Справа № 946/5108/24
Провадження № 2/946/2742/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просила визначити, що частка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та частка ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, і господарських будівель, площею 0,0820 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:010:0343, є рівними та становлять по 1/2 частці кожному. А також, просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, і господарських будівель, площею 0,0820 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:010:0343.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Арнаут О.В., їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із невизначенням часток спадкодавця у праві спільної сумісної власності у спадковому майні, а також відсутності реєстрації права власності за померлим на частину житлового будинку.

В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках кожному, тобто по 1/2 частині, належало наступне майно:

- житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 07.07.2007 року та рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 1132 від 21.08.2007 «Про затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом одноповерхового житлового будинку по АДРЕСА_1 »;

- земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0820 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:010:0343 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 952171, виданого Ізмаїльською міською радою 05.03.2007.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 08.09.2022 Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_2 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 71629692 від 28.02.2023 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_2 відсутня.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 26.08.1989 року, виданого Дзержинським відділом РАЦСу.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав в будинку АДРЕСА_1 , а спільно з ним ніхто не був зареєстрований та не проживав, що підтверджено відомостями будинкової книги будинку АДРЕСА_1 . У передбачений законом строк, ОСОБА_1 подала до приватного нотаріусу заяву про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 , тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

Окрім цього, судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 07.07.2007 року та рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 1132 від 21.08.2007 «Про затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом одноповерхового житлового будинку по АДРЕСА_1 », належний ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 був зданий в експлуатацію, але право власності на нерухоме майно не було зареєстровано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Суть державної реєстрації прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, які вже мали місце на підставі рішень відповідних органів, договорів чи інших правовстановлюючих документів, шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру прав, а не безпосереднє створення таких фактів зазначеними записами. Вищевказана правова позиція узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17, постанові Верховного Суду від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18, від 06 жовтня 2021 року у справі № 910/13574/20.

Також, судом встановлено, що земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0820 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:010:0343, належить її власникам на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 952171 виданого Ізмаїльською міською радою 05.03.2007, в яких частки співвласників не визначені.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином, встановлено, що частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0820 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:010:0343, є рівними та становлять по частки кожному.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 24.11.2000 року, РНОКПП НОМЕР_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) до Ізмаїльської міської ради Одеської області (місце знаходження: Одеська область, м. Ізмаїл, пр. Незалежності, 62, ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та частка ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, і господарських будівель, площею 0,0820 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:010:0343, є рівними та становлять по 1/2 частці кожному.

Визнати за, ОСОБА_1 в прядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на:

- житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частину земельної ділянки, переданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, і господарських будівель, площею 0,0820 га, що розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:010:0343.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено18 вересня 2024 року

Суддя: О.О.Бурнусус