У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Зарютін П.В. розглянувши позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 , представник - ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через свого представника, звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, яка подана через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» та зареєстрована 06.09.2024 року.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне повернути її заявнику з наступних підстав.

Ухвалою суду від 11.09.2024 року позовна заява була залишена без руху з підстав не сплати судового збору та був наданий строк позивачу п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для їх виправлення шляхом подання до суду документу що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі .

Так, представник позивача за довіреністю, ОСОБА_1 , та сам позивач - Військова частина НОМЕР_1 , реєстровані в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» та мають особистий кабінет.

Ухвала суду від 11.09.2024 року про залишення позовної заяви без руху доставлена представнику позивача за довіреністю - ОСОБА_1 та Військовій частині НОМЕР_1 до їх електронного кабінету підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 11.09.2024 року о 19:05 год., що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 14 ЦПК України суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Зміст вказаної процесуальної норми свідчить про те, що для цілей ЦПК України офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Згідно з п. 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до вимог процесуального законодавства часом вручення процесуальних документів в електронній формі день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи чи день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи (п. 2 ч. 8 ст. 128, п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України).

На виконання ухвали суду від 11.09.2024 року про залишення позовної заяви без руху, 17.09.2024 року до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від ОСОБА_1 , який відповідно до довіреності від 19.08.2024 року № 6 , може представляти інтереси військової частини НОМЕР_1 в судових установах і органах виконання судових рішень, надійшло клопотання про доручення доказів , а саме: квитанції про сплату судового збору за

№ 0.0..1 від 16.09.2024 року, на суму 3028 грн., платник: ОСОБА_3 .

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір", судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

За змістом роз`яснень, наведених у п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014: відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)). Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Згідно з п.37,41 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою правління Національного Банку України від 29.07.2022 №163 платіжна інструкція на примусове списання (стягнення), оформлена стягувачем в електронній або паперовій формі, повинна містити такі обов`язкові реквізити: 1) дату складання і номер; 2) найменування/прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), код платника та номер його рахунку; 3) найменування надавача платіжних послуг платника; 4) суму цифрами та словами; 5) призначення платежу; 6) підпис(и) стягувача/кваліфікований(і) електронний(і) підпис(и) стягувача; 7) печатку стягувача/кваліфіковану електронну печатку стягувача; 8) найменування стягувача; 9) код стягувача та номер його рахунку (заповнюється стягувачем у разі стягнення за виконавчими документами); 10) найменування отримувача, код отримувача та номер його рахунку [заповнюється стягувачем у разі стягнення на підставі рішення суду, що набрало законної сили, або рішення керівника органу стягнення (його заступника або уповноваженої особи) відповідно до Податкового кодексу України]; 11) найменування банку стягувача/отримувача.

Відповідно до п.41 вказаної інструкції, платник заповнює реквізит "Призначення платежу" платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Так, відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_3 , не є учасником справи, окрім того, в призначені платежу в квитанції не вказано номер справи та сторін по справі.

Таким чином, перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про судовий збір» не можливо.

Отже, квитанція за № 0.0..1 від 16.09.2024 рокупро сплату судового збору у розмірі 3028 грн., не може бути прийнята судом як належний доказ сплати судового збору.

Таким чином, суд доходить до висновку, що що позивач, на даний час недоліки позову не усунув.

За положеннями ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщопозивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки позивач у визначений законодавством строк не усунув недоліки позовної заяви, таку заяву слід вважати неподаною та повернути.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ч. 3 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Вважати неподаною та повернути позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 , представник - ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу .

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження : якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін

18.09.24