Провадження №22-ц/812/1365/24
У Х В А Л А

Іменем України

17 вересня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Царюк Л.М. та Яворської Ж.М.,

із секретарем судових засідань: Богуславською О.М..,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників справи клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів, яке заявлене у цивільній справі №490/2261/23, що розглядається за його апеляційною скаргою на рішення, яке постановив Центральний районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Шолох Людмили Миколаївни у приміщенні цього суду 10 липня 2024 року, дата складання повного тексту 17 липня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

у с т а н о в и в :

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Позов мотивував тим, що сторони перебували у шлюбі з вересня 2009 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Корабельного районного суду міста Миколаєва від 18 червня 2019 року шлюб між сторонами був розірваний. Відповідачка покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Всі питання щодо виховання доньки вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 .

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 липня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком/матір`ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько/мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Суд, відмовляючи у позові виходив з того, що між сторонами існує спір щодо визначення порядку спілкування відповідачки ОСОБА_2 із своєю донькою ОСОБА_4 та у справі відсутні докази того, що відповідачка систематично ухиляється від виховання та утримання своєї доньки ОСОБА_5 .

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати й ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з 2016 року донька сторін проживає з позивачем, проте за цей час мати жодного разу ніяк не допомогла доньці, не цікавилася її внутрішнім, моральним самопочуттям, тобто ОСОБА_2 покладені законом на батьків обов`язки не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. ОСОБА_6 зауважує, що ніколи не перешкоджав спілкуванню відповідачки з дитиною, але дитина сама не бажає цього спілкування. Крім того, позивач вказує, що рішення суду в частині стягнення з нього судових витрат на користь позивачки також підлягає скасуванню, оскільки він сам утримує доньку без допомоги відповідачки та позивач є боржником по сплаті аліментів.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить апеляційний суд витребувати:

- від органу опіки та піклування, служби у справах дітей Миколаївської міської ради матеріали, що стали підставою при прийнятті рішення про відмову надання висновку про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та надання висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення проживання дитини з батьком;

- для ознайомлення в судовому засіданні справи: 490/2116/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, та визначення способів участі у вихованні і спілкуванні з малолітньою дочкою в провадженні судді ОСОБА_7 ; 490/12478/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком в провадженні судді ОСОБА_7 ; 490/955/19 за позовом про розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з архіву Центрального районного суду м. Миколаєва; 490/5532/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів з архіву Центрального районного суду м. Миколаєва.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи в межах, достатніх для вирішення клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання, виходячи з таких міркувань.

В силу вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України).

Частинами 1-4 статті 83 ЦПК України визначений наступний порядок подання доказів.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно із вимогами статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Вимоги до апеляційної скарги викладені у статті 356 ЦПК України.

Так, згідно із пунктами 5, 7 частини 2 цієї статті передбачено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема: в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); клопотання особи, яка подала скаргу.

Відповідно до частин 1-3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже дослідження судом нових доказів, зокрема про витребування яких заявляє учасник справи, може відбуватися за виключних обставин, наявність яких має довести особа, яка просить дослідити такі докази.

Крім того, відповідно до частин 2, 4 статті 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено, зокрема: обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати, а також вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Позивач в апеляційній скарзі просить апеляційний суд витребувати документи від органу опіки та піклування та цивільні справи із Центрального районного суду м. Миколаєва, тобто, фактично, заявляє про дослідження нових доказів, які не були предметом дослідження в суді першої інстанції, при цьому не зазначає про неможливість їх подання до суду першої інстанції, зокрема, з причин, що об`єктивно не залежали від нього, тобто він не довів наявність виключних підстав, визначених для дослідження нових доказів судом апеляційної інстанції. Також ОСОБА_1 не вказує в обґрунтування клопотання про витребування доказів конкретні обставини, які можуть підтвердити матеріали органу опіки піклування, служби у справах дітей та судових справ, або аргументи, які вони можуть спростувати, а також не вказує на вжиті ним заходи для отримання цих доказів самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів, тоді як матеріали органу опіки та піклування мають безпосереднє відношення до ОСОБА_1 , оскільки розглядалися або за його зверненням або за його участю. Щодо цивільних справ, про витребування яких просить позивач, він є також стороною у кожній з них, а тому відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 43 ЦПК України має право робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень. Доказів неможливості отримати самостійно усі наведені у клопотанні докази та надати їх в суді першої інстанції ОСОБА_1 не надав.

Враховуючи викладені вимоги закону колегія суддів приходить до висновку, що відсутні підстави для витребування доказів, зазначених ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції через недоведеність його клопотання.

Керуючись статтями 84, 368 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у цивільній справі за позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовити.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Л.М. Царюк

Ж.М. Яворська

_______________________________________

Повний текст ухвали складений 18 вересня 2024 року