Провадження № 6/522/517/24
УХВАЛА

23 вересня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., вирішуючи питання щодо прийняття заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 3939 від 06.05.2021, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» звернулося до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 3939 від 06.05.2021, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси Бузовського В. В. указану цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси, оскільки, як встановлено із відповіді, наданої на запит суду, зареєстрованим місцем проживання боржника ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 , що територіально знаходиться у Приморському районі міста Одеси.

Перевіряючи підсудність даної справи Приморському районному суду м. Одеси, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 статтею 446 ЦПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Тобто, питання заміни сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса підлягає розгляду в судах цивільної юрисдикції з урахуванням положень частини другої статті 446 ЦПК України, тобто судом за місцем виконання відповідного рішення.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення з місцем вчинення виконавчих дій щодо конкретного боржника.

Указане узгоджується з позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19.

Як слідує з постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т. С. від 27.05.2021 про відкриття виконавчого провадження № 65588290, адресою проживання божника ОСОБА_1 є: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, будь-яких доказів вчинення виконавчих дій на території Приморського району м. Одеси матеріали заяви не містять.

При цьому, самостійно встановлена судом адреса реєстрації місця проживання боржника не свідчить про підсудність даної справи Приморському районному суду м. Одеси, оскільки матеріалами справи не підтверджено вчинення виконавцем за цією адресою виконавчих дій.

Разом з тим, суд зазначає, що ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції "суд, встановлений законом" викладена Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України". Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище слідує, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що матеріали заяви слід повернути до Суворовського районного суду м. Одеси.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 3939 від 06.05.2021, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник ОСОБА_1 , передати за підсудністю до Суворовського районного суду м. Одеси (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 68).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її підписання.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА