Справа № 727/356/24
Провадження № 2-о/727/41/24
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

12 січня 2024 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Гавалешко П.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

В Шевченківський районний суд м.Чернівці із заявою звернувся ОСОБА_1 про встановлення факту того, що заявник самостійно утримує та виховує свою малолітню дитину ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду, а тому заява повинна відповідати вимогам статей 175, 177 та 318 ЦПК України.

Заява подана з порушенням вимог ст. 175, 318 ЦПК України.

Згідно п.5, 6 ч. 3 ст.175 ЦПК України, заява повинна містити виклад обставин, якими позивач (заявник) обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводились, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Ст.318 ЦПК України визначено, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Аналізуючи вищевказані положення, вбачається, що законодавець в ст.318 ЦПК України зазначив спеціальні вимоги до заяви про встановлення факту, які зобов`язують заявника на стадії відкриття провадження у справі надати докази на підтвердження того, що такий факт ним не може бути встановлений іншим шляхом та зазначити з якою метою встановлюється даний факт.

В порушення вказаних вимог, у своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що факт здійснення самостійного утримання та виховання ОСОБА_3 має юридичне значення, оскільки породжує виникнення прав та обов`язків у нього щодо отримання соціальних пільг, як батька який самостійно виховує дитину, в своїй заяві не вказує, з якою конкретно метою звертається до суду, прохаючи встановити такий факт.

Так, з заяви та доданих до неї документів вбачається, що заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 318 ЦПК України, а саме заявником не додано письмової відмови органу соціального захисту населення, зокрема щодо того чи взагалі заявник звертався з заявою для отримання та призначення допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) у відповідності до порядку який встановлений Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми".

Окремо слід зазначити, що положень щодо можливості визначення судом самостійного виховання дитини одним з батьків Сімейний кодекс України не містить, навпаки, ним чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (ч.1 ст. 14, ч.1 ст. 15 СК України). Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України).

Разом з тим, в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), котрі мають бути підтверджені виключно цивільно-правовими актами (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім), та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються, та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх.

Доказів щодо наявності підстав для обмеження або припинення обсягу прав матері, у зв`язку із чим дитина повинна залишатись на самостійному вихованні та утриманні заявника суду заявником до заяви не надано, як і доказів того, що в питанні виховання чи утримання неповнолітньої дитини, матір умисно ухиляється від виконання цих обов`язків.

Отже, заявнику слід усунути недоліки заяви шляхом додання до заяви письмової відмови органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення, зокрема відмови у прийнятті заяви чи зверненні для отримання державної допомоги на дитину та наявності підстав для обмеження або припинення обсягу прав матері, у зв`язку із чим дитина повинна залишатись на самостійному вихованні та утриманні заявника та зазначення уточнення конкретної мети встановлення вказаного заявником факту, який заявник просить встановити.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки заяви заявнику слід усунути протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали шляхом: органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення, зокрема відмови у прийнятті заяви чи зверненні для отримання державної допомоги на дітей та зазначення конкретної мети встановлення факту, який заявник просить встановити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 185, 294, 318 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків заяви протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити заявнику, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя П.С. Гавалешко