Провадження № 2-п/554/99/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 р. м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі :

Головуючого судді : Г.В. Андрієнко

за участю секретаря : О.Ю. Звігольської

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом ПАТ « Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Сидоренко І.О. 25.07.2024 р.в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування заочного рішення по цивільній справі за позовом позовом ПАТ « Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором .

В заяві вказали , що 17.02.2016 р. Октябрським районним судом м. Полтави було винесено заочне рішення у справі № 2/554/4326/2015; 554/13602/15-ц за позовом ПАТ « Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , яким позовні вимоги були задоволені.

ОСОБА_1 не визнає позовні вимоги, оскільки наявність заборгованості за кредитним договором №1939-002/08Р від 07.02.2008 р. не підтверджено належними та допустимими доказами.

ОСОБА_1 довідався випадково про дане рішення із застосунку « Дія», коли з його доходів стали стягуватися кошти.

Вважає, що позивачем не надано належним чином оформлених виписок про стан рахунку відповідача, балансу, меморіальних ордерів, квитанцій або будь-яких інших первинних документів, які б підтвердили заборгованість.

Крім того , він не був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. Повернення судової повістки за закінченням терміну зберігання ні є належним повідомленням відповідача.

Прохали поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17.02.2016 р. у справі № 554/13602/15-ц

Скасувати заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17.02.2016 р. у справі № 554/13602/15-ц .

Представник відповідача адвокат Сидоренко І.О. надала суду заяву про розгляд заяви без її участі та участі ОСОБА_1 , подану заяву повністю підтримують.

Суд, дослідивши матеріали справи , вважає, що заява не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України в редакції, що діяла на час прийняття заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів , якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

На даний час діє норма ст. 284 ЦПК України відповідно до якої заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи , якому повне заочне рішення не було вручено у день проголошення , має право на поновлення попущеного строку на подання заяви про його перегляд , якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

ОСОБА_1 посилається на те , що він до 2024 р. не знав про ухвалене рішення.

ОСОБА_1 18.08.2020 р. звернувся до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи , однак особисто не реалізував своє право на ознайомлення .

Таким чином , на протязі 4 років після звернення до суду із відповідною заявою не реалізовував своє право на оскарження рішення.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено , що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази , на які він посилається , мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином , для скасування заочного рішення недостатньо лише встановлення неявки в судове засідання , а потрібно ще надати і докази , на спростування позовних вимог.

Відповідач не надав доказів , які б могли спростувати відсутність заборгованості перед банком у розмірі позовних вимог.

Відповідач посилається на належні докази надані банком , однак жодного доказу про те, що не мав заборгованості перед Банком станом на 2015 р. не надав.

Фактично відповідач намагається перегляду остаточного рішення , яке було ухвалене 8 років потому.

При поданні заяви про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 не довів наявність істотних обставин , які мають суттєве значення для правильного вирішення справи , підлягають додатковій перевірці та правовій оцінці при перегляді справи по суті позовних вимог.

Жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (пункт 61 рішення ЄСПЛ у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], No. 28342/95, ECHR 1999-VII).

В основі принципу юридичної визначеності, як одного з істотних елементів принципу верховенства права, лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

У низці своїх рішень ЄСПЛ, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, також указав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін.

Базове тлумачення принципу res judicata вміщено в рішеннях ЄСПЛ від 03.12.2003 у справі «Рябих проти Росії», від 09.11.2004 у справі «Науменко проти України», від 18.11.2004 у справі «Праведная проти Росії», від 19.02.2009 у справі «Христов проти України», від 03.04.2008 у справі «Понамарьов проти України», в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності.

Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (пункт 52 рішення ЄСПЛ у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/39, ECHR 2003-IX, пункт 46 рішення ЄСПЛ у справі «Устименко проти України» № 32053/13).

Отже, забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.

Враховуючи викладене, здійснення перегляду судового рішення, яке набрало законної сили та є чинним, є порушенням принципу правової певності як однієї з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення.

Враховуючи вищевикладене , керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України ,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом ПАТ « Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -відмовити.

Роз`яснити відповідачу право на звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою на заочне рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлений 18.09.2024 р.

Суддя : Г.В. Андрієнко