСОБА_3 , в порядку спадкування за законом, право власності на 1/2 частини спірного спадкового будинковолодіння, що належала померлому.

В той же час, за позивачем ОСОБА_3 підлягає загалом визнання право власності в цілому не все спірне будинковолодіння, з яких 1/3 як члена у колишньому колгоспному дворі, 1/6 успадкована після смерті матері ОСОБА_2 , та 1/2 яких успадкована після смерті батька ОСОБА_3 .

Отже, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 89, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Диканської селищної ради Полтавського району Полтавської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності в цілому на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку літ. А-1, літньої кухні літ.Б, б, сараїв літ. В, Д, гаражу літ. Е, погреба літ. е, колодязя питного № 1, з яких 1/3 як члена у колишньому колгоспному дворі, 1/6 як за спадкоємцем майна після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 матері ОСОБА_2 , 1/2 як за спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Повний текс рішення складено 13.02.2024.

Позивач:

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач:

Диканська селищна рада Полтавського району Полтавської області, місце знаходження: вул. Незалежності, 133, в смт. Диканька Полтавської області, Код ;

Третя особа по справі, яка не заявляє самостійних позовних вимог:

Полтавська державна нотаріальна контора, місце знаходження: пров. Стешенка, 6, м. Полтава, .

Головуюча: Л.Є. Петренко