Номер провадження: 22-ц/813/6736/24
Справа № 499/173/18
Головуючий у першій інстанції Погорєлов І.В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

18.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Назарової М.В. (суддя доповідач), Драгомерецького М.М., Коновалової В.А.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2

на рішення Іванівського районного суду Одеської області від 20 квітня 2018 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 20 квітня 2018 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 08 серпня 2024 року звернулась до суду через підсистему Електронний Суд з апеляційною скаргою та просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що відповідачка копію рішення не отримувала, 08 серпня 2024 року, за заявою від 06 серпня 2024 року про направлення копії рішення, отримав представник ОСОБА_1 - адвокат Племениченко Г.В на електронну пошту.

Листом Одеського апеляційного суду від 14 серпня 2024 року витребувано із суду першої інстанції цивільну справу № 499/173/18.

Матеріали цивільної справи № 499/173/18 надійшли до суду апеляційної інстанції 23 серпня 2024 року.

Суддя Коновалова В.А. перебувала з 26 серпня по 17 вересня 2024 року у відпустці.

Перевіривши апеляційну скаргу, клопотання про поновлення строку апеляційного провадження, рішення суду, суд приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з огляду на наступне.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України).

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

Конституцією України проголошено, що утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина друга статті 3 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

При цьому за змістом частини 2 статті 358 ЦПК України поновлення апеляційним судом пропущеного строку можливе виключно у разі подання апеляційної скарги у межах присічного річного строку, а в разі недотримання останнього з`ясування поважності причин строку на апеляційне оскарження взагалі не має істотного значення та не може жодним чином вплинути на однозначне вирішення питання про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Відтак, встановивши відсутність винятків, визначених у пунктах 1, 2 частини 2 статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, незалежно від поважності причин пропуску строку скаржником на апеляційне оскарження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 12.11.2018 у справі №54/239.

Рішення Іванівського районного суду Одеської області ухвалено 24 квітня 2018 року без участі відповідачки. Копія вказаного рішення відповідачкою отримана 07 травня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 46).

Останнім днем для подання апеляційної скарги є 06 червня 2018 року.

Визначальним для правильного застосування процесуального закону, що регулює питання про можливість поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення поза межами річного строку згідно частини другої статті 358 ЦПК України є виключно подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, або пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно правових висновків Верховного Суду, викладених в постановах від 26.01.2022 року у справі 345/3838/14-цта від 14.12.2020 року у справі №521/2816/15-ц, за правилами частини третьої статті 354 та частини другої статті 358 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути поновлений у разі подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі у ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. Отже, положення частини другої статті 358 ЦПК України дають право суду на поновлення строку на апеляційне оскарження, але не вказують про обов`язок вчинення таких дій.

Посилання в клопотанні про поновлення строку, на ту обставину, що повний текст оскаржуваного рішення суду скаржником не отримано, а отримала його тільки 08 серпня 2024 року, спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка обізнана про судове провадження, оскільки ухвалу суду про відкриття провадження від 22 березня 2018 року разом з позовною заявою отримала 30 березня 2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 , яка була зазначена позивачем в позовній заяві, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.38).

Вказана адреса з`ясована судом у передбаченому ч. 6 ст. 187 ЦПК України порядку.

Апеляційна скарга подана скаржником 08 серпня 2024 року, тобто, через шість років та три місяця після закінчення строку на апеляційне оскарження та не містить посилань на обставини непереборної сили, які зумовили пропуск строку на апеляційне оскарження рішення суду понад шість років .

При цьому своєю адресою скаржниця в апеляційній скарзі зазначає АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Добросовісність учасників судового процесу, зокрема, полягає у тому щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та приймати заходи до обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судовими органами обов`язку про інформувати про такі процедури та процедурні рішення.

Інша поведінка за певних обставин може свідчити про зловживання особою своїми правами.

Згідно із частиною третьою статті 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Колегія суддів вважає, що можливість подання апеляційної скарги протягом розумного строку залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер.

Як вбачається із правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Каракуця проти України» від 20 лютого 2017 року, що заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи, оскільки вони протягом 1 року та 8 місяців не звертались до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Таким чином, враховуючи наведене та те, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення (протягом понад 6 років та 3 місяця), тому у відповідності до вимог п. 2 статті 358 ЦПК України у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку (ч. 3 ст. 358 ЦПК України).

Згідно ч. 4 ст. 358 ЦПК України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 цього Кодексу.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 на рішення Іванівського районного суду Одеської області від 20 квітня 2018 року.

Копію цієї ухвали надіслати усім учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: М.В. Назарова

М.М. Драгомерецький

В.А. Коновалова