Справа № 148/1425/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Семенової М.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя, за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_3 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача Стоян А.С.,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя.

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 20.06.2024 прийнято заяву про зміну позовних вимогу даній цивільній справі.

У судовому засідання представник відповідача адвокат Стоян А.С. зазначила, що із зміною позовних вимог ціна позову збільшилась, однак позивачем не сплачено судового збору за вищевказані зміни.

Відповідач у судовому засідання підтримала думку свого представника.

Представник позивача адвокат Мовчан В.В. у судовому засідання просив відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Позивач у судовому засідання підтримав клопотання представника.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом.

Згідно ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

За таких обставин, основною умовою для відстрочення або звільнення від сплати судового збору є майновий стан особи, що звертається до суду. Особа має довести той факт, що її майновий стан дійсно є таким, що змушує її звернутись до суду з проханням про відстрочку або звільнення від сплати судового збору, тобто вона повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, які є вичерпними, та є правом, а не обов`язком суду.

Оскільки, позивачем та його представником не надано суду будь яких підстав для відстрочення або розстрочення сплати судового збору передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд дійшов висновку, що в задоволенні даного клопотання слід відмовити.

Після відкриття провадження, у судовому засіданні при детальному вивченні матеріалів судом виявлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При цьому, позовна заява, яка є заявою по суті справи, повинна відповідати вимогам, зазначеним у ст. 175, 177 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом, яким відповідно є Закон України «Про судовий збір».

Окрім того, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. За подання додаткових заяв, у яких збільшується розмір позовних вимог, недоплачена сума судового збору також підлягає сплаті.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціну позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений в розмірі 3028 грн.

При подачі позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 3189 грн, що підтверджується квитанціями (а.с. 1-3), однак позовні вимоги та ціну позову збільшено з 152430,42 грн. до 510954 грн., тому відповідно позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 1920,54 грн (1 % від ціни позову 5109,54 грн - 3189 грн = 1920,54 грн).

Згідно ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

З огляду на зазначене вище, позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 1920,54 грн, надавши оригінал квитанції про сплату судового збору, або ж надати документи, що підтверджують підстави звільнення його (позивача) від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи, що дана заява про збільшення позовних вимог, подана позивачем без додержання вимог, викладених в ч. 4 ст. 177 ЦПК України, то відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, заява про збільшення позовних вимог може вважатися поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки у строк, встановлений судом, заява буде залишена без розгляду.

Керуючись ст. 177, 185 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя, залишити без руху до усунення недоліків, а саме, для сплати судового збору у розмірі 1920,54 грн, та надання суду доказів.

Надати представнику позивача строк для усунення указаних в ухвалі недоліків, який не може перевищувати п`ять днів з дня вручення копії ухвали.

У разі неусунення недоліків у строк, встановлений судом, заява буде залишена без розгляду.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 18.09.2024.

Суддя: