Провадження №2/523/1245/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

представниці відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в залі суду № 9 цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання,

УСТАНОВИВ:

13 грудня 2023 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява КП «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання в розмірі 54201,80 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що КП «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в якій мешкає відповідачка та є споживачем послуг. Отримуючи послуги з постачання теплової енергії, ОСОБА_1 своєчасно не сплачує вартість спожитих послуг, в результаті чого у неї виникла заборгованість в загальному розмірі 54201,80 грн, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з позовом.

19 грудня 2023 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки суддя відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

23 серпня 2023 року відповідачка надала суду відзив на позов, в якому посилалася на те, що позивач здійснював нарахування заборгованості з листопада 2006 року, подав позов 13 грудня 2023 року, тому з урахуванням строків позовної давності нарахування заборгованості повинно бути не раніше як з 12 грудня 2020 року, тому заявлені вимоги до вказаного періоду не підлягають задоволенню. Загальний розмір заборгованості з грудня 2020 року до травня 2023 року складає 23665,70 грн. Також відповідачка зазначила, що позивачем не вказуються тарифи на центральне опалення, не зазначено яким вузлом вираховувався обсяг спожитої теплової енергії, за якою методикою розрахована вартість. У зв`язку з цим відповідачка просила відмовити у частині вимог до грудня 2020 року у розмірі 30536,10 грн, а у частині вимог у розмірі 23665,70 грн просила розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців з оплатою рівними частинами по 1972,14 грн.

10 вересня 2024 року представник позивача надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що строк дії договірних відносин з користування тепловою енергією не завершений, тому що відносини є триваючими, а тому строки давності застосовувати неможливо відповідно ст.ст.251-257, 260, 261, 267 ЦК України.

Також представник позивача вважає твердження відповідачки про сплив строку позовної давності помилковим, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19» від 11 березня 2020 року № 211, відповідно до якої з 12 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року на території України встановлено карантин, термін дії якого у подальшому неодноразово продовжувався, та на п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до яких у період дії воєнного стану в Україні, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Відповідачка у справі здійснює оплату, що свідчить про визнання нею суми боргу за минулі періоди, тому з моменту оплати перебіг строку давності переривається та відповідно починається заново. Отже, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості в межах строку позовної давності.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

Відповідачка та її представник позовні вимоги визнали частково, просили застосувати строки позовної давності та відстрочити суму заборгованості строком на 12 місяців.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідачки та її представниці, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з опалення та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ).

Згідно з розрахунком позивача за вказаним особовим рахунком КП «Теплопостачання міста Одеси» існує заборгованість відповідачки за спожиту теплову енергію станом на 01 червня 2023 року в загальному розмірі 54201,80 грн.

За відомостями рахунку оплати за отриману послугу проводилися в різні періоди, а саме:

грудень 2009 р. - 1000 грн , квітень 2011 р. - 3000 грн., листопад 2012 р. -1000 грн., лютий 2013 р. -1000 грн., грудень 2015 р.-400 грн., лютий 2016 р. - 2823,44 грн. (субсидія), березень 2016 р. - 600 грн., 705,86 грн (субсидія), квітень2016 р. - 67,15 грн. (субсидія), жовтень 2016 р.-645,41 грн. (субсидія), листопад 2016 р.-1,83 грн. (субсидія), березень 2017 р.- 6637,26 грн. (субсидія), липень 2019 р. -10000 грн.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно з приписами ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі).

Індивідуальний договір вважається укладений зі споживачем, якщо протягом 30 днів з дні опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Текст такого договору було розміщено 04.10.2021 офіційному сайті КП «Теплопостачання міста Одеси» www.teplo.od.ua.

Таким чином, станом на 05 листопада 2021 року типові договори з індивідуальними споживачами про надання послуги з постачання теплової енергії вважаються укладеними з відповідною категорією споживачів.

Відповідно до п. 1 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії - цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України.

Згідно зі ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться.

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язки для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Згідно зі ст.ст. 68, 162 ЖК України та ст. 45 п. 5 «Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затверджені постановою КМ України від 21.08.2019 № 830 споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором.

Відповідно до п.18, 20 «Правил надання послуг по централізованому опаленню, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», затверджених Кабінетом Міністрів України (постанова від 21.07.2005 № 630) плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

В силу ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).

Відповідно до підпункту 2 пункту «а» частини 1 статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на теплову енергію (у тому числі її виробництво, транспортування та постачання), тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, на інші комунальні послуги (крім тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на комунальні послуги, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), побутові, транспортні та інші послуги.

Таким чином, ОСОБА_1 є споживачем КП «Теплопостачання міста Одеси» за адресою: АДРЕСА_1 .

КП «Теплопостачання міста Одеси» як постачальник теплової енергії свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало відповідачці послуги з постачання теплової енергії, за тарифами встановленими рішеннями Виконавчого комітету Одеської міської ради за відповідні роки .

Однак, відповідачка своїх зобов`язань зі сплати вартості спожитої теплової енергії не виконала, а тому станом на 01 червня 2023 року має заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 54201,80 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком суми заборгованості.

Відповідачка просить застосувати до даних правовідносин строк позовної давності,з посиланням на те, що нарахування заборгованості повинно бути не раніше як з 12 грудня 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як судом з`ясовано, заборгованість виникла з листопада 2006 року, періодично ОСОБА_1 оплачувала спожиті послуги: грудень 2009 року 1000 грн, квітень 2011 року 3000 грн, листопад 2012 року 1000 грн, лютий 2013 року 1000 грн, грудень 2015 року 400 грн, березень 2016 року 600 грн. В 2016 2017 роках послуги з теплопостачання оплачувалися частково за рахунок субсидії. Остання оплата заборгованості у сумі 10000 грн від ОСОБА_1 надійшла у липні 2019 року.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строки позов давності розраховуються з урахуванням заходів щодо запобігання виникненню, поширенню і розповсюдженню епідемій, пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19) відповідно до приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-ІХ від 30 березня 2020 року.

Положеннями п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, і спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 09.12.2020 (зі змінами та доповненнями) карантин встановлено з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року на всій території України.

З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, строк дії якого продовжено до теперішнього часу.

Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану

Позовна заява надійшла до суду 13 грудня 2023 року.

Враховуючи встановлені обставини та вказані норми, позов в частині вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка охоплюється періодом з червня 2006 року до 13 грудня 2023 року, на загальну суму 54201,80 грн. підлягає задоволенню, оскільки позовні вимоги заявлені у межах строку позовної давності.

Отже, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

З урахуванням фінансового становища відповідачки, відсутністю субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, суд вважає за можливе задовольнити її клопотання та розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців рівними частинами щомісячно по 4516,82 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3028 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 259, 263-265, 267, 268, 273,279,354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (, місцезнаходження: вул. Балківська, 1-Б, м. Одеса, 65110) заборгованість за опалення та гаряче водопостачання у розмірі 54201,80 грн та судовий збір у розмірі 2684 грн.

Розстрочити виконання рішення суду терміном на 12 місяців, тобто виплата по 4516,82 грн кожного місяця.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складення повного рішення.

Суддя

Повне рішення складено 16 вересня 2024 р.