Справа № 152/761/22
Провадження № 22-ц/801/496/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Роздорожна А. Г.
Доповідач :Оніщук В. В.
УХВАЛА

23 січня 2024 рокуСправа № 152/761/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді - доповідача Оніщук В. В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 30 листопада 2023 року,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 30 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача 219 360 грн боргу за договором позики від 1 січня 2021 року, 120 648 грн відсотків за користування позикою за період з 1 січня 2021 року по 1 грудня 2021 року, 7 761,67 грн інфляційних втрат за період з 2 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року, 5 527,87 грн три відсотки річних, що нараховані за період з 2 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року, а всього 353 297 грн. У решті позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 07 грудня 2023 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто понесені ним судові витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 8 000 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3 548 грн.

Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 05 січня 2024 року, повний текст якої складено 09 січня 2024 року, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення було відмовлено.

Не погодившись з такими судовими рішеннями, ОСОБА_2 16 січня 2024 року засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, у якій просить заочне рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 30 листопада 2023 року та додаткове рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 07 грудня 2023 року скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Водночас ОСОБА_2 просить відстрочити йому сплату судового збору за подання апеляційної скарги до дня винесення рішення у справі, мотивуючи своє клопотання тим, що він є учасником бойових дій, на підтвердження чого надає відповідне посвідчення, а тому відповідно до п. 12, 13 ч. 1 ст. 5 та ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» має право на відстрочення сплати судового збору.

Вирішуючи вказане клопотання ОСОБА_2 апеляційний суд виходить із такого.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (із змінами і доповненнями).

За приписами пунктів 12, 13 частини першої статті 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків; учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Статтею 22 вказаного Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правничу допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом таких питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначений у статті 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Питання щодо застосування положень пункту 13 частини першої статті 5 ЗУ «Про судовий збір» розглядалось Великою Палатою Верховного Суду в справі № 9901/311/19, за результатами розгляду якої 09 жовтня 2019 року було прийнято постанову.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 545/1149/17 зазначено, що, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 ЗУ «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти, чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

ОСОБА_2 не звертався до суду з позовом, пов`язаним з порушенням його прав, тому апеляційний суд приходить до висновку, що вказаний позов не зачіпає порядку та обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином не стосується соціального і правового захисту учасника бойових дій (прирівняної до нього особи).

Так само справа, яка розглядається судом, не пов`язана з виконанням ОСОБА_2 військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Відтак, клопотання ОСОБА_2 про те, що він має пільги щодо сплати судового збору на підставі пунктів 12, 13 частини першої статті 5 ЗУ «Про судовий збір» зводиться до неправильного тлумачення норм права.

За ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але недовше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 29 постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Проте до апеляційної скарги ОСОБА_2 не долучено доказів ані щодо майнового стану, ані щодо того, що на момент звернення до суду із апеляційною скаргою він є військовослужбовцем ЗСУ.

Разом з тим, зі змісту вказаної статті вбачається, що питання щодо можливості відстрочення сплати судового збору стосується тільки особи позивача у справі. Оскільки ОСОБА_2 має процесуальний статус відповідача у справі, він не є суб`єктом, на якого поширюється дія частини першої статті 8 ЗУ «Про судовий збір».

Отже, враховуючи, що ОСОБА_2 є відповідачем за позовом про стягнення заборгованості за договором позики, а також те, що зазначені ним доводи не є доказами, які підтверджують відсутність у заявника можливості сплатити судовий збір, та не дають змоги оцінити його майновий стан, у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» необхідно відмовити.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується із висновком Верховного Суду від 15 квітня 2022 року у справі № 201/6103/21.

Апеляційний суд зауважує, що зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі», вбачається, що вимога сплати збору цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Частиною першою статті 4 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Подаючи позов у 2022 році, ОСОБА_1 як фізична особа заявляв одну вимогу майнового характеру.

Відповідно до вимог підпункту першого пункту першого частини другої статті 4 ЗУ «Про судовий збір» на момент звернення до суду із позовом ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, з урахуванням заявленої ціни позову у розмірі 394 275 грн, прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2022 році, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» у розмірі 2 481 грн, позовна заява мала бути оплачена судовим збором у розмірі 3 942, 75 грн.

За правилами підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, за подання апеляційної скарги на заочне рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 30 листопада 2023 року ОСОБА_2 слід сплатити 5 914,12 грн судового збору (3 942, 75 грн х 150%), на підтвердження чого надати квитанцію про сплату вказаної суми. Сплату потрібно провести за наступними платіжними реквізитами:

отримувач: ГУК у Він. обл./м. Вінниця/ 22030101

,

Банк: Казначейство України (ЕАП)

МФО: 899998

рахунок № UA0002856.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, оскільки подана апеляційна скарга не відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України, її слід залишити без руху для усунення недоліків, а саме для:

-надання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, 356, 357, 358 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відстроченні сплати судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 30 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 30 листопада 2023 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі не виконання у встановлений судом строк зазначених вимог, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук