Справа № 161/4353/24 Головуючий у 1 інстанції: Черняк В. В.
Провадження № 22-ц/802/813/24 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Бовчалюк З.А., Здрилюк О. І.,

секретар Власюк О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Декстон Р», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Курта Наталія Володимирівна, про визнання незаконними дій, скасування записів державного реєстратора та поновлення становища, яке існувало до порушення за апеляційними скаргами позивача ОСОБА_1 поданими її представником ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 травня 2024 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 червня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Декстон Р» (далі відповідач, ТОВ «Декстон Р»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Курта Наталія Володимирівна (далі третя особа), про скасування рішення державного реєстратора.

Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником нежитлового приміщення /Е-1/, цех вичинки з №1-1 по 1-6, площею 150,6 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

05 лютого 2024 року позивач звернулася до державного реєстратора із заявою про заборону вчинення реєстраційних дій стосовно майна. Заборона застосована 06 лютого 2024 року за номером заяви 59273682.

Не зважаючи не вищевикладене, третьою особою 08 лютого 2024 на підставі свідоцтва про придбання майна з електронних торгів, що відбулися 01 лютого 2024 року, здійснила державну реєстрацію права власності за відповідачем.

Посилаючись на вищевикладене, просила суд скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Курти Наталії Володимирівни про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, частину будівлі цеху вичинки літер Е-1 з №1-1 по 1-6 загальною площею 215,4 кв.м., індексний номер 71498316 від 08 лютого 2024 року, та вчинений на його підставі запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за ТОВ «Декстон Р» права власності.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 травня 2024 року відмовлено у задоволенні позову.

Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 червня 2024 року заяву ТОВ «Декстон Р» задоволено частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Декстон Р» 17000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

У задоволені решти вимог відмовити.

Не погоджуючись із рішеннями суду представник позивача ОСОБА_2 подала апеляційні скарги, у яких покликаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просить рішення та додаткове рішення скасувати.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, позивач ОСОБА_1 подала заяву про відмову від позову.

В судове засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання. Тому відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття ухвали в даній справі є 16.09.2024, тобто, дата складення повного судового рішення.

Розглянувши заяву про відмову від позову, апеляційний суд дійшов висновку про її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статтей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення суду першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Колегією суддів апеляційного суду встановлено, що ця відмова від позову відповідає вимогам ст. 206 ЦПК України та такі дії не суперечать інтересам позивача.

Згідно з частиною 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст. 256 ЦПК України, позивачу відомі та зрозумілі.

Враховуючи наведені обставини колегія суддів дійшла висновку, що необхідно прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позову, визнати нечинним рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 травня 2024 року у даній справі, а провадження закрити.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 липня 2023 року в справі № 904/8884/21 вказала на те, що за загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішені всі інші, зокрема й процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також невирішення окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Тобто додаткове рішення це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Подібні висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 925/81/21, від 09 лютого 2022 року у справі № 910/17345/20, від 15 лютого 2023 року у справі № 911/956/17(361/6664/20), від 07 березня 2023 року у справі № 922/3289/21.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про визнання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 травня 2024 року нечиним, тому і додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 червня 2024 року необхідно визнати нечинним.

Приписами ч.2 статті 142 ЦПК України регламентовано, що у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

За наведених обставин, ОСОБА_1 необхідно повернути з державного бюджету 726 грн. 72 коп., що становить 50 відсотків судового збору (1453,44грн.), сплаченого нею за подання апеляційної скарги, згідно з квитанцією про сплату № 7510-3863-9746-3363 від 15.07.2024 (а.с.181).

Керуючись ст. ст. 206, 256, 373, 374, 381 ЦПК України,

постановив:

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Декстон Р», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Курта Наталія Володимирівна, про визнання незаконними дій, скасування записів державного реєстратора та поновлення становища, яке існувало до порушення.

Визнати нечинними Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 травня 2024 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 червня 2024 року в справі ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Декстон Р», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Курта Наталія Володимирівна, про визнання незаконними дій, скасування записів державного реєстратора та поновлення становища, яке існувало до порушення.

Провадження у справі закрити.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 726 грн. 72 коп., що становить 50 відсотків судового збору, сплаченого нею за подання апеляційної скарги, згідно з квитанцією про сплату № 7510-3863-9746-3363 від 15.07.2024.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: