1Справа № 335/6595/24 2-о/335/255/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючої судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання Шевченко К.В., заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Запоріжжі справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту спільного проживання подружжя та перебування на утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

12.6.2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту спільного проживання; заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій. Свої вимоги мотивує тим, що вона 23.07.2010 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. За час сумісного проживання в шлюбі, вели спільний бюджет та спільний бюджет та спільне господарство. Розмір пенсії померлого чоловіка 14930,04 грн., які сумісно витрачали на оплату продуктів харчування, ліків, побутових засобів. Чоловік був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 але мешкали разом за адресою : АДРЕСА_2 . Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України відмовлено у переході на пенсію по втраті годувальника у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів щодо перебування на утриманні померлого годувальника.

Отже із за різних адрес реєстрації чоловіка та жінки відмовлено в праві щодо переходу з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника а відтак, просить суд встановити факт перебування її на утриманні чоловіка та факт спільного проживання з 2010 року по день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.08.2024 відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду.

Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву підтримала і просить заяву задовольнити. Вказала, що проживала з ОСОБА_2 з 1996 року по 2010 рік у цивільному шлюбі, у 2010 році вони одружилися і до 06.05.2024 року жили однією сім`єю за різними адресами. Спочатку на вул. Перемоги, потім у гуртожитку в Комунарському районі, з березня 2022 року по вул. Патріотичній. ОСОБА_2 останні місяці життя хворів, потребував стороннього догляду, і вона його доглядала. Оскільки її пенсія маленька, жили вони на пенсію чоловіка і вона не працювала, бо потрібно було доглядати чоловіка. У 2019 році брат чоловіка виписав його з колишньої адреси на вул. Іртишську, проте вони там жодного дня не мешкали і взагалі, де це знаходиться не відомо.

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомлені про дату, час та місце розгляду справи направили до суду клопотання про розгляд заяви у відсутності свого представника.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , встановив наступне.

Заявниця ОСОБА_1 з 23.07.2010 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується наданою заявником копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 23.07.2010 року , актовий запис № 168.

ОСОБА_2 - помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наданою заявником копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 06.05.2024 року, актовий запис № 691.

Згідно з довідки про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Заявниця ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки ОСББ «Патріотична 74» ОСОБА_2 дійсно проживав у квартирі АДРЕСА_3 з березня 2022 року по 6 травня 2024 року.

На підтвердження факту сумісного проживання заявницею надано письмові пояснення свідків.

Свідком ОСОБА_3 у письмових поясненнях підтверджено, шо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом та вели сумісне господарство.

У судовому засіданні 18.09.2024 допитано ОСОБА_3 в якості свідка і вона пояснила підтверджено, шо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом та вели сумісне господарство. Вказала, що знає вказану родину тривалий час, вона є двоюрідною сестрою заявника. ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 з 1996 року по 2010 рік у цивільному шлюбі, у 2010 році вони одружилися і до 06.05.2024 року жили однією сім`єю за різними адресами. Спочатку на вул. Перемоги, потім у гуртожитку в Комунарському районі, з березня 2022 року по вул. Патріотичній. ОСОБА_1 доглядала мати чоловіка. У 2019 році брат чоловіка виписав ОСОБА_2 з колишньої адреси на вул. Іртишську, проте вони там не мешкали. ОСОБА_2 останні місяці життя хворів, потребував стороннього догляду, ОСОБА_1 його доглядала. Оскільки її пенсія маленька, жили вони на пенсію чоловіка, а ОСОБА_1 перебувала на його утриманні.

У судовому засіданні 18.09.2024 допитано ОСОБА_4 в якості свідка і вона також підтвердила ті обставини, що з 1996 року по день смерті ОСОБА_2 . ОСОБА_1 проживала з ним однією сім`єю, вони вели спільне господарство і ОСОБА_1 перебувала у нього на утриманні.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

При вирішенні питання щодо встановлення факту перебування на утриманні судами також приймається до уваги п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де зазначено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Померлий за життя отримував пенсію за віком в розмірі, який в рази перевищує доходи (розмір пенсії) заявника.

Згідно зі ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утримані, мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утримання померлого годувальника, відносяться особи, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Так ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право за бажанням перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Суду надані належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, проживали разом за однією адресою та вели спільний побут, мали спільний бюджет.

Судом встановлено, що заявник перебувала на його утриманні до моменту смерті свого чоловіка, допомога якого була постійним і основним джерелом засобів до існування заявника, тобто у зв`язку з його смертю вона втратила джерело засобів до існуванні, що підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, ОСОБА_1 , у зв`язку з чим суд вважає доведеним факт того, що заявник перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За таких обставин, оскільки встановлення факту перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення і потрібне для переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, суд вважає за необхідне встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та факт спільного проживання з 2010 року по день смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 81, 211 ч.3, 259, 263, 264,265, 272,273, 315, 319, 354, 355 ЦПК України , суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту спільного проживання подружжя та перебування на утриманні, задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на момент смерті вони спільно проживали за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2010 року по день смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення складено 18.09.2024 року.

Суддя Ю.В. Апаллонова