Справа № 154/220/24 Головуючий у 1 інстанції: Кусік І. В.
Провадження № 22-ц/802/836/24 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З. А., Карпук А. К.,

секретар судового засідання Власюк О. С.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Володимирводоканал» Володимирської міської ради Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою відповідача Комунального підприємства «Володимирводоканал» Володимирської міської ради Волинської області на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що він являється власником квартири АДРЕСА_1 , у якій зареєстрований та проживає разом із дружиною.

31 липня 2007 року між ним та Управлінням водопровідно-каналізаційного господарства було укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, за умовами якого підприємство ВКГ зобов`язалося своєчасно та в повному обсязі надавати послуги з централізованого водопостачання і водовідведення, а він, як споживач зобов`язався оплачувати ці послуги за встановленими тарифами, у строки і на умовах, визначених договором.

Після зміни виконавця з надання послуг водопостачання холодної води та водовідведення відповідач не надав йому новий договір.

У його квартирі відсутній індивідуальний засіб обліку холодної води, тому оплачував суми, які були нараховані відповідачем за показниками загальнобудинкового приладу обліку за водопостачання і водовідведення та зазначалися у відповідних платіжних документах, які йому надсилалися.

Однак з лютого 2023 року відповідач у надісланих йому рахунках почав зазначати заборгованість, хоча він своєчасно оплачував усі попередні рахунки за холодну воду та водовідведення.

На його звернення до відповідача про надання детального розрахунку сум по місяцях, за які виникла заборгованість, він отримав відповідь про те, що мешканці будинку як власники цілісного майнового комплексу мають сплатити за весь об`єм води, яку споживав їхній будинок. До листа було долучено детальну роздруківку з інформацією, що загальнобудинковий лічильник № 110643 встановлено 01 січня 2021 року. Перерахунок за спожиті послуги відбувся за період з жовтня 2021 року по лютий 2023 року, тобто за 17 місяців.

Вважає, що відповідач встановив новий вузол комерційного обліку з порушенням вимог чинного законодавства, не повідомивши усіх мешканців будинку, які є членами ОСББ та без їх згоди.

12 жовтня 2023 року він звернувся до відповідача із заявою про списання суми незаконно нарахованого боргу у розмірі 2 566,51 грн, проте відповіді так і не отримав.

Ураховуючи наведене, просив визнати дії Комунального підприємства «Володимирводоканал» по нарахуванню боргу за період з жовтня 2021 року по лютий 2023 року неправомірними та такими, що порушують його права, як споживача комунальних послуг та зобов`язати Комунальне підприємство «Володимирводоканал» скасувати заборгованість у розмірі 2 566 грн 51 коп. за період з жовтня 2021 року по лютий 2023 року включно.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03 червня 2024 року позов задоволено.

Визнано дії Комунального підприємства «Володимирводоканал» Володимирської міської ради Волинської області з нарахування боргу за період з жовтня 2021 року по лютий 2023 року неправомірними та такими, що порушують права позивача, як споживача комунальних послуг.

Зобов`язано Комунальне підприємство «Володимирводоканал» Володимирської міської ради Волинської області скасувати заборгованість у розмірі 2 566 грн 51 коп. за період з жовтня 2021 року по лютий 2023 року включно.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове про відмову в позові.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 від імені позивача ОСОБА_1 , посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав із наведених у ній підстав і просить її задовольнити.

Позивач та його представник апеляційну скаргу заперечили і просять залишити її без задоволення.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Згідно зі статями 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється власником квартири АДРЕСА_1 та споживачем послуг з водовідведення і водопостачання холодної води, які надає відповідач.

У спірний період у квартирі позивача був відсутній індивідуальний засіб обліку холодної води, а кількість споживання води мешканцями житлового будинку обліковувалася по встановленому загальнобудинковому лічильнику.

Із рахунків, складених та наданих позивачу відповідачем за жовтень, листопад, грудень 2022 року вбачається, що за послуги з водопостачання і водовідведення нараховано до оплати відповідно 311,83 грн, 302,26 грн, 311,83 грн (а.с.18, 22), які позивачем сплачено своєчасно у повному обсязі.

Будь-які дані про наявність заборгованості та її розмір у цих рахунках відсутні.

Разом із тим, у рахунку від 09.02.2023 по нарахуваннях за січень 2023 року виставлено до оплати за цей місяць 657,10 грн та зазначено про загальну заборгованість у розмірі 3223,61 грн (а.с.21).

Звернення позивача до відповідача щодо детального щомісячного розрахунку виставленої заборгованості та її списання, як незаконно нарахованої фактично залишилися не виконаними.

Позивачу надано загальну картку по особовому рахунку, яка містить лише цифрові зазначення суми боргу, без конкретного розрахунку (відповідних математичних дій) виникнення суми боргу кожного місяця (а.с.27).

Таких конкретних розрахунків відповідач не надав як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції.

Пояснення представника відповідача про зміну програмного забезпечення, згідно якого і проводяться усі нарахування та перерахунки відхиляються апеляційним судом, оскільки споживачу необхідно надати конкретні розрахунки будь-яких нарахувань, а не їх загальний розмір, який неможливо перевірити.

Наведені обставини свідчать про те, що відповідач не надав жодних належних, допустимих і достовірних доказів про існування у позивача перед ним будь-якої заборгованості станом на січень 2023 року.

Повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи і давши їм вірну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування рішення суду, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача Комунального підприємства «Володимирводоканал» Володимирської міської ради Волинської області залишити без задоволення, а рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді