"19" вересня 2024 р. Справа № 363/4702/24
УХВАЛА

19.09.2024 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Шубочкіна Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві, третя особа Державна казначейська служба України, про відшкодування витрат на правничу допомогу,-

ВСТАНОВИВ:

17.09.2024 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Навродського О.В. звернувся з позовом до Управління патрульної поліції в м. Києві, в якому просить стягнути з відповідача-Держави в особі Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції м. Києва шляхом списання у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь Позивач- ОСОБА_1 у рахунок відшкодування майнової шкоди 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень).

Вимоги заяви обґрунтовує тим, що 28 травня 2021 року о 12 год. 00 хв. поліцейський Управління патрульної поліції міста Києва Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Зверева Олена Євгенівна відносно ОСОБА_1 Позивача склала протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 129464, згідно з яким, Позивач, керував транспортним засобом «Ваз», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння від проходження огляду відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 08 листопада 2021 року провадження у справі №758/10001/21 про адміністративне правопорушення за складеним протоколом про адміністративне правопорушеня серії ААБ № 219464 від 05 травня 2021 року відносно позивача за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення було закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. 03 червня 2021 року між Позивачем та адвокатом Навродським О.В. було укладено договір про надання правової допомоги, в якому сторони обумовили розмір, порядок та строки виплати гонорару за надану професійну правничу допомогу адвокатом по захисту клієнта у Подільському районному суді міста Києва у справі № 758/10001/21. Загальна вартість наданої адвокатом професійної правничої допомоги склала 20 000,00 грн.

Таким чином, позивач просить стягнути витрати на правничу допомогу, оскільки у зв`язку із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення у нього виникло право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Положення статті 141 ЦПК України визначають, що питання розподілу судових витрат між сторонами вирішується при постановлені ухвали або ухваленні рішення у справі.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом зазначених норм за своєю правовою природою витрати на правову допомогу, що ґрунтуються на договірних відносинах, можуть бути відшкодовані виключно у спосіб, передбачений процесуальним законодавством.

Витрати, зокрема, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката є такими, що понесені особою у зв`язку із реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді певної справи у суді. Такі витрати процесуальним законом віднесено до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом; їх не можна визнати збитками чи шкодою у розумінні положень цивільного законодавства України й вони не можуть бути стягнуті за позовною вимогою в іншому провадженні.

Аналогічну правову позицію закріплено у постановах Верховного Суду України від 01.06.2022 у справі N 910/12945/19, від 20.05.2009 у справі N 6-3261св08, від 27.01.2010 у справі № 6-11633св09, від 03.02.2010 у справі N 6-15773св09.

У пункті 6.19 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі N925/1196/18 зазначено, що за висновками Великої Палати Верховного Суду процесуальні витрати, понесені у судовому провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову; такі витрати розподіляються виключно за правилами, встановленими процесуальним законодавством (пункт 29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 462/6473/16-ц за провадженням № 14-400 цс 18, пункт 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 688/2479/16-ц за провадженням № 14-447цс19, пункт 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 489/5045/18 за провадженням № 14-191 цс 19).

Отже, витрати, пов`язані із наданням правової допомоги (оплата послуг адвоката) не є тотожними реальним збиткам (грошовій вартості втраченого майна та додаткових витрат на його відновлення) та не набувають відповідних ознак унаслідок нереалізації права на їх відшкодування у передбаченому законом порядку.

Законодавством не передбачено правових підстав для ототожнення витрат на правову допомогу і шкоди (збитків) у розумінні положень чинного законодавства.

За змістом зазначених норм за своєю правовою природою витрати на правову допомогу, що ґрунтуються на договірних відносинах, можуть бути відшкодовані виключно у спосіб, передбачений процесуальним законодавством.

Витрати, зокрема, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката є такими, що понесені особою у зв`язку із реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді певної справи у суді. Такі витрати процесуальним законом віднесено до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом; їх не можна визнати збитками чи шкодою у розумінні положень цивільного законодавства України й вони не можуть бути стягнуті за позовною вимогою в іншому провадженні.

Згідно 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Місцезнаходження відповідача значиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що цивільна справа за позовом ОСОБА_1 не підсудна Вишгородському районному суду Київської області.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 30, 31, 187 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві, третя особа Державна казначейська служба України, про відшкодування витрат на правничу допомогу - передати за підсудністю на розгляд до Солом`янського районного суду міста Києва.

Цивільна справа має бути направлена до Солом`янського районного суду міста Києва не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя Т.В. Шубочкіна