Справа № 214/7719/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., дослідивши матеріали позовної заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення грошової компенсації при звільненні, заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою 10.09.2024, в якій просить суд: стягнути з ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» на його користь заробітну плату за 5 днів у липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2022 року, 2 дні у січні, 3 дні у лютому, 2 дні у березні, 2 дні 2 квітні, 2 дні у травні, 1 день у липні 2023 року, що загалом складає 42 робочих дні, у сумі 58 631 грн. 16 коп.; стягнути з ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» на його користь середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, який на день пред`явлення позову складає 67 007 грн. 04 коп.; стягнути з ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» на його користь 200 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої позивачу внаслідок протиправних дій відповідача, які полягають у ненаданні засобів індивідуального захисту респіраторів, не переведенні на надомні дистанційні умови праці в умовах карантину.

Згідно з відповіддю №780356 від 11.09.2024 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованою засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» на електронний запит суду, ПІБЛІЧНЕ АКЦІНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ», , має зареєстроване місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з відповіддю №780364 від 11.09.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманою в порядку ч.8 ст.187 ЦПК України, ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Однак, ознайомившись із змістом та формою позовної заяви, суддею встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в ст.ст.175, 177 ЦПК України.

За подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» справляється судовий збір в розмірі, встановленому цим законом, який включається до складу судових витрат.

Статтею 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При цьому, ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Дослідження змісту позову та пред`явлених вимог встановлено, що спір стосується захисту трудових прав позивача, порушених внаслідок не проведення з ним повного розрахунку при звільненні у зв`язку з виходом на пенсію, а саме, не виплатою усіх належних йому виплат, компенсацій, а також порушенням його прав під час трудової діяльності, що призвело до спричинення моральної шкоди. У зв`язку з цим ОСОБА_2 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , одночасно заявляє 3 майнові вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі (58 631 грн. 16 коп.), середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (67 007 грн. 04 коп.) та моральної шкоди (200 000 грн.).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Так, ст.5 Закону України «Про судовий збір» установлено пільги щодо сплати судового збору, згідно з п.1 ч.1 якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Для встановлення наявності чи відсутності підстав для застосування приписів п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» необхідно визначити, чи входить середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (без оскарження підстав звільнення та не заявлення вимог про поновлення на роботі) до структури заробітної плати, у справах про стягнення якого позивачі звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Відповідно до ч.1 ст.94 КЗпП України, приписи якої кореспондуються із ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (тобто усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

У розумінні ст.ст.116, 117 КЗпП України, Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 №5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 за №114/8713, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні ст.2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. За своєю правовою природою він є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Таким чином, пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Висновок стосовно застосування приписів п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі 910/4518/16. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №755/12623/19 зазначено, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, передбачений ч.2 ст.235 КЗпП України, та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, визначений ст.117 КЗпП, мають різну правову природу: середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. Таким чином, вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не є тотожною до вимоги про стягнення заробітної плати, а тому не може бути віднесена до категорії пільгових вимог, за подачу яких, згідно з п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір не сплачується.

Що стосується вимоги про відшкодування моральної шкоди у спорі про поновлення трудових прав у сумі 200 000 грн., то така вимога є майновою та об`єктом справляння судового збору, на чому також акцентує увагу Верховний Суд у постанові від 07.02.2022 у справі №523/4124/21. Доводи сторони позивача про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною вимогою від інших вимог у рамках трудового збору, а тому за її подання не сплачується судовий збір, ґрунтуються на неправильному тлумаченні цивільного процесуального законодавства. Суд зауважує, що цивільне процесуальне законодавство не проводить розмежування позовних вимог на первинні та похідні позовні вимоги та презюмує, що кожна із заявлених вимог буде розглянута з дотриманням принципів пропорційності і верховенства права.

Відтак, позивачу слід сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди у розмірі 1% від загальної суми вимог, але не менше 1211 грн. 20 коп. та надати суду оригінал квитанції (платіжного доручення) про сплату судового збору.

Крім того, судом виявлено також інші недоліки, зокрема:

- позивачем не вірно зазначено найменування відповідача згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських об`єднань, а саме, організаційно-правову форму товариства «ПРИВАТНЕ» замість вірного «ПУБЛІЧНЕ», у зв`язку з чим позивачем слід правильно відкоригувати відомості про відповідача, а також зазначити про наявність у юридичної особи кабінету у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд»;

- зі змісту позову не можливо встановити, чи був ОСОБА_1 членом профспілкового комітету, що має істотне значення для вирішення спору та встановлення кола усіх учасників у справі.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, то згідно ч.1 ст.185 ЦПК України її необхідно залишити без руху та надати позивачеві/ його представникові 10-денний строк для усунення виявлених недоліків, який обчислювати дня вручення копії даної ухвали.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач/його представник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконають вимоги, визначені ст.ст.175, 177 ЦПК України, сплатять судовий збір, позовна заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення грошової компенсації при звільненні, заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди залишити без руху та надати позивачеві/його представникові 10-денний строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, та приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, який обчислювати з дня вручення копії даної ухвали.

Копію ухвали направити позивачеві та його представникові за адресою, вказаною в позовній заяві для виконання у встановлений судом строк. У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернена позивачеві разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя О.І. Євтушенко