Справа № 128/4067/23
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

15 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Кострюкова Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газпостачсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з розподілу природного газу,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач є споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються позивачем відповідачу із відкритим абонентським рахунком № НОМЕР_1 .

Відповідно до постанови НКРЕКП № 858 від 29.06.2017 року про видачу ліцензії на розподіл природного газу, ТОВ «Газпостачсервіс» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Вінниця, вул. Київська, 175, та сіл Переорки, Якушинці, Зарванці Вінницького району Вінницької області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації позивача. З огляду на що, ТОВ «Газпостачсервіс» є оператором газорозподільної системи, що надає послуги з розподілу природного газу в межах зони ліцензійної діяльності, а відтак є надавачем комунальних послуг в розумінні Закону України «Про ринок природного газу» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Типовий договір розподілу затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498. За умовами пунктів 1.1 та 1.2 Типового договору, такий Договір є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Відповідно до пункту 1.3 Типового договору розподілу природного газу, такий договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною в додатках до такого договору, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 Розділу 3 Глави VI Кодексу газорозподільних систем).

Згідно з пунктом 4 Розділу 3 Глави VI Кодексу газорозподільних систем, укладення Договору розподілу природного газу між Оператором ГРМ та Споживачем не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт (пункт 5 Розділу 3 Глави VI Кодексу газорозподільних систем). Таким чином, для приєднання до умов договору розподілу та фактичного укладення договору споживачу необов`язково мати підписану заяву приєднання, а достатньо здійснити одну із передбачених законодавством дій, а саме: сплатити за послуги Оператора ГРМ або мати документально підтверджене споживання природного газу.

За вимогами, встановленими Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 16.02.2017, (зокрема п.2.6), Оператор ГРМ зобов`язаний розміщувати на своєму веб-сайті Типовий договір розподілу природного газу, затверджений НКРЕКП. Відтак на виконання Ліцензійних умов, а також вимог Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексу газорозподільних систем, ТОВ «Газпостачсервіс» розміщено на власному офіційному веб-сайті договір розподілу природного газу за посиланням: https://gaspostach.com/regulatory/detail/32/.

З урахуванням зазначеного, позивач вказує, що Боржник є споживачем та отримувачем послуги з розподілу природного газу, оскільки: будинок Боржника, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , (об`єкт споживання) газифікований та приєднаний до газорозподільної системи ТОВ «Газпостачсервіс», в зв`язку із чим в Автоматизованій системі обліку споживання і розрахунків (бази даних абонентів) відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 ; Боржник здійснює фактичний відбір газу, що підтверджується зміною показників лічильника типу Fiorentini G4 сер. номер № FIOR46 по особовому рахунку № НОМЕР_1 , що відображено у сформованій Довідці про фінансовий стан споживача, яку додано до даної заяви та Звіту щодо місячного використання природного газу за період з 01.07.2023 по 31.07.2023, а також Звіту щодо місячного використання природного газу за період з 01.08.2023 по 31.08.2023; Боржник не звертався до ТОВ «Газпостачсервіс» з заявою про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. А відтак, Боржником виконана одна із умов для приєднання до договору розподілу природного газу (фактичне споживання природного газу), тобто він - акцептував договір, зміст якого розміщений на офіційному веб-сайті Стягувача та відповідає Типовому договору розподілу природного газу, затвердженому НКРЕКП та є обов`язковим до виконання всіма суб`єктами ринку природного газу (в тому числі і побутовими споживачами).

Отже, між сторонами виникли договірні відносини щодо надання ТОВ «Газпостачсервіс» послуг з розподілу (доставки) природного газу до будинку Боржника, а останній прийняв ці послуги, користуючись природним газом (тобто прийняв оферту).

Позивач зазначає, що ОСОБА_1 набув права власності на відповідне майно згідно наданого ним Витягу про Державну реєстрацію прав № 34143014 серія СЕЕ №662235. На ім`я відповідача у ТОВ «Газпостачсервіс», як на споживача послуг з розподілу природного газу, відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , присвоєний ЕІС-код № НОМЕР_2 , що підтверджується даними довідки позивача по особовому рахунку, а також у ній містяться дані про фактичний обсяг споживання природного газу, зокрема, за період з 21 вересня 2020 року по 21 вересня 2023 року. Споживачу встановлено лічильник типу Fiorentini G4 сер. номер № FIOR46 згідно Акта № 928 розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін. У відповідача наявна заборгованість за послуги з розподілу природного газу, що підтверджується Довідкою про фінансовий стан споживача.

Вказує, що Оператор ГРМ визначив річну замовлену потужність об`єкта споживача (відповідача) та місячну вартість за послугу з розподілу природного газу, але відповідач в добровільному порядку заборгованість за надані послуги не сплачує, чим порушує виконання вимог договору в частині своєчасності та повноти виконання обов`язку в натурі. У той же час, ТОВ «Газпостачсервіс» свої зобов`язання в частині доставки природного газу до домогосподарства відповідача виконало в повному обсязі.

За вказаних обставин позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за послугу розподілу природного газу, що складає 15 588 грн 43 коп. за період з 21.09.2020 по 21.09.2023, а також понесені виграти з оплати судового збору та витрат на правову допомогу (а.с. 1 - 8).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 09.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 44).

В судове засідання учасники справи не з`явились.

Представник позивача, адвокат Ткачук Б.О., подав письмову заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечує.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, хоча повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином та завчасно, за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи.

Так судові засідання неодноразово відкладалися за клопотанням відповідача, який обгрунтовував наявність перешкод для явки до суду. В судове засідання з розгляду справи по суті, яке було відкладено на 13.02.2024, відповідач вчергове не з`явився. Представник відповідача за довіреністю Лелях Ю.О. подав до суду чергове клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд звертає увагу, що долучена до попереднього клопотання про відкладення розгляду справи довідка ТОВ «ВКФ «Сенс ЛТД» датована 09.01.2024, тому з наявних в ній відомостей неможливо встановити перебування відповідача за кордоном станом на день судового розгляду справи 13.02.2024, враховуючи, що кінцевої дати його перебування за кордоном у довідці не вказано, при цьому нової довідки з місця роботи позивача до клопотання про відкладення судового засідання 13.02.2024 долучено не було. будь-яких перешкод для явки до суду відповідача 13.02.2024 судом не встановлено, та відповідач мав достатньо часу для реалізації права на отримання професійної правничої допомоги, ознайомлення з матеріалами справи, в тому числі через свого представника, проте таким правом не скористався, відзиву з викладенням своєї правової позиції та заперечень на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для чергового відкладення судового засідання.

Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

Згідно копії Витягу про державну реєстрацію прав від 16.05.2012 № 34143014, ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10).

Відповідно до копій Звітів за місяць, відображено показники лічильника № Fior46 та використання споживачем ОСОБА_1 природного газу за періоди з 01.07.2023 по 31.07.2023 та з 01.08.2023 по 31.08.2023 (а.с. 11, 12)

Згідно копії довідки про фінансовий стан споживача ТОВ «Газпостачсервіс» станом на 22.09.2023, на ім`я ОСОБА_1 у ТОВ «Газпостачсервіс», як на споживача послуг з розподілу природного газу, відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , присвоєний ЕІС-код № НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , наведено дані про фактичний обсяг споживання природного газу, в тому числі за період з 21.09.2020 по 21.09.2023. Так, за період з вересня 2020 року по вересень 2023 року сума нарахувань з оплати послуги з розподілу природного газу становить 15 588, 52 грн (а.с. 25).

Відповідно до копії Акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін № 928, споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , персональний ЕІС-код № 56XM03F98009820G, встановлено лічильник типу Fiorentini G4 сер. номер № FIOR46 (а.с. 26).

Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України, правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.06.2017 № 858 «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ТОВ «ГАЗПОСТАЧСЕРВІС», ТОВ «ГАЗПОСТАЧСЕРВІС» () видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Вінниця, вул. Київська, 175 та сіл Переорки, Якушинці, Зарванці Вінницького району Вінницької області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ТОВ «ГАЗПОСТАЧСЕРВІС».

Відповідно до п. 1.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2498, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Згідно з п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 (далі Кодексу газорозподільних систем), договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Відповідно до п. 6.1, 6.2 Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

Згідно з абз. 2 пункту 6.6 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ.

Відповідно до п. 6.3 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Згідно з абз. 1 п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

За змістом ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Плата за комунальні послуги має вноситись своєчасно.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 та ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до комунальних послуг належать в тому числі послуги з постачання та розподілу природного газу.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Про наявність обов`язку споживача оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними при відсутності підписаного договору про надання таких послуг, неодноразово зазначалось у правових позиціях сформованих у постановах ВСУ від 26.04.2016 року у справі № 6-2951цс15 та у постанові ВС від 06.11.2019 року у справі № 642/2858/16 (провадження № 61-26204св18).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст.ст. 509, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позивач виконав взяті на себе договірні зобов`язання перед відповідачем та надав послуги розподілу природного газу, водночас відповідач своїх зобов`язань не виконав та не оплатив послуги розподілу природного газу в повному обсязі, чим порушив умови договору, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.

Дана сума заборгованості визначена на підставі наданих позивачем доказів нарахування вказаної суми заборгованості за договором, які відповідачем не спростовано.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 684 гривень (а.с. 37).

Також позивач вказує на понесення ним судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн., на підтвердження чого ним надано квитанцію до прибуткового касового ордера про оплату за договором б/н від 21.09.2023, а також копію Договору про надання правової допомоги від 20.09.2023 (а.с. 36, 14 - 15)

В цій частині суд звертає увагу, що відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, в тому числі, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи та чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям. Висновок з цього питання зробив Касаційний адміністративний суд ВС у постанові від 25.07.2023 у справі № 340/4492/22.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З огляду на викладене, суд звертає увагу, що предметом наданого позивачем договору про надання правової допомоги є складання процесуальних документів щодо стягнення з Боржників клієнта коштів як за спожитий газ, так і за його транспортування, а також представництво клієнта в будь-яких державних органах та судах в порядку різного судочинства, строком на один рік. Надана квитанція до прибуткового касового ордера містить посилання лише на платника та даний договір, а детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, в межах саме даної цивільної справи позивачем (його представником) суду взагалі не надано.

За таких обставин суд не може встановити розмір та наявність судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, які стосуються саме даної справи, а тому в стягненні таких витрат необхідно відмовити.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 509, 526, 610, 633, 634, 639, 641, 642 ЦК України, ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.06.2017 № 858, Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2498, ст. ст. 13, 81, 141, 223, 263-265, 268, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газпостачсервіс» заборгованість за послугу розподілу природного газу за період з 21.09.2020 по 21.09.2023 в сумі 15 588, 43 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газпостачсервіс» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 грн.

В стягненні з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газпостачсервіс» судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 гривень відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газпостачсервіс», місцезнаходження: пров. Данила Нечая, 1, с. Зарванці, Вінницький район, Вінницька область, поштовий індекс: 23223, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 15.02.2024.

Суддя: