ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8538/24 Справа № 211/4606/14-ц Суддя у 1-й інстанції - Юзефович І. О. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
УХВАЛА

11 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.,

суддів: Агєєва О.В., Бондар Я.М.,

розглянувши заяву судді Дніпровського апеляційного суду Бондар Яни Миколаївни про самовідвід по цивільній справі № 211/4606/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Житлово-будівельний кооператив «Схід-42», приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Лосінець Сергій Миколайович, Виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті ради, Реєстраційна служба Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно КМУЮ Дніпропетровської області, про встановлення факту, визнання проведення та реєстрацію права власності на квартиру недійсним, визнання недійсним договору дарування квартири,

встановив:

До Дніпровського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 липня 2024 року у справі № 211/4606/14-ц

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 липня 2024 року у вказаній справі визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Корчиста О.І., судді: Агєєв О.В., Бондар Я.М.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2024 року з Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області витребувана цивільна справа, яка надійшла до Дніпровського апеляційного суду 12 серпня 2024 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без руху, з наданням скаржнику строку для усунення недоліків у вигляді надання виправленої редакції апеляційної скарги, оформленої відповідно ст. 356 ЦПК України.

Виправлена редакція апеляційної скарги надійшла до Дніпровського апеляційного суду.

Суддею Дніпровського апеляційного суду Бондар Я.М. заявлено самовідвід по вказаній справі з тих підстав, що вона приймала участь в складі колегії суддів апеляційного суду Дніпровської області при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 вересня 2017 року. Постановою Верховного Суду від 12 червня 2019 року постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що заява про самовідвід судді Бондар Я.М. підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Згідно частини 1 статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно ч. 1, 2 статті 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно статті 2 Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції законів України та на засадах верховенства права.

Як зазначено у Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що заява про самовідвід судді Бондар Я.М. підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 2 ст. 41 ЦПК України, у разі задоволення заяви про відвід одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст. 37, 39, 41 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Заяву судді Дніпровського апеляційного суду Бондар Яни Миколаївни про самовідвід у цивільній справі № 211/4606/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Житлово-будівельний кооператив «Схід-42», приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Лосінець Сергій Миколайович, Виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті ради, Реєстраційна служба Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно КМУЮ Дніпропетровської області, про встановлення факту, визнання проведення та реєстрацію права власності на квартиру недійсним, визнання недійсним договору дарування квартири, задовольнити.

Справу передати для повторного автоматизованого розподілу з метою заміни судді Бондар Яни Миколаївни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: