У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 609/1203/24

2/609/496/2024

18 вересня 2024 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Харлан М.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Шумської міської ради Кременецького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Шумської міської ради Кременецького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими позивач звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених статтями 175, 176, 177 ЦПК України.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали, вважаю за необхідне залишити її без руху з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Так, у прохальній частині позовної заяви позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак зазначає, що 27 вересня 2018 року спадкодавцем було складено заповіт, згідно якого все своє майно, він заповів позивачу ОСОБА_1 .

В позовній заяві позивачем не обґрунтовано, чому він бажає спадкувати саме за законом, а не заповітом та не долучає вказаний документ до матеріалів цивільної справи, хоча у позовній заяві зазначає «заповіт додається».

Окрім того, позивач у прохальній частині просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 0,82 га. кадастровий номер :01:001:0031, земельної ділянки площею 0,69 га, кадастровий номер :01:001:0988, земельної ділянки площею 0,41 га. кадастровий номер :01:001:1166, земельної ділянки площею 0,33 га. кадастровий номер :01:001:1016,земельної ділянки площею 0,79 га. кадастровий номер :01:001:1084, земельної ділянки площею 1,07 га. кадастровий номер :01:001:0716, земельної ділянки площею 0,46 га. кадастровий номер :01:001:1089, земельної ділянки площею 0,62 га. кадастровий номер :01:001:1067.

Так, до матеріалів цивільної справи позивачем долучено копію державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №702392 виданого на ім`я ОСОБА_2 , та копію державного акту серії Р2 №702289 виданого на ім`я ОСОБА_3 , однак кадастрові номери земельних ділянок у вищевказаних державних актах не присвоєні.

Відповідно до п. 53 Порядку № 1127 для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, реєстрацію яких проведено до 01 січня 2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності чи постійного користування земельною ділянкою, використовуються відомості з Державного земельного кадастру або Реєстру прав власності на нерухоме майно, який є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, та паперовий носій інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації). У зв`язку із створенням Державного земельного кадастру, запровадженням нових правил реєстрації земельних ділянок та прав на них дублікати державних актів на право власності на земельну ділянку у зв`язку з їх втратою, пошкодженням чи зіпсуванням не видаються.

Щоб зареєструвати земельну ділянку, як об`єкт, потрібно перш за все сформувати її та отримати витяг із Державного земельного кадастру. На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку. Складовою частиною витягу є кадастровий номер земельної ділянки. Кадастровий номер означає, що інформацію про конкретну земельну ділянку і про право на неї конкретної людини внесено до системи кадастру. Тобто держава визнала конкретну особу власником і зобов`язана захищати її право власності.

Кадастровий номер означає, що межі певної ділянки вже ніхто не змінить і що її власник не втратить її через підробку документів шахраями.

Якщо Державний акт про право власності наявний, але в ньому відсутній кадастровий номер земельної ділянки, в таких випадках власникам земельних ділянок необхідно вчинити дії щодо присвоєння кадастрового номера та реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Для присвоєння кадастрового номера необхідно звернутись до управління Держгеокадастру із заявою щодо присвоєння кадастрового номера.

Так, матеріали цивільної справи не містять інформації про присвоєння вищевказаних кадастрових номерів, а також те, що спадкоємець або спадкодавець звертався до управління Держгеокадастру із заявою щодо їх присвоєння.

Крім того, у позовній заяві позивач просить витребувати з Шумського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції актовий запис про народження ОСОБА_2 та актовий запис про смерть ОСОБА_4 .

Згідно ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положенням ч. 1 ст. 84 ЦПК України чітко визначено підстави витребування доказів - неможливість самостійно надати докази.

В той же час, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б стверджували неможливість позивача самостійно надати такі докази, а також те, що позивач дійсно звертався з вказаним клопотанням про витребування, та йому було відмовлено або не надано таких доказів.

Перелічені недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про прийняття позовної заяви та подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

При цьому, суд зазначає, що у випадку невиконання вимог суду у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачу.

Водночас, слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали для усунення вищезазначених недоліків.

На підставі вищесказаного та керуючись ст.ст. 175, 177 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Шумської міської ради Кременецького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом залишити без руху і надати позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали суду, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути її позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена та підписана 18 вересня 2024 року.

Суддя: М.В. Харлан