Справа № 172/1606/24
Провадження № 2-о/172/55/24
У Х В А Л А

іменем України

18.09.2024 року суддя Васильківського районного суду Дніпропетровської області Битяк І.Г., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні неповнолітньої дитини та самостійному її вихованні, заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшла вищевказана заява, в якій ОСОБА_1 просить суд встановити факт перебування на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_3 та самостійного виховання дитини. Вказує, що встановлення цього факту необхідне для захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини та для отримання відстрочки від мобілізації відповідно до вимог, які встановлені законодавством України.

Ознайомившись з матеріалами поданої заяви, приходжу до такого.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 362/643/21 зазначено, що військова служба є різновидом служби публічної. Тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема з приводу призову чи мобілізації, належать до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» органи військового управління - Міністерство оборони України, інші центральні органи виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України, Генеральний штаб Збройних Сил України, інші штаби, командування, управління, постійні чи тимчасово утворені органи у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, призначені для виконання функцій з управління, в межах їх компетенції, військами (силами), з`єднаннями, військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями, які належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади, а також територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (стаття 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Перелік осіб, які мають право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, визначений статтею 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Враховуючи, що між ОСОБА_1 та органами військового управління може виникнути спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (про що заявник вказав у своїй заяві) і не пов`язаний з виникненням чи реалізацією цивільних прав та обов`язків заявника, їх виникненням, існуванням та припиненням, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір може стосуватися лише сфери публічно-правових відносин, тому на думку суду, такий спір не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності.

При цьому, частиною 2 статті 245 КАС України визначено перелік судових рішень, які уповноважений прийняти адміністративний суд у разі задоволення позову. Встановлення факту, що має юридичне значення, серед цього переліку відсутнє.

Окрім цього, з матеріалів заяви не вбачається оспорювання чи невизнання будь-якою особою факту перебування на утриманні заявника неповнолітньої дитини та самостійного її виховання, що стало б підставою для звернення до суду за захистом прав та інтересів неповнолітньої дитини.

Таким чином, слід відмовити у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1

ст. 186 ЦПК України, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 186, 315 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні неповнолітньої дитини та самостійного її виховання, заінтересована особа: ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявнику, що розгляд цієї категорії справ відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Г. Битяк