ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4811/23
Провадження № 6/210/189/24
У Х В А Л А

іменем України

16 вересня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Скотар Р.Є.,

за участі секретаря судового засідання Новосилецького В.О.,

боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа по справі №210/4811/23 таким, що не підлягає виконанню частково, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду 19.07.2024 року з заявою про визнання виконавчого листа по справі №210/4811/23 таким, що не підлягає виконанню частково, в обґрунтування якої зазначив, що на виконання рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 19.10.2023 по справі №210/4811/23 було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей. 20.05.2024 року державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Лисечко І.В. винесено постанову про ВП № 75014248 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку направлено на виконання до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», де працює ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 зазначив, що відповідно до Акту №14 від 17.07.2024, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх діти ОСОБА_3 та Гордій в період з 2006 року по 20.04.2024 проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство і громадянин ОСОБА_1 надавав утримання громадянці ОСОБА_2 ті їх дітям.

Оскільки ОСОБА_1 добровільно утримував своїх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 07.09.2023 по 20.04.2024, просить суд визнати виконавчий лист від 08.11.2024 року по справі №210/4811/23 таким, що не підлягає виконанню частково, а саме в частині стягнення аліментів з 07.09.2023 по 20.04.2024.

До початку судового засідання, 16.09.2024 року від представника стягувача ОСОБА_2 адвоката Кафтасьєвої Г.В. до суду надано пояснення на заяву боржника, в обґрунтування якої зазначено наступне.

В судове засідання під час ухвалення рішення про стягнення аліментів відповідач не з`явився, але надав до суду заяву про те, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, тобто розумів про порядок стягнення аліментів, але доказів утримання дітей до суду не надав.

На момент звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, мешкали за однією адресою, але боржник належної допомоги позивачу не надавав, саме тому позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

Представник зазначає, що Акт №14 від 17.07.2024 не може бути належним доказом виконання рішення суду з підстав, що сусіди не можуть підтвердити обставини надання утримання боржником своєї родини, Акт не містить відомостей щодо розміру утримання, порядку надання грошових коштів, іншого виду утримання та не має жодних відомостей про порядок та спосіб ведення спільного господарства.

Враховуючи, що боржник не надав суду належних доказів добровільного виконання ним рішення суду, просила відмовити в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Судове засідання представник стягувача ОСОБА_6 просила проводити без участі стягувача та його представника.

В судовому засіданні 16.09.2024 року боржник ОСОБА_1 заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню частково, підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити.

Суд, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, вислухавши думку боржника, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 жовтня 2023 року, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 07 вересня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.19-20).

08.11.2023 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області видано виконавчий лист у справі №210/4811/23 провадження №2/210/1496/23, згідно якого суд вирішив: Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 07 вересня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.33).

20.05.2024 року державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Лисечко І.В. винесено постанову про ВП № 75014248 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку направлено на виконання до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (а.с.24).

Згідно Довідки за ВП №75014248, виданої ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», за період з 01.09.2023 по 31.05.2024 з ОСОБА_1 утримано 7069,79 гривень і перераховано. Залишок заборгованості станом на 01.06.2024 року становить 56835,26 гривень (а.с.35).

Відповідно до Акту №14 від 17.07.2024, складеного сусідами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , засвідченого головою ЖБК «Прогрес» ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх діти ОСОБА_3 та Гордій в період з 2006 року по 20.04.2024 проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство і громадянин ОСОБА_1 надавав утримання громадянці ОСОБА_2 ті їхнім дітям (а.с.36).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 179 СК України встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до ЦК України.

Крім того, аналізуючи вищевказані норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що аліменти на дитину стягуються на користь одного з батьків, з яким проживає дитина, є його власністю і повинні використовуватися за цільовим призначенням, тобто саме на утримання дитини.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України, частини першої статті 81 ЦПК України).

У частині шостій статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В свою чергу, боржником ОСОБА_1 не доведено жодними належними та допустимими доказами, що в період з 2006 року по 20.04.2024 року його неповнолітні діти проживали разом з ним та перебувала на його повному утриманні. До заяви не додано будь-яких квитанцій, чеків, які б підтверджували факт утримання ОСОБА_1 його дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Суд не бере до уваги Акт №14 від 17.07.2024 року, складений сусідами ОСОБА_1 , оскілки останній не доводить утримання ОСОБА_1 дітей та відповідно не може бути належним доказом виконання рішення суду.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, відповідачем ОСОБА_1 19.10.2023 року було надано до суду заяву про повне визнання позовних вимог в частині стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей (а.с.17).

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа по справі №210/4811/23 таким, що не підлягає виконанню частково, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 89, 259-261, 353, 432 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа по справі №210/4811/23 таким, що не підлягає виконанню частково залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали складено 17 вересня 2024 року.

Суддя: Р. Є. Скотар