Справа № 646/490/24
№ провадження 6/646/412/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.24 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Благої І.С.

при секретарі Волікової Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гончаренко С.Г. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гончаренко С.Г., звернулась до суду з поданням в порядку Закону України «Про виконавче провадження» про тимчасове обмеження у праві виїзду боржниці ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України мотивуючи його тим, що у неї на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №74792372 за виконавчим листом по справі №646/490/24, виданим Червонозаводським районним судом м. Харкова 28.03.2024 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 3% річних та інфляційних витрат за договором купівлі-продажу металопластикових виробів у розмірі 8218,76 грн. та виконавче провадження №74791871 за виконавчим листом по справі №646/490/24, виданим Червонозаводським районним судом м. Харкова 28.03.2024 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 судового збору у розмірі 1211,11 коп.

Як зазначає державний виконавець при неодноразових виходах за місцем реєстрації боржниці ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , проведення виконавчих дій, виявлялося неможливим, що підтверджується актами державного виконавця від 12.07.2024 р., 21.08.2024 р., які додані до матеріалів справи.

17.07.2024 р. державним виконавцем було здійснено запит до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області, щодо боржника ОСОБА_1 . Згідно відповіді боржниця ОСОБА_3 зарестрована за адресою: АДРЕСА_1 .

17.07.2024 р. державним виконавцем, було здійснено запит до Державної прикордонної служби України Головного центру обробки спеціальної інформації, щодо перетину боржником ОСОБА_1 кордону України та направлено в електронному вигляді в Автоматизованій системі виконавчого провадження. Згідно відповіді Державної прикордонної служби України Головного центру обробки спеціальної інформації, відсутні відомості про перетин кордону боржницею.

17.07.2024 державним виконавцем, було здійснено запит до Комунального підприємства

«Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради».

17.07.2024 сформовано запит до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Дані про шлюб ОСОБА_1 - відсутні.

Згідно Інформаційної довідки з ДРРП на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна, щодо суб?єкта нерухомого майна, а саме боржника ОСОБА_1 , зареєстроване майно на праві власності спільна часткова власність у розмірі 5/6 частки будинку, за адресою: АДРЕСА_1 .

17.07.2024 старшим державним виконавцем було направлено виклик на прийом громадян, за місцем реєстрації боржника, а саме: АДРЕСА_1 , для надання пояснень щодо виконання рішення суду, надання декларації про доходи та майно боржника фізичної особи.

27.08.2024 здійснено запити до ПФУ, ДПС України та МВС в електронному вигляді. Згідно відповідей на запити з МВС за боржником на праві власності транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно відповідей на запити з ДФС боржник на обліку в органах ДФС перебуває, як отримувач доходів. Боржниця отримує дохід в ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 .

28.08.2024 державним виконавцем було винесено постанови про звернення стягнення з заробітної плати, стипендії, пенсії та іншого доходу боржника та направлено для відома та виконання за вищезазначеними місцями отримання доходів.

27.08.2024 року державним виконавцем, було направлено до банківських установ платіжні, інструкції для відома та виконання, в електронному вигляді з застосуванням ЕЦП.

03.09.2024 року, керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника, згідно якої накладено арешт на все майно боржника та внесено відомості у відповідні реєстри.

У зв`язку з невиконанням рішення суду та посилаючись на те, що вжиті виконавцем заходи не призвели до виконання судового рішення, держаний виконавець просить обмежити боржника у праві виїзду за межі України.

Відповідно ч.4 ст.441 ЦПК України про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Державний виконавець Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гончаренко С.Г. до судового засідання не з`явилась, виконавче провадження для огляду у судовому зсіданні не надала. Просила розглядати подання за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Згідно з ч. 3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Як випливає з аналізу наведених положень закону підставою обмеження особи у праві виїзду за межі України є не лише наявність невиконаних зобов`язань, покладених на боржника фізичну особу судовим рішенням, а також винна поведінка цієї особи, яка полягає в ухиленні від виконання таких зобов`язань.

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

В поданні державним виконавцем не обґрунтовано, в чому саме, є крайня необхідність, в розумінні ст. 2 «Свобода пересування» Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосування обмеження виїзду боржника за кордон, і яким чином це сприятиме виконанню рішень суду та інших органів.

Згідно ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 7. абз. 2. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» та положеннями ЦПК України, зокрема у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Із аналізу вказаних вище норм чинного законодавства, а також роз`яснень судів вищої інстанції, зокрема роз`яснень ВСУ, викладений у листі від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», можна зробити висновок, що під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Окрім іншого, фактично звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника коли державним виконавцем виконані вже всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження вказаного права громадянина.

Не піддаючи сумніву ту обставину, що державний виконавець дійсно вживав передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи з метою виконання рішення суду про стягнення заборгованості, суд приходить до висновку про недоведеність державним виконавцем зазначеного у поданні доводу про ухилення боржника від виконання зобов`язань.

Суд дійшов висновку, що державним виконавцем не надано всі необхідні докази, які б свідчили про ухилення боржника від виконання зобов`язання, а також не надано належних доказів цілеспрямованого ухилення боржника від виконання рішення на час подання заявником, як і доказів наміру боржника вибути за межі України з метою ухилення від виконання виконавчого листа, також не вбачається наявності обґрунтованого припущення, що вирішення питання про заборону боржникові виїзду за кордон сприятиме виконанню зобов`язання, у зв`язку з чим, подання є необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.33,43 Конституції України, ст.441 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної

виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гончаренко С.Г. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Блага І.С.