ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1503/23 Номер провадження 22-ц/814/470/24Головуючий у 1-й інстанції Даценко В.М. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді доповідача Дорош А.І.

Суддів:Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

учасники справи

позивач ОСОБА_1

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 червня 2023 року, ухвалене суддею Даценком В.М., повний текст рішення складено - 20 червня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» про визнання протиправним та скасування рішення оператора ГРМ, -

В С Т А Н О В И В:

14 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» про визнання протиправним та скасування рішення оператора ГРМ, в якому просив суд визнати недійсним та скасувати акт про порушення №10160 від 07.03.2023 року, складений відповідачем, та визнати протиправним і скасувати рішення комісії відповідача по розгляду актів про порушення АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» щодо задоволення акта про порушення №101160 від 07.03.2023 року відносно побутового споживача ОСОБА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.03.2023 року представниками відповідача було складено акт про порушення №10160, згідно якого за адресою: АДРЕСА_1 під час контрольного огляду приладу обліку було виявлено пошкодження опломбування, що викликає сумнів щодо результатів вимірювань та метеорологічних характеристик комерційного ВОГ. З вказаним актом позивач не погоджується та вважає, що відповідачем не доведено, що втручання в роботу лічильника газу чи пошкодження на ньому пломби відбулося. Він ніколи не знімав та не намагався пошкодити опломбування лічильника та дозволив його сфотографувати. Контролер не змогла пояснити, як саме пошкоджена пломба, отже, так зване пошкодження є суб`єктивною думкою контролера. При цьому, зняття лічильника на експертизу не відбулося через відмову відповідача від встановлення поєднувального шлангу, чи тимчасового лічильника за його вибором. 30.03.2023 року за рішенням комісії, яке оформлено витягом з протоколу, ОСОБА_1 зобов`язано допустити працівників відповідача до приватного будинку для демонтажу лічильника та провести необхідні роботи з перепроектування та реконструкції системи газопостачання відповідно до вимог діючої нормативної документації. Додатково вищевказаним рішенням зазначено, що його будинок не відповідає правилам безпеки газопостачання та лічильник розташований у недозволеному місці, тому підлягає відключенню від газопостачання, хоча згідно документації, перевіреної 25.01.2020 року, все газове обладнання встановлено з дозволу відповідача. На час встановлення, усі зазначені в рішенні відповідача норми порушені не були. Перепланування чи реконструкція будинку не проводилися, газове обладнання не змінювалося. Позивач вважає, що оскаржуване рішення та акт є нічим іншим, як намаганням відповідача нав`язати йому встановлення свого лічильника.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 червня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» про визнання протиправним та скасування рішення оператора ГРМ - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що акт про порушення №1008361 від 07.03.2023 року, протокольне рішення від 30.03.2023 року про зобов`язання позивача 20.04.2023 року об 11.00 надати доступ працівникам АТ «Лубнигаз» для демонтажу лічильника відповідно до порядку та вимог, визначених Кодексом ГРМ, та привести необхідні роботи з проектування та реконструкції системи газопостачання не є належним способом захисту, адже безпосередньо не встановлюють для позивача будь-яких обов`язків, а лише є фіксацією виявленого порушення, відтак, позов не підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач звернувся до суду з двома позовними вимогами, а саме про визнання недійсним та скасування акту про порушення №10160 від 07 березня 2023 року АТ «Лубнигаз» та визнання протиправним та скасування рішення комісії АТ «Лубнигаз» від 30.03.2023 року щодо задоволення вказаного акта про порушення, який складений відносно побутового споживача ОСОБА_1 . Зобов`язання позивача надати доступ працівникам АТ «Лубнигаз» для демонтажу лічильника та провести необхідні роботи з проектування та реконструкції системи газопостачання встановлюють для позивача обов`язки, тому висновки суду не відповідають обставинам справи. Крім того вважає, що дана справа та справа №539/5238/21, яка перебувала у провадженні Лубенського міськрайонного суду, не дивлячись на різні предмети спору та різні позовні вимоги, є ідентичними, оскільки відповідач своїми безпідставними звинуваченнями та рішеннями намагається нав`язати йому непотрібний лічильник, якому він не довіряє. Зазначає, що рішення комісії про доступ до приватного володіння суперечить рішенню Полтавського апеляційного суду у справі №539/5238/21. Своєю постановою Полтавський апеляційний суд вказав АТ «Лубнигаз» на протизаконність проникнення до приватного домоволодіння, але оскаржуване рішення комісії знову примушує його допустити до приватної власності представників відповідача. Зазначає, що контролер не змогла пояснити, як саме та в якому місці пошкоджена пломба, в акті та рішенні комісії про це не вказано, несанкціонованого відбору (крадіжки) газу не доведено. Посилання АТ «Лубнигаз» на порушення правил безпеки газопостачання спростовується проектом газопостачання житлового будинку, перепогодженим 25.01.2020 року. Вважає, що не підписаний представником органу місцевого самоврядування акт є недійсним, оскільки акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) у доступі до власного об`єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незацікавлена особа. Всі ці аргументи були викладені у позовній заяві, проте, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову, що призведе до примусового встановлення непотрібного йому лічильника газу, а у разі відмови - до нарахування і виставлення рахунків за граничними об`ємами споживання природного газу. Наполягає, що відповідачем не надано суду відомостей, які підтверджують порушення пломби чи повірочного тавра, а відтак, твердження, що опломбування порушене є припущенням.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Лубнигаз» просить залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явився вілповідач, належним чином повідомленийі про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки про виклик до суду на офіційну електронну адресу у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України (а.с. 133 ). Крім того, інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада». 21.11.2023 року відповідачем було подано апеляційному суду клопотання про відкладення справи розглядом (а.с. 122). 13.12.2022 року до апеляційного суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу (а.с. 127-128). Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу, що розподіляється до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на його ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , ним отримується послуга з розподілу природного газу та здійснюється оплата послуг з розподілу природного газу на рахунок розподільника природного газу АТ «Лубнигаз», про що свідчать роздруківка фінансового стану абонента за особовим рахунком № НОМЕР_1 (а.с. 43).

Облік спожитого позивачем природного газу забезпечується вузлом обліку - лічильником типу ВК-О4 типорозмір 0-4, заводський номер 11656848, 2018 року випуску (а.с. 11).

07.03.2023 року представниками відповідача було складено акт про порушення №10160, згідно якого за адресою: АДРЕСА_1 , під час контрольного огляду приладу обліку було виявлено пошкодження опломбування, що викликає сумнів щодо результатів вимірювань та метеорологічних характеристик комерційного ВОГ. Споживачу необхідно забезпечити надання лічильника для проведення позачергової експертної повірки ВОГ Ельстер-14 номер 11656848 (а.с. 8).

В пункті 8 акту позивача повідомлено, що комісія Оператора ГРМ з розгляду цього акту буде проводити засідання 30.03.2023 року за адресою: м. Лубни, вул. Л. Толстого, 87.

30.03.2023 року на засіданні комісії Оператора ГРМ з розгляду акту прийнято рішення « ОСОБА_1 20.04.2023 року об 11.00 надати доступ працівникам АТ «Лубнигаз» для демонтажу лічильника відповідно до порядку та вимог визначених Кодексом ГРМ та привести необхідні роботи з проектування та реконструкції системи газопостачання відповідно до вимог діючої нормативної документації: п. 9.2, п. 9.38 ДБН В.2.5- 20:2018 «Газопостачання» п. 5.7 НПАОП 0.00-1.76-15 «Правила безпеки системи газопостачання» (а.с. 6).

При вирішенні спору суд першої інстанції виходив з наступного.

З метою визначення повної та достовірної інформації про об`єми (обсяги) природного газу, які надійшли до ГРМ від суміжних суб`єктів ринку природного газу (ГДП, ВБГ, Оператора ГТС), та об`єми (обсяги) природного газу, які розподілені (передані) з ГРМ підключеним до неї споживачам і суміжним Операторам ГРМ, та подальшого використання інформації у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між ними організовується та здійснюється комерційний облік природного газу в газорозподільній системі (пункт 1 глави 1 розділу IX Кодексу газорозподільних систем).

Порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та Оператором ГРМ, та з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (пункт 2 глави 1 розділу IX Кодексу газорозподільних систем).

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу X Кодексу газорозподільних систем, передача (розподіл, споживання) природного газу до/з газорозподільної системи здійснюється за умови наявності комерційного вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності лічильника газу споживають природний газ за нормами споживання, встановленими законодавством, до термінів, передбачених Законом України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу", та з урахуванням вимог цього Кодексу.

Згідно абзаців 2, 3 пункту 1 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу/постачання) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань.

Протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових відповідно до пункту 2 глави 6 розділу X Кодексу газорозподільних систем, Оператор ГРМ та споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) проводять такі спільні дії: контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу); перевірку комерційного ВОГ та його складових відповідно до вимог цього Кодексу, зокрема контрольний огляд вузла обліку; монтаж/демонтаж ЗВТ на повірку (періодичну, позачергову, експертну), експертизу та/або ремонт.

За приписами п.7 гл.9 розд. X Кодексу ГРС у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень, представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає, у порядку визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про:пошкодження пломб;пошкодження ЗВТ (лічильника газу);наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу;непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проектній документації або умовам договору;наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ;наявність несанкціонованого газопроводу;несанкціоноване підключення- газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

У разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу (пункт 1 розділу 5 Глави XI Кодексу) (на час вчинення спірних правовідносин).

При виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх експертиза у порядку, визначеному цим розділом.

Згідно з пунктом 26 розділу III Правил постачання природного газу про порушення, допущені побутовим споживачем під час постачання природного газу, відповідальні представники постачальника складають акт-претензію у двох примірниках, один з яких залишається в побутового споживача.

Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень (пункт 3 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем).

Крім того, відповідно до пункту 5 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем зазначено, що до акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.

З урахуванням норм чинного цивільного процесуального законодавства суд першої інстанції зазначив, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

При цьому, відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України судом першої інстанції враховано висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №522/12901/17-ц вказано, що складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта.

Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі №311/2314/16 дійшов до висновку, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дій відповідача щодо прийняття актів про порушення у сфері газопостачання та визнання їх недійсними, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив з того, що акт № (о/р) 021 про виявлення порушень від 09 березня 2016 року, акт № 093 експертизи лічильника газу від 04 квітня 2016 року та акт про порушення № 000024 від 14 квітня 2016 року безпосередньо не встановлюють для позивача будь-яких обов`язків, а лише є фіксацією виявленого порушення, а тому їх оскарження не передбачено чинним законодавством, як спосіб захисту порушених прав.

Зазначеного правового висновку також дійшли Верховний Суд України у постанові від 12 вересня 2011 року у справі № 6-25цс11 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 14-503цс18.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2020 року висловила позицію, відповідно до якої вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача.

Така ж позиція викладена і у постанові Полтавського апеляційного суду у справі №641/7147/19 від 08.12.2022 року.

Апеляційний суд у складі колегії суддів частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного спору є визнання недійсним та скасування акту про порушення №10160 від 07.03.2023 року, складеного відповідачем, та визнання протиправним і скасування рішення комісії відповідача по розгляду актів про порушення АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» від 30.03.2023 року щодо задоволення акту про порушення №101160 від 07.03.2023 року відносно побутового споживача ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Статтею 15ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Пунктом 7 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, передбачено, що у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про:

1) пошкодження пломб;

2) пошкодження ЗВТ (лічильника газу);

3) наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу;

4) непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проектній документації або умовам договору;

5) наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ;

6) наявність несанкціонованого газопроводу;

7) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Згідно з підпунктом 6 пункту 7 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення.

Згідно з п.11 глави 5 розділу ХІ цього Кодексу за результатами розгляду акту про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акту про порушення.

Під «пошкодженням пломб» згідно Кодексу газорозподільних систем розуміється відсутність чи пошкодження цілісності пломб, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал, у тому числі відсутність чи пошкодження на ЗВТ (лічильнику газу) пломб з відбитками тавр про їх повірку або індикаторів дії впливу постійного магнітного поля (далі магнітні індикатори), або підтверджений факт підробки пломби за умови наявності акта про пломбування (іншого документа, що підтверджує факт пломбування і передачу на збереження ЗВТ/лічильника газу та установлених пломб і магнітних індикаторів).

При виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання у засіб вимірювальної техніки, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою оператора газорозподільної системи чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх експертиза, порядок проведення якої передбачено Кодексом газорозподільних систем та пунктом 3.3 Положення.

Системний аналіз цих положень законодавства дає підстави для висновку про те, що в акті порушення необхідно чітко зазначати про пошкодження або відсутність пломб із відбитками тавр оператора системи чи інших заінтересованих сторін, установлених на засобах (вузлах) вимірювальної техніки в місцях, що були указані в акті про пломбування, складеному в порядку, визначеному Кодексом комерційного обліку. При цьому, обов`язковому зазначенню підлягає підпункт порушення, передбаченого Кодексом ГРМ.

Згідно матеріалів справи, 07.03.2023 року представниками АТ «Лубнигаз» проведено огляд лічильника газу Ельстер-14 зав.№11656848 та складено акт про виявлені порушення від 07.03.2023 року №10160, у якому зазначено, що представником відповідача під час контрольного огляду приладу обліку було виявлено пошкодження відбитка повірочного тавра, що викликає сумнів щодо результатів вимірювань та метеорологічних характеристик комерційного ВОГ. Споживачу необхідно забезпечити надання лічильника для проведення позачергової експертної повірки ВОГ Ельстер-14 зав.№11656848 (а.с. 8).

Проте, в акті про порушення від 07.03.2023 року не вказано, у чому саме полягає пошкодження відбитка повірочного тавра.

Крім того, в акті про порушення від 07.03.2023 року не вказано про порушення споживачем ОСОБА_1 діючої нормативної документації: п. 9.2, п. 9.38 ДБН В.2.5- 20:2018 «Газопостачання» п. 5.7 НПАОП 0.00-1.76-15 «Правила безпеки системи газопостачання», що було предметом розгляду комісією АТ «Лубнигаз» 30.03.2023 року.

Глава 5 розділу XI «Порядок перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог цього Кодексу» Кодексу ГРМ регулює порядок оформлення акту про порушення.

Відповідно до пункту 4 Глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали:або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою;або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

Акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) в доступі до власного об`єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення їх осіб.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням протягом п`яти робочих днів з дня складання такого акта.

Згідно матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, акт про порушення №10160 від 07.03.2023 року було складено представниками АТ «Лубнигаз» під час огляду лічильника газу за адресою: АДРЕСА_1 , у присутності ОСОБА_1 . При цьому, від підписання акту ОСОБА_1 відмовився (а.с. 8).

Проте, у матеріалах справи відсутні дані про фіксування відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акту про порушення відеозйомкою. У матеріалах справи наявні лише диск з відеозаписом приїзду 14.04.2023 року представників відповідача до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 32) та від 07.03.2023 року, який не містить відеозйомки відмови споживача ОСОБА_1 від підпису акта про порушення (а.с. 8). При цьому, акт про порушення №1008361 від 07.03.2023 року підписаний лише представниками відповідача АТ «Лубнигаз» - контролером ОСОБА_2 та слюсарем ОСОБА_3 .

Зазначене також підтверджується листом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, вихідний №12002/14.1.2/9-23 від 15.05.2023 року (а.с. 63-66).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що акт про порушення №10160 від 07.03.2023 року складений з порушенням закону і не є дійсним згідно вимог пункту 4 Глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ, а 30.03.2023 року комісія з розгляду актів про порушення від 07.03.2023 року прийняла рішення на підставі цього недійсного акту.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд України у постанові від 12 вересня 2011 року у справі № 6-25цс11 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 14-503цс18 дійшли висновку що визнання неправомірними дій відповідача щодо прийняття актів про порушення у сфері газопостачання та визнання їх недійсними, безпосередньо не встановлюють для позивача будь-яких обов`язків, а лише є фіксацією виявленого порушення, а тому їх оскарження не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту порушених прав.

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2020 року у справі №910/17955/17 звернула увагу, що вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 15.11.1996 р. у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод гарантуються , що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом; оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування; відтак підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 р. у справі №905/1926/16.

З урахуванням вище вказаного, колегія суддів вважає, що визнання недійсним складеного АТ «Лубнигаз» акту про порушення №10160 від 07.03.2023 року не є належним способом захисту, адже безпосередньо ним не встановлюються для позивача будь-які обов`язки, акт лише є фіксацією виявленого порушення.

Натомість, визнання незаконним і скасування протокольного рішення відповідача АТ «Лубнигаз» про розгляд акту про порушення №10160 від 07.03.2023 року, який безпосередньо впливає на права та обов`язки ОСОБА_1 , є належним способом захисту прав та законних інтересів позивача, оскільки сприяє ефективному відновленню порушених прав.

Згідно матеріалів справи встановлено, що комісією АТ «Лубнигаз» за результатами розгляду акту про порушення №10160 від 07.03.2023 року, складеного щодо побутового споживача ОСОБА_1 ,прийнято рішення, оформлене протоколом від 30.03.2023 року, яким зобов`язано ОСОБА_1 20.04.2023 року надати доступ працівникам АТ «Лубнигаз» для демонтажу лічильника відповідно до порядку та вимог, визначених Кодексом ГРМ, в разі недотримання вимог ГРМ визначення об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням всіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника до дня забезпечення вільного доступу представникам оператора ГРМ для монтажу/демонтажу лічильника газу. Провести необхідні роботи з перепроектування та реконструкції системи газопостачання відповідно до вимог діючої нормативної документації п. 9.2, 9.38 ДБН В.2.5-20:2018 «Газопостачання» п. 5.7 НПАОП 0.00-1.76-15 «Правила безпеки систем газопостачання».

З врахуванням викладеного, колегія суддів, встановивши, що рішення комісії АТ «Лубнигаз» від 30.03.2023 року прийнято на підставі акту про порушення, який не є дійсним згідно вимог Кодексу ГРМ, а також з урахуванням того, що питання, які були розглянуті комісією, не були зафіксовані в акті про порушення, приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення комісії АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» від 30.03.2023 року про розгляд акту про порушення №10160 від 07.03.2023 року, який складний відносно побутового споживача ОСОБА_1 .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог .

Згідно п. 3, 4 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, з відповідача АТ «Лубнигаз» на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви та апеляційної скарги всього у розмірі 2 684 грн. (1073,60+ 1073,60*150%).

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п. 3,4, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 червня 2023 року- скасувати і ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» про визнання протиправним та скасування рішення оператора ГРМ задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» від 30 березня 2023 року про розгляд акту про порушення №10160 від 07 березня 2023 року, який складний відносно побутового споживача ОСОБА_1 .

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути з Акціонерного товариства «Лубнигаз» на користь держави судовий збір за подачу позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 2 684 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 січня 2024 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов