18.09.2024 Справа № 756/2099/24
Провадження № 2/756/2133/24
Унікальний № 756/2099/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.,

секретаря Любін А.Ю.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи заявлені вимоги наступним.

Позивачка є наймачем квартири АДРЕСА_1 . На підставі ордеру №104742 серії Б від 09.06.1982 позивачка разом із своїми доньками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вселилися в цю квартиру.

08.08.1992 року дочка позивачки ОСОБА_4 вийшла заміж за відповідача ОСОБА_3 . Оскільки, власного житла на той час в них не було, подружжя попросилося тимчасово пожити у квартирі. У зв`язку з цим, 16.02.1995 року відповідач зареєстрував своє місце проживання у квартирі АДРЕСА_1 .

На початку 2000-х років подружжя набуло у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , у яку вони невдовзі переїхали.

З тих пір відповідач у квартирі не проживав.

23.02.2022 року шлюб між відповідачем та дочкою позивачки було розірвано, тому відповідач не вважається членом сім`ї позивачки.

Відповідач не проживає за зареєстрованою адресою, в утриманні житла участі не бере, його особистих речей в квартирі не має, проте зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 за вищевказаною адресою змушує її сплачувати надмірні кошти за комунальні послуги, які нараховуються на всіх зареєстрованих осіб. Крім того, позивачка позбавлена права приватизувати цю квартиру.

З цих підстав, просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Представник позивачки в судовому засіданні просив позов задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи заперечив, оскільки належним чином повідомлений відповідач в жодне з призначених судових засідань не з`явився.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У відповідності до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі зібраних у справі доказів. Підстав для проведення заочного розгляду справи суд не вбачає, оскільки в судовому засіданні представник позивачки заперечив проти заочного розгляду справи.

Представник третьої особи надав до суду пояснення, в яких зазначив, що позовні вимоги є обґрунтовані, не заперечував щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, просив проводити розгляд справи за їх відсутності.

Суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності третьої особи.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що позивачка є наймачем квартири АДРЕСА_1 (том спр. 1, а.с.9).

08.08.1992 року дочка позивачки ОСОБА_4 уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_3 та змінила прізвище на ОСОБА_4 (том спр. 1, а.с. 23).

З 16.02.1995 року відповідач зареєстрував своє місце проживання у квартирі АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 06.10.2000 року виданого Головним управлінням житлового забезпечення КМДА ОСОБА_3 належить квартира АДРЕСА_3 на праві приватної власності (а.с.24).

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23.02.2022 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.25).

Відповідно до копії заяви ОСОБА_3 поданої до Голосіївського районного суду м. Києва від 02.02.2023, він проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 37).

Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 12.01.2024 року складеному мешканцями будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач починаючи з жовтня 2005 року не проживає за вищевказаною адресою (а.с. 27).

Відповідач в квартирі не проживає понад шість місяців, речі в квартирі відсутні, участі в оплаті житлово - комунальних послуг не приймає, що підтверджується зібраними у справі доказами.

Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Аналіз статей 71,72 ЖК України дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.

Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення, як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.

Аналогічні роз`яснення містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відповідно до якого у справах про визнання наймача або члена його сім`ї такими, що втратив право користування житловим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Такого правового висновку щодо застосування положень ст.ст. 71,72 ЖК України дійшов і Верховний Суд у постанові від 24.10.2018 року у справі № 490/12384/16-ц та у постанові від 22.11.2018 року у справі № 760/13113/14-ц, що враховуються судом у даній справі у відповідності до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Враховуючи те, що відповідач в спірній квартирі не проживає без поважних причин понад шість місяців, суд вважає, що ОСОБА_3 втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , що свідчить про обгрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення судом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1 211,20 грн.

Керуючись ст. ст.5, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 280,281 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.09.2024

Суддя: А.М. Майбоженко