Провадження № 22-ц/802/915/24 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

секретаря Черняк О. В.,

з участю:

представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Релігійної організації «Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Православної Церкви України села Шепель Луцького району Волинської області» до Луцької міської ради, ОСОБА_4 про визнання дій протиправними, скасування рішення та наказу, зобов`язання вчинити дії, виселення, за апеляційною скаргою позивача Релігійної організації «Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Православної Церкви України села Шепель Луцького району Волинської області» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

10 липня 2024 року Релігійна організація «Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Православної Церкви України села Шепель Луцького району Волинської області» звернулась в суд з позовом до Луцької міської ради, ОСОБА_4 про визнання дій протиправними, скасування рішення та наказу, зобов`язання вчинити дії, виселення.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2024 року позовну заяву Релігійної організації «Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Православної Церкви України села Шепель Луцького району Волинської області» до Луцької міської ради, ОСОБА_4 про визнання дій протиправними, скасування рішення та наказу, зобов`язання вчинити дії, виселення, повернуто позивачу.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд вказав, що оскільки позовні вимоги є окремими, не взаємопов`язаними ні за предметом позову, ні за його підставою, заявлені стосовно різних осіб, не є похідними між собою, адже основну позовну вимогу виділити неможливо, тому позивачем порушені правила об`єднання позовних вимог.

Позивачу роз`яснено, що повернення позовної заяви не є перешкоджанням позивачу у праві на доступ до суду, яке закріплено у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки згідно частини сьомої статті 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Не погоджуючись з ухвалою, позивач Релігійна організація «Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Православної Церкви України села Шепель Луцького району Волинської області» подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала не відповідає вимогам Конституції України, завданням та засадам цивільного судочинства, не ґрунтується на засадах верховенства права, а тому є незаконною, ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , апеляційну скаргу підтримали.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Пунктом 2 частини четвертої статті 185 ЦПК України передбачено, що заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Частинами першою та другою статті 188 ЦПК України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Встановлено, що позов містить у собі три окремих групи позовних вимог, які заявлені з різних підстав, з різними предметом та стосовно різних осіб, а саме:

1) стосовно оскарження позивачем рішень та бездіяльності державного реєстратора щодо реєстрації права власності на нерухоме майно житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 ;

2) стосовно надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою;

3) стосовно оскарження наказу про відмову у присвоєнні адреси об`єкту нерухомого майна;

4) про виселення відповідача ОСОБА_4 ..

Всі вищенаведені вимоги є окремим, не взаємопов`язаними ні за предметом позову, ні за його підставою, заявлені стосовно різних осіб, не є похідними між собою, адже основну позовну вимогу виділити неможливо.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що вимога щодо визнання протиправним та скасування наказу суб`єкта владних повноважень, вимога стосовно надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 5 ст. 188 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Тому суд першої інстанції фактично дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви на підставі пункту 2 частини четвертої статті 185 ЦПК України, оскільки порушено правила об`єднання позовних вимог.

Покликання в апеляційній скарзі на ст. 188 ЦПК України не заслуговує на увагу, оскільки в даному випадку вимоги ґрунтуються на різних правовідносинах, сумісний розгляд таких позовних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво ускладнить вирішення спору в межах однієї справи. Окрім того, роз`єднання та об`єднання позовів, встановлених ст. 188 ЦПК України, є правом, а не обов`язком суду.

Таким чином, ухвала суду є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги є власним тлумаченням чинного законодавства особою, що подала апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Релігійної організації «Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Православної Церкви України села Шепель Луцького району Волинської області» залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2024 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 вересня 2024 року.

Головуючий

Судді :