Справа № 761/3269/24
Провадження № 2/761/5352/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Київського Національного університету імені Тараса Шевченка про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення; поновлення на роботі; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

встановив:

У січні 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, відповідно до якої позивач просить суд:

-визнати недійсним Наказ №08-593-04 від 23 лютого 2023 року Київського Національного університету імені Тараса Шевченка, яким звільнено позивача, робітника благоустрою відділу інфраструктури університету 04 березня 2023 року з роботи за прогул без поважних причин згідно п. 4 ст. 40 КЗпП;

-поновити позивача на посаді робітника благоустрою відділу інфраструктури Київського Національного університету імені Тараса Шевченка;

-стягнути з відповідача на користь позивача середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 04 березня 2023 року по день ухвалення рішення суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 25 січня 2024 року позовну заяву передано до провадження судді Волошина В.О.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Як передбачено п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Так, позивачем окрім вимог про визнання незаконним і скасування наказу про звільненння та поновлення на посаді заявлено грошову вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В той же час, останнім не наведено обгрунтованого розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу, де також не додано довідку про середньоденну (середньомісячну) заробітну плату чи заяву (клопотання) про витребування доказів у разі неможливості їх отримання особисто з обгрунтуванням таких підстав.

Також, згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач у позовній заяві просить суд визнати незаконним і скасувати наказ про звільнення, поновити його на посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Враховуючи викладене, позивачі звільнені від сплати судового збору за подання даного позову в частині вимог про поновлення на роботі та стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Відповідно до постанови Верховного Суду в справі №728/2955/18 від 10 січня 2019 року, починаючи з 01 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

А згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

В той же час, відповідно до ст. 235 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці», середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників /постанова об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18 (провадження № 61-9664сво19)/.

Отже, відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивач не звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви в частині вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Крім того, відповідно до постанови Верховного Суду в справі №761/11472/15-ц від 28 листопада 2018 року, "зі змісту положень пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК України 2004 року, пункту 1 частини першої статті 80 ЦПК України 2004 року ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Як передбачено ч. 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2024 року встановлений в розмірі 3028,00 грн.

Отже, позивач при зверненні до суду з вказаним позовом в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі, який передбачений п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з урахуванням ціни позову, але не менше ніж 1211,20 грн.

Виходячи з цього, позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання даної позовної заяви в частині вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, надавши докази про його сплату, або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суд роз`яснює позивачу, що сторона може сплатити вказаний судовий збір за вищезазначену позовну вимогу за наступними реквізитами Шевченківського районного суду м. Києва:

Отримувач коштів ГУК у м.Києві/Шевченк.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026011

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Згідно ст.185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відтак, позивачу необхідно подати до суду нову редакцію позовної заявидля суду та сторін у справі, з урахуванням вищевикладених недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київського Національного університету імені Тараса Шевченка про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення; поновлення на роботі; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У випадку невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: