Єдиний унікальний номер справи 336/839/23
Номер провадження 2/336/116/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» вересня 2024 м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої судді Звєздової Н.С., за участю секретаря Іванченко О.С., розглянувши у судовому засіданні в м. Запоріжжі, у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, -

ВСТАНОВИВ:

27.01.2023 в провадження судді Шевченківського районного суду м Запоріжжя Карабак Л.Г. надійшла вказана позовна заява, в якій представник позивача ОСОБА_2 , просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії наданої у нежиле приміщення 3 першого поверху літ.А-2 по АДРЕСА_1 за період з листопада 2021 року по жовтень 2022 року у сумі 43 669,66 гривень.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2024 вказана справа на підставі Розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Запоріжжя №266 від 17.01.2024 була передана на розгляд судді Звєздовій Н.С.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Концерн «МТМ» діє на підставі Статуту, основною діяльністю якого є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну.

Відповідач володіє нежитловим приміщенням №3 першого поверху літ. А-2 за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Позивачем було надано послугу з постачання теплової енергії відповідачу за період листопад 2021р. жовтень 2022р. на загальну суму 43669,66 грн., що підтверджується розрахунком суми грошової заборгованості. Відповідач не виконав свої обов`язки по оплаті за надану послугу.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2024р. цивільну справу прийнято до розгляду, розгляд якої постановлено проводити у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач ОСОБА_1 в особі свого представника проти позову заперечив. Зазначає, що позивачем не доведено належним чином факт поставки теплової енергії відповідачу у період листопад 2021р. жовтень 2022р. теплової енергії на суму 43669,66 грн., відповідно не доведеною є і заявлена до стягнення сума основного боргу. Крім того, в нежитловому приміщенні відповідачем була проведена реконструкція із зменшенням теплового навантаження, яке було погоджено з ПАТ «Мотор Січ», яке раніше виступало теплопостачальною організацією у договірних відносинах. Проте, розраховане позивачем теплове навантаження на опалення майже в три рази перевищує реальне теплове навантаження на опалення приміщення. Такі помилкові розрахунки позивача призвели до безпідставної завищеної вартості теплової енергії.

31.07.2024 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі, оскільки цивільна справа підлягає розгляду господарським судом. Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем з 30.04.2002р. Нежитлове приміщення використовується ним як магазин при здійсненні підприємницької діяльності. Тому позовні вимоги випливають з господарських відносин між концерном «Міські теплові мережі» та ОСОБА_1 , як ФОП, що виникли на підставі договору №345611 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 16.08.2018р., укладеного між сторонами.

В судове засідання сторони не з`явилися, від представника відповідача надійшло клопотання проведення судового засідання без їх участі.

Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, приходить до наступного висновку.

Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_1 від 30.04.2002р. ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, дата проведення державної реєстрації 30.04.2002р., запис №0008023.

Як вбачається з договору №345611 від 16.08.2018р. купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, він укладався між Концерном «МТМ» та приватним підприємцем ОСОБА_1 Послуги надаються у нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 .

У частині першій статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 641/5523/19 (провадження № 14-178цс20) зазначено, що при вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини та відповідний спір господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 ГК України. Господарський спір належить до юрисдикції господарського суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.02.2020 у справі № 916/385/19, Верховний Суд в постанові від 12 січня 2022 року у справі № 335/5044/21.

Відповідно до частини 1 статті 320 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності.

Згідно із частиною 1 статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом (частина 2 статті 50 ЦК України).

Частиною 3 статті 128 ГК України визначено, що громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється.

Фізична особа, яка в установленому законом порядку набула статус підприємця, не втрачає свого статусу фізичної особи. Натомість згідно із частиною 8 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

ОСОБА_1 зареєстрований як ФОП з 30.04.2002р. Нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 є магазином. Договір №345611 від 16.08.2018р. купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді укладався між Концерном «МТМ» та приватним підприємцем ОСОБА_1

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до відповідача, який є суб`єктом підприємницької діяльності, яку він здійснює у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , в яке позивач надає відповідні послуги.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості з постачання теплової енергії з відповідача ОСОБА_1 , як споживача відповідних послуг.

Таким чином, позов ініційовано у зв`язку з існуванням спору між Концерном «МТМ», як постачальником послуг з забезпечення споживачів тепловою енергією, та споживачем ОСОБА_1 , як фізичною особою-підприємцем щодо користування такими послугами в межах здійснення ФОП ОСОБА_1 своєї господарської діяльності, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 916/1261/18 зроблено висновок про те, що вирішення питання про юрисдикційність спору залежить від того, чи виступає фізична особа - сторона у відповідних правовідносинах - як суб`єкт господарювання, та від визначення цих правовідносин як господарських.

Отже, вирішення питання про юрисдикційність спору за участю ФОП залежить від того, виступає чи не виступає фізична особа як сторона у спірних правовідносинах суб`єктом господарювання, та чи є ці правовідносини господарськими.

Зазначене узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 07 березня 2023 року у справі № 904/587/22.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №345611 від 16.08.2018р., він укладався між Концерном «МТМ» та приватним підприємцем ОСОБА_1 . Послуги надаються у нежитлове приміщення першого поверху для розміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктами 10.1, 10.2 договору №345611 від 16.08.2018р. передбачено, що цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до моменту укладання сторонами письмової угоди про його розірвання, або припинення його дії. Договір припиняє свою дію у випадках:

-взаємної згоди сторін про його припинення;

-прийняття відповідного рішення судом;

-ліквідації однієї із сторін.

В даному випадку між Концерном «МТМ» і ФОП ОСОБА_1 не підписувалась письмова угода про припинення дії договору №345611 від 16.08.2018р.; відсутнє рішення суду про припинення дії договору №345611 від 16.08.2018р.; жодна із сторін договору №345611 від 16.08.2018р. не була ліквідована.

В матеріалах справи немає належних та допустимих доказів того, що Концерн «МТМ» чи ФОП ОСОБА_1 заявляли про розірвання договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №345611.

Від часу укладання договору, ані статус нежитлового приміщення, як магазину, ані статус відповідача, як фізичної особи - підприємця не змінився, а, відповідно, правовідносини з площини господарсько-правових, не перейшли в цивільні.

Позивач звернувся до суду з позовом до суб`єкта підприємницької діяльності, яку він здійснює у нежитловому приміщенні. Характер правовідносин, що виникли, стосуються прав та інтересів відповідача саме як учасника господарських відносин - фізичної особи-підприємця, у якості якого він є власником нежитлового приміщення.

Отже, цивільна справа за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Тому, клопотання відповідача суд вважає обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, провадження у справі слід закрити, роз`яснивши позивачеві, що розгляд справи має здійснюватися в порядку господарського судочинства.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 19, 187, 255, 260, 261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання відповідача ОСОБА_1 в особі представника адвоката Сердюченка В.В. про закриття провадження у справі - задовольнити.

Закрити провадження в цивільній справі за позовом Концерну «МТМ» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії, у зв`язку з тим, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

Роз`яснити Концерну «Міські теплові мережі», що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в повному обсязі.

Суддя: Н.С. Звєздова