ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/571/24 Справа № 212/2089/23 Суддя у 1-й інстанції - Власенко М.Д. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/2089/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Тимченко О.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачка ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 вересня 2023 року, яке ухвалено суддею Власенко М.Д. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 13 вересня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Позовна заява мотивована тим, що з відповідачкою він перебував у шлюбних відносинах, мають спільну доньку ОСОБА_3 , яка на теперішній час є повнолітньою і мешкає з відповідачкою. Сім`я з відповідачкою не склалась, проте він постійно піклувався про доньку, підтримував з нею тісні родинні стосунки, забезпечував її всім необхідним, а відповідачка систематично отримувала від нього та його матері ОСОБА_4 гроші на утримання дитини. До 2015 року донька проживала з відповідачкою за її місцем проживання по АДРЕСА_1 , проте у 2015 році умови проживаня погіршились і за бажанням доньки та за погодженням з відповідачкою, він забрав доньку проживати до себе. Тому з 2015 року донька мешкала з ним та його матір`ю без реєстрації і перебувала повністю на його утриманні та забезпеченні, а відповідачка жодної матеріальної допомоги не надавала та займалась влаштуванням особистого життя. Наприкінці жовтня-листопада 2022 року йому стало відомо, що у відношенні нього відкрито виконавче провадження на підставі судового наказу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2019 року, за яким з нього стягнуто аліменти щомісячно у розмірі частини його заробітку на користь відповідачки на утримання доньки. Відповідачка потайки від нього звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу, при цьому ввівши суд в оману, вказала, що донька мешкає з нею і перебуває на її утриманні, в той час як з 2015 року та до січня 2023 року їх спільна донька мешкала з ним та перебувала на його утриманні, тому відповідачка не мала права отримувати від нього аліменти на забезпечення їх неповнолітньої доньки.

Просив суд: звільнити його від сплати заборгованості по аліментах у сумі 143941,23 грн. на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягнуті на підставі судового наказу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2019 року.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 вересня 2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не було враховано тієї обставини, що з 2015 року донька мешкала з позивачем та його матір`ю без реєстрації і перебувала повністю на його утриманні та забезпеченні, що підтверджено відповідним Актом, а тому відсутні підстави для стягнення з нього заборгованості по аліментам за цей період. Вважає, що суд безпідставно не прийняв, як належні та достатні докази, покази свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які підтвердили факт проживання дитини саме із батьком.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи відповідачка ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Петрушкевич О.В., зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Петрушкевича О.В., який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади від 10 травня 2023 року, ОСОБА_5 з 05 серпня 2004 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.28).

За відомостями Реєстру Криворізької міської територіальної громади від 29.03.2023 року, що витребувані судом, відповідачка ОСОБА_2 з 08.07.1994 року також зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18).

Згідно копії паспорту позивач ОСОБА_1 з 15.04.1997 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.7-зворот).

Судовим наказом Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2019 року, з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 05 липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ набрав законної сили 19 липня 2019 року (а.с.9).

24 вересня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до Покровського ВДВС міста Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою про прийняття на виконання судового наказу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2019 року (а.с.10).

Згідно довідки-розрахунку про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 у розмірі частини № 21044 від 01 листопада 2022 року, заборгованість по сплаті аліментів за період з липня 2019 року по жовтень 2022 року становить 143941,23 грн. (а.с.8).

Спір між сторонами виник з приводу звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам у розмірі 143 941,23 грн, з тих підстав, що неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2015 року та до січня 2023 року постійно мешкала з позивачем та перебувала на його повному утриманні та забезпеченні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався ч.2 ст.197 СК України та виходив з того, що позивачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту перебування неповнолітньої доньки на його повному утриманні у спірний період з липня 2019 року по 2023 рік, за який нарахована заборгованість.

Колегія суддів погоджується з остаточним висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, однак не може погодитись з мотивами відмови в задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом статей 3, 15, 16 ЦК України правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. У цьому висновку Суд спирається на подібні висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 920/1771/14 та постанові Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 910/23369/17).

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17), тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (див. mutatis mutandis висновки у пунктах 72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц).

Вирішуючи спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Відповідно до статті 141 СК України мати батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У статті 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до статті 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення.

З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Частиною восьмою статті 71 ЗаконуУкраїни «Про виконавче провадження» передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Отже, заявник вправі звернутися до суду із заявою щодо розміру, способу виконання рішення суду зі сплати аліментів.

Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка, в розумінні частини другої статті 197 СК України, може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини.

Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 596/826/21-ц (провадження № 61-3738св22).

Отже, правовий механізм звільнення від сплати заборгованості по аліментам, визначений статтею 197 СК України, може застосовуватись виключно у випадках зміни фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів.

Натомість, позивач ОСОБА_1 ставить питання про звільнення від сплати заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі судового наказу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2019 року, за весь період стягнення, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що донька ОСОБА_8 з 2015 року фактично проживає з ним та перебуває на його утриианні, що свідчть про відсутність у відповідачки ОСОБА_2 права на стягнення з нього аліментів на утриманя дитини.

Тобто, позивачем ОСОБА_1 фактично оспорюється судовий наказ Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2019 року та правомірність його видачі.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

За таких обставин, звернення ОСОБА_1 до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам у сумі 143941,23 грн. на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягнуті на підставі судового наказу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2019 року, з підстав незгоди із цим судовим наказом, є неналежним способом захисту порушенного права, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, вважає за необхідне змінити мотиви відмови у задоволенні цих позовних вимог, у зв`язку з чим залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду, на підставі п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, в зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, змінює в частині мотивів відмови у задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині рішення суду є законним та обгрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючисьст.ст. 367, 374, 375, п. 1 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 вересня 2023 року змінити в частині мотивів відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, виклавши їх у редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 січня 2024 року.

Головуючий:

Судді: