Справа № 515/1291/24
Провадження № 2-н/513/108/24
Саратський районний суд Одеської області
С У Д О В И Й Н А К А З
19 вересня 2024 року суддя Саратського районного суду Одеської області Миргород В.С., розглянувши заяву Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» в особі представника Мишевського Володимира Михайловича про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» заборгованості за послуги з розподілу природного газу, -
В С Т А Н О В И В:
16 серпня 2024 року Акціонерне товариство «ОДЕСАГАЗ» в особі представника Мишевського В.М. звернулося до Татарбунарського районного суду Одеської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу у сумі 8 122,17 грн.
Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області від 16 серпня 2024 року справу передано на розгляд Саратському районному суду Одеської області.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 вересня 2024 року, справу передано у провадження судді Миргород В.С.
При видачі даного судового наказу виходжу з такого.
За правилами ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч.1 ст. 30 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Під час розгляду цивільної справи №646/8916/17 (постанова від 27.03.2019) Верховний Суд вказав, що позови що виникають з приводу нерухомого майна це позови пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин пов`язаних з обігом нерухомого майна повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.
Таким чином, правила виключної підсудності стосуються випадків, коли відносно нерухомого майна триває спір, вирішення якого можливе виключно за наслідками розгляду справи по суті, а відтак, ці правила не можуть застосовуватись до заяв наказного провадження, де розгляд справи по суті не відбувається та презюмується відсутність спору.
Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про ринок природного газу», права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2494 було затверджено Кодекс газорозподільних систем.
Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до пункту 2 гл.1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498.
Відповідно до п. 2.1. договору оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені договором.
Між Акціонерним товариством «ОДЕСАГАЗ» та ОСОБА_1 на підставі заяви-приєднання було укладено договір розподілу природного газу на об`єкт споживача за адресою: АДРЕСА_1 . Типовий договір розподілу природного газу було затверджено Постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 р.
Пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ та п. 1.3 договору передбачено, що фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документальне споживання природного газу.
Виходячи з положень ст.ст. 526, 626-631 ЦК України укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, ЦК України та інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до п.6.1. Договору, оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.
Відповідно до п. 6.4. Договору розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з розподілу природного газу побутовим споживачем є календарний місяць.
Відповідно до п.6.6. Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка оператора ГРМ.
В порушення своїх обов`язків споживач не здійснює оплату за послугу з розподілу природного газу, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед АТ «ОДЕСАГАЗ» у сумі 8 122,17 грн.
У відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка за видачу судового наказу за заявою юридичної особи становить 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, стягненню підлягає судовий збір у сумі 302,80 грн.
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 625, 626-631 ЦК України, ст.ст. 38, 40 Закону України "Про ринок природного газу", ст.12 Закону України про виконавче провадження, п.3 ч.1 ст.161, ст.ст. 164, 167-169, 431 ЦПК України,
Н А К А З А В:
Відповідно до п.7 ч.1 ст. 168 ЦПК України, суд повідомляє, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до ч.3 ст. 167 ЦПК України, судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбачений розділом ІІ (Наказне провадження) ЦПК України.
Згідно зі ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до ст. 172 ЦПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Відповідно до ст. 171 ЦПК України, заява про скасування судового наказу не пізніше наступного дня передається судді, визначеному у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу. Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви. У разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.
В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Судовий наказ може бути пред`явлений до виконання протягом трьох років з моменту набрання ним законної сили.
Суддя В. С. Миргород