Справа № 357/9456/24
Провадження № 2/362/2519/24
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

20 вересня 2024 року

суддя Васильківського міськрайонний суд Київської області Марчук О.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 87 663 гривень 93 копійки.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є правонаступником кредитора за кредитним договором № 1/3214200 від 01 грудня 2017 року за яким відповідач отримав від банку кредитні кошти.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконує, станом на 14.06.2024 року у нього виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі, що порушує права позивача (а.с. 1 8).

Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження.

Враховуючи, що судове повідомлення про розгляд справи, разом із копією ухвали про відкриття провадження, надіслане відповідачу за відомою суду останньою адресою реєстрації місця його проживання повернуто до суду без вручення з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою», керуючись ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що судове повідомлення вручено відповідачу належним чином (а.с. 199, 202, 204).

Оскільки відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку вручення судових повісток, передбаченому статтею 130 ЦПК України, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Із укладеного між ПАТ «Креді Агріколь Банк» і ОСОБА_1 комплексного договору № 1/3214200 від 01 грудня 2017 року та заяви-анкети від 28.11.2017 року, вбачається, що банк надав відповідачу кредит в сумі 125 520 гривень 00 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом на строк до 60 місяців (а.с. 12 13, 14 15, 18 20, 21 22, 26).

Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується відомостями виписки по рахунку клієнта та відповідними платіжними інструкціями № 20802939-1 від 01 грудня 2017 року й № 20802939-3 від 01 грудня 2017 року (а.с. 16, 17, 28 80).

Надалі, за договором про відступлення права вимоги № 4-2023 від 29.08.2023 року укладеного між АТ «Креді Агріколь Банк» і ТОВ «Глобал спліт» до останнього перейшло право вимоги до боржника за вказаним кредитним договором (а.с. 82 89, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 97 165, 166).

Відповідно до наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості, загальна сума заборгованості складає 87 663 гривні 93 копійки, з яких: прострочена заборгованість 23 884 гривні 80 копійок, нараховані відсотки 139 гривень 33 копійки, прострочені відсотки 5 900 гривень 60 копійок, комісія 2 886 гривень 96 копійок та прострочена комісія 54 852 гривні 24 копійки (а.с. 11).

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України).

Натомість, суд вважає безпідставними і необґрунтованими вимоги позивача про стягнення із відповідача комісії в сумі 2 886 гривень 96 копійок та заборгованості за комісією в сумі 54 852 гривні 24 копійок, оскільки за правовими висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року по справі № 496/3134/19: умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1 та 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені наведеним кредитним договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за даним кредитним договором яка складається із простроченої заборгованості в сумі 23 884 гривні 80 копійок, нарахованих відсотків у сумі 139 гривень 33 копійки та прострочених відсотків у сумі 5 900 гривень 60 копійок.

Отже, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за вказаним кредитним договором складає 29 924 гривні 73 копійки.

За таких обставин, позов є частково обґрунтованим та підлягає задоволенню в обсязі суми заборгованості визначеному судом.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

За подачу даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 2 422 гривні 40 копійок, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією № 2527 від 21 червня 2024 року (а.с. 10).

Тобто, на підставі статей 133, 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, суд враховує обставину часткового задоволення позовних вимог в обсязі 34,13 % та вважає, що судові витрати позивача у вигляді сплати судового збору за вимогами майнового характеру слід визначити відповідно до відсотку задоволеної суми позову у розмірі 34,13 %, що становить 826 гривень 76 копійок.

Як наслідок, на підставі пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати слід покласти на:

-позивача у розмірі 65,87 %, що становить 1 595 гривень 64 копійки;

-відповідача у розмірі 34,13 %, що становить 826 гривень 76 копійок.

У зв`язку із цим, слід стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування судових витрат грошові кошти в сумі 826 гривень 76 копійок.

На підставі викладеного, керуючись статтями 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, статтями 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263 265, 273, 274 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Частково задовольнити позов.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал спліт» заборгованість в сумі 29 924 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять чотири) гривні 73 копійки.

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал спліт» грошові кошти в сумі 826 (вісімсот двадцять шість) гривень 76 копійок у відшкодування судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного рішення суду 20 вересня 2024 року.