Провадження № 2/638/5369/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2024 м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Заварзи Т. В.,

за участю секретаря судового засідання Дрозденко К. С.,

розглянувши у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Слюсар Людмила Олександрівна, про визнання права власності та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Слюсар Людмила Олександрівна, у якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 на недоотриману за життя пенсію у сумі 80578 грн. 94 коп. та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним чином. Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 отримував пенсію згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 у справі № 520/5440/22 було нараховано різницю в пенсії у розмірі 80578 грн. 94 коп., яку він за життя не отримав. 10 травня 2024 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слюсар Людмилою Олександрівною було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не надав документа, що підтверджує право спадкодавця ОСОБА_2 на рухоме майно пенсію, оформлене належним чином. У зв`язку з чим позивач звернувся із позовом до суду.

15 серпня 2024 року відкрито провадження у справі, прийнято рішення справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

05 вересня 2024 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, представник позивача у судовому засіданні ознайомився з відзивом та не заперечував проти його долучення до матеріалів справи.

У відзиві відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, а справу розглядати без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Вказав, що заборгованість щодо виплати пенсії позивачу відповідно до Закону № 2262 відсутня, тому для застосування ст. 61 Закону № 2262 немає підстав.

У судове засідання з`явився представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві.

Суд, заслухавши представника Позивача, ознайомившись із аргументами Відповідача, доказами наданими Позивачем, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про народження № НОМЕР_1 , видане 19 листопада 1964 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 батько Позивача помер, доказом чого є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане 03 січня 2023 року. Відповідно до листа приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Слюсар Людмили Олександрівни вих. № 55/02-14 від липня 2023 року ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 .

До матеріалів справи долучено копію виконавчого листа по адміністративній справі № 520/5440/22, виданого Харківським окружним адміністративним судом, відповідно до якого судовим рішенням від 30 вересня 2022 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію з 01.03.2022 року у розмірі 86 % відповідних сум грошового забезпечення, розмір пенсії обчислити з грошового забезпечення визначеного ІНФОРМАЦІЯ_3 в довідці від 22.02.2022 року № ФХ-126783, здійснити виплату суми перерахунку починаючи з 01.03.2022 року з урахуванням виплачених сум.

Суду також надано лист Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, датований 07.12.2022 і адресований батьку позивача ОСОБА_3 , яким останнього було повідомлено про те, що головним управлінням здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2023 пенсія буде виплачуватися з урахуванням рішення суду. Різницю в пенсії, обчислену за рішенням суду з 01.03.2022 по 31.12.2022 буде виплачено в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. До вказаного листа було додано копію розрахунку на доплату пенсії та перерахунків пенсії на виконання рішення суду.

Відповідно до розрахунку на доплату за пенсійною справою пенсіонера ОСОБА_2 сума виплати на підставі рішення суду становить 80578 грн 94 коп.

Суду також надано копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, датовану 10 травня 2024 року, відповідно до якої, така нотаріальна дія як видача свідоцтва про право на спадщину за законом на рухоме майно пенсію, яка належить спадкодавцю ОСОБА_2 , не може бути вчинена, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не надано документа, що підтверджує право спадкодавця, ОСОБА_2 на рухоме майно пенсію, оформлене належним чином.

Будь-які інші докази у суду відсутні.

Всебічно та повно дослідивши усі обставини справи суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Згідно зі статтею 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Верховний суд у численних постановах, зокрема, у справі № 160/18875/23, № 420/8604/21 прийшов до наступних висновків: Закон №2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначеному законом порядку. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону № 2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Лише у разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ) членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими.

У справі, що розглядається, ОСОБА_1 , - син померлого пенсіонера, - не належить до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, а отже грошові коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті його батьку з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю мали увійти до складу спадщини.

У зв`язку з чим ОСОБА_1 мав право звернутися до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за виплатою належних йому як спадкоємцю грошових коштів.

Водночас у суду відсутні докази того, що ОСОБА_1 чи приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Слюсар Людмила Олександрівна отримали відмову від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у виплаті належних йому як спадкоємцю грошових коштів. Так, сам Відповідач у відзиві зазначає, що заборгованість щодо виплати пенсії позивачу відповідно до Закону № 2262 відсутня, тому для застосування ст. 61 Закону № 2262 немає підстав. Недоотримана ОСОБА_2 пенсія мала бути отримана ОСОБА_1 як єдиним спадкоємцем свого батька. З відповідною вимогою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Позивач не звертався.

Натомість у матеріалах справи наявна копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, датована 10 травня 2024 року, відповідно до якої, така нотаріальна дія як видача свідоцтва про право на спадщину за законом на рухоме майно пенсію, яка належить спадкодавцю ОСОБА_2 , не може бути вчинена, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не надано документа, що підтверджує право спадкодавця, ОСОБА_2 на рухоме майно пенсію, оформлене належним чином. Відповідно до інформації, наданої суду, вказана постанова не оскаржувалася, повторно із документами, що підтверджують право спадкодавця ОСОБА_2 на рухоме майно пенсію, оформленими належним чином, Позивач до нотаріуса не звертався.

Оскільки позивач не звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із вимогою щодо виплати належних йому як спадкоємцю грошових коштів, то у суду відсутні будь-які докази того, що на момент звернення із позовною заявою до суду у Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишилася заборгованість перед ОСОБА_2 .

Так, лист Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, адресований батьку позивача ОСОБА_3 , відповідно до якого сума виплат на підставі рішення суду становить 80578 грн 94 коп., датований 07.12.2022, тобто сформований за 23 дні до смерті ОСОБА_2 , суду не надані докази того, що у цей період Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не виплатило ОСОБА_2 вказані грошові кошти.

Відповідно ч. 2 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 7 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 як таких, що заявлені передчасно.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Слюсар Людмила Олександрівна про визнання права власності та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. В. Заварза