Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 453/936/24
Провадження № 2/936/193/2024
17.09.2024 селище Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області у складі
головуючого судді Павлюк С.С.,
за участю секретаря судового засідання Хміль В.Я.,
11.06.2024 до Сколівського районного суду Львівської області надійшов вищезазначений позов.
Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 12.06.2024 справу передано за підсудністю на розгляд до Воловецького районного суду Закарпатської області .
Ухвалою судді Воловецького районного суду Закарпатської області Павлюка С.С. від 25.07.2024 цивільну справіу прийнято до провадження, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, до позовної заяви додано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не з?явилася, причини її неявки суду невідомі, про розгляд справи повідомлялася належним чином, зокрема, відповідач викликалася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також жодних інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло.
Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явилася в судове засідання без поважних причин та не повідомила про причини свої неявки в судове засідання, відзиву не подала, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи, про що 17.09.2024 прийнята відповідна ухвала.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК Українив разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши позовні вимоги, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що 26.07.2021 в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан» ОСОБА_1 подала заявку на отримання кредиту №3666917.
Законодавством України передбачено оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Оскільки ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного Договору №3666917 від 26.07.2021, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача.
Таким чином, відповідачка уклала Договір про споживчий кредит №3666917 від 26.07.2021, з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення їй були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 8000 грн.
Кредитний Договір №3666917 від 26.07.2021 було укладено строком на 30 днів - до 26.07.2021; проценти за користування кредитом - 24 гривень, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом
Проте, відповідачкою не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин - ст. 526 та ст.527 Цивільного кодексу України.
Керуючись нормами ст.ст. 530, 1082, 1084 ЦК України, 11.11.2021 згідно умов Договору відступлення прав вимоги №12Т, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за Кредитним Договором №3666917 від 26.07.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», в результаті чого останнє набуло права вимоги до відповідачки.
У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
На підставі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Ст. 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
У відповідності до ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Як визначається ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, - ч. 2 ст. 1050 ЦК України,
Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У відповідності до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.
З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд констатує наступне.
Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 1 статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У відповідності до ч.ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Представником позивача поданий до суду договір про надання правничої допомоги №42649746 від 01.04.2024, акт про підтвердження факту надання правової допомоги від 10.05.2024 та детальний опис робіт (наданих послуг) від 10.05.2024 до Договору про надання правової допомоги №42649746 від 01.04.2024.
Представником позивача подано суду опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом з детальним описом витрат часу, необхідних для надання правничої допомоги, тому суд вважає, що вимога про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню.
Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою майнового характеру позивачем, як юридичною особою, сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп., що підтверджується платіжною інструкцією, а тому вказана сума судового збору, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 509, 526, 527, 530, 623, 638, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст.12, 13, 133, 137, 141, 258, 263-265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" про стягнення заборгованості за кредитним договором- задоволити.
Рішення суду може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку відкладення складання повного рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування сторін:
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
Суддя Павлюк С.С.