АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

18 вересня 2024 року

м. Чернівці

справа № 726/856/24

провадження 822/782/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.,

суддів: Височанської Н.К., Половінкіної Н.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 ,

апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Садгірського районного суду м.Чернівці від 16 липня 2024 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Проскурняк І.Г.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2024 року ОСОБА_1 до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 про виселення без надання іншого житла.

Під час судового розгляду даної цивільної справи до суду надійшло клопотання від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зупинення провадження у вказаній справі з тих підстав, що на розгляді в суді першої інстанції перебуває цивільна справа №726/1063/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання укладеним договору найму житлових приміщень у гуртожитку, у запропонованій позивачем редакції.

Вважає, що від вирішення вказаної цивільної справи залежить вирішення цієї справи.

Просили суд зупинити провадження у справі до вирішення іншої справи №726/1063/23, на підставі п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Садгірського районного суду м.Чернівці від 16 липня 2024 року зупинено провадження у цивільній справі №726/856/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про виселення без надання іншого житла, до набрання законної сили судових рішенням у цивільній справі №726/1063/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання укладеним договору найму житлових приміщень в гуртожитку, у запропонованій позивачем редакції.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що розгляд даної справи об`єктивно пов`язаний з результатом розгляду справи № 726/1063/23, через що необхідно зупинити провадження до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення цієї справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у матеріалах справи, які надані до суду, є достатньо доказів для того, щоб ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки, у даній справі оскаржується ухвала про зупинення провадження у справі, то справа підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

У пункті 6 частини першої статті 251 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

У пункті 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз`яснено, що визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли у іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Позовні вимоги пред`явлені до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про виселення без надання іншого житла, обгрунтовані тим, що відповідачі безпідставно та безоплатно користуються власністю позивача.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а згідно з пунктом 1 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для цієї справи.

Наявність цивільної справи №726/1063/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання укладеним договору найму житлових приміщень в гуртожитку, у запропонованій позивачем редакції, не є підставою, за якою провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, оскільки наявні в даній справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду.

Також слід зазначить, що позовні вимоги у справі №726/1063/23 про визнання договору укладеним договору найму житлових приміщень у гуртожитку в запропонованій позивачем редакції пред`явлені до ОСОБА_4 , а тому вказана справа стосується лише прав та обов`язків ОСОБА_4 .

Суд першої інстанції у порушення вимог пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, зазначивши конкретну іншу справу, до набрання законної сили судовим рішенням у якій зупиняється провадження у цій справі, не навів відповідних мотивів неможливості розгляду цієї справи, не проаналізував предмет та підстави позовів у справах і не вказав обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у справі №726/1063/23 про визнання договору укладеним договору найму житлових приміщень у гуртожитку в запропонованій позивачем редакції виключає можливість суду, на підставі наявних доказів, самостійно встановити при розгляді цієї справи обставини, якими ОСОБА_1 обґрунтувала свої вимоги про виселення без надання іншого житла.

Крім того, зупинивши провадження у справі, суд першої інстанції порушив право позивача на справедливий суд та розумні строки розгляду справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зіставлення змісту наведених суджень переконує у тому, що оскаржувана ухвала про зупинення провадження у справі не може бути залишена у силі, оскільки висновки, зазначені в ній, є передчасними, а, отже, відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підлягають скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За вказаних обставин, ухвала Садгірського районного суду м.Чернівці від 16 липня 2024 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 374, 379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Садгірського районного суду м.Чернівці від 16 липня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Дата складання повного тексту постанови - 18 вересня 2024 року.

Головуючий М.І. Кулянда

Судді: Н.К.Височанська

Н.Ю. Половінкіна