ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 вересня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/5586/23

Головуючий у першій інстанції Ченцова С. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/944/24

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

із секретарем: Герасименко Ю.О.,

учасники справи:

позивач: Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 ,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12 квітня 2024 року (повни текст виготовлено 19 квітня 2024 року) у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

У С Т А Н О В И В :

У липні 2023 року Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (далі по тексту ТДВ «Експрес Страхування») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з останнього 177 813,83 грн у відшкодування шкоди, 2 684 грн судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.04.2023 по просп. Миру, 80 у м. Чернігові відповідач керуючи автомобілем ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з боку вул. Котляревського в бік вул. М. Небаби виконуючи поворот ліворуч поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині, не надав перевагу в русі автомобілю TOYOTA/RAV-4, реєстраційний номер НОМЕР_2 . У результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 20.04.2023 ОСОБА_1 визнано винним у ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

ТДВ «Експрес Страхування» відповідно до умов Договору страхування проведено виплату страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб TOYOTA/RAV-4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у розмірі 334 615,96 грн, які відповідно до заяви вигодонабувача ОСОБА_2 та страхувальника ТОВ «Чернігівелектроспецмонтаж» перераховані на СТО-ТОВ «Автосаміт ЛТД».

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована у АТ «СГ «ТАС», полісом якої передбачено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 160 000 грн, франшиза - 3 200 грн.

Позивач посилався на те, що АТ «СГ «ТАС» в межах ліміту відповідальності відшкодувало позивачу завдану шкоду та виплатило страхове відшкодування у сумі 156 800 грн, а тому ОСОБА_1 , з огляду на положення ст. 1191 ЦК України зобов`язаний відшкодувати шкоду у розмірі 177 813,83 грн.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.04.2024 позов задоволено.

Стягнуто ОСОБА_1 на користь ТДВ «Експрес Страхування» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 177 813,83 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТДВ «Експрес Страхування», посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що подані позивачем докази не є належними доказами заподіяної шкоди майну потерпілого в ДТП. Зокрема, відповідач зазначає, що в справі відсутні такі належні докази вартості матеріального збитку як висновок експертизи або звіт оцінювача.

Заявник указує, що його не було повідомлено про час та місце проведення огляду ТЗ потерпілого, чим позбавлено права заперечити проти порядку огляду, проти результатів огляду, подати заяви клопотання про огляд, провести повторно власний огляд, провести автотоварознавчу експертизу або замовити звіт оцінювача. Уважає, що оскільки потерпілий без повідомлення ОСОБА_1 відремонтував автомобіль, провести судову автотоварознавчу експертизу було неможливо.

Зазначає, що відповідно до платіжної інструкції від 17.04.2023 страхове відшкодування у розмірі 334 615,96 коп. отримала ОСОБА_2 як фізична особа (власниця потерпілого ТЗ) на підставі рахунку-фактури № від 06.04.2023, однак заява ОСОБА_2 до страхової компанії була подана тільки 10.04.2023, 06.04.2023 до страхової компанії подавалась заява ТОВ «Чернігівелектроспецмонтаж» (страхувальника).

Наголошує, що у порушення ч. 2 ст. 799 ЦК України не дотримана форма договору оренди автомобіля, за яким ОСОБА_2 як ФОП передала в оренду автомобіль ТОВ «Чернігівелектроспецмонтаж», а саме договір не посвідчений нотаріально.

Стверджує, що виплату страхового відшкодування ТДВ «Експрес Страхування» за пошкоджений ТЗ TOYOTA/RAV-4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у розмірі 334 615,96 грн, проведено з порушеннями, а тому стягнення страхового відшкодування з ОСОБА_1 в порядку регресу є неправомірним.

Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката Кручек О.О., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки ОСОБА_1 на день пред`явлення позову в добровільному порядку кошти страховій компанії не відшкодував та не спростував розмір збитків, які підтверджені наданими позивачем доказами, з відповідача слід стягнути на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 177 813,83 грн.

Такий висновок районного суду ґрунтується на матеріалах справи.

Судом у справі встановлено, що 03.04.2023 о 18 год. 30 хв., в м. Чернігів по пр. Миру, 80, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , з боку вул. Котляревського в бік вул. М. Небаби та виконуючи поворот ліворуч поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині, не надав переваги в русі автомобілю Toyota/Rav-4, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо з боку вул. М. Небаби в бік вул. Котляревського, внаслідок чого трапилося зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, осіб постраждалих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.4 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.04.2023, яка набрала законної сили 02.05.2023, притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (а.с. 21).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником автомобіля TOYOTA/RAV-4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 (а.с. 18).

На момент ДТП майнові інтереси, пов`язані із володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем TOYOTA/RAV-4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , були застраховані за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів програма «Комфорт» №208.22.2720130 від 11.11.2022, укладеним між ТДВ «Експес Страхування» та ТОВ «Чернігівелектроспецмонтаж» на строк з 15.11.2022 до 14.11.2023 (а.с. 11-15).

04.04.2023 ТОВ «Чернігівелектроспецмонтаж» звернулося до ТДВ «Експрес Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування для відновлення автомобіля TOYOTA/RAV-4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , застрахованого за договором № 208.22.2720130 від 11.11.2022, на розрахунковий рахунок СТО ТОВ «Автосаміт ЛТД». 10.04.2023 із заявою аналогічного змісту до ТДВ «Експрес Страхування» звернулась ОСОБА_2 (а.с. 38, 39).

06.04.2023 представником ТДВ «Експрес Страхування» складено акт огляду транспортного засобу, де зафіксовані пошкодження застрахованого автомобіля TOYOTA/RAV-4, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 22-32).

06.04.2023 ТОВ «Автосаміт ЛТД» складено рахунок-фактуру №, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля ТOYOTA/RAV-4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 334 615,96 грн (а.с. 33).

Відповідно до страхового акту №3.23.01143-1 від 17.04.2023 вищевказану подію ДТП, що сталася 03.04.2023, ТДВ «Експрес Страхування» визнано страховим випадком, прийнято розпорядження про виплату страхового відшкодування страхувальнику ТОВ «Чернігівелектроспецмонтаж» у сумі 334 615,96 грн на рахунок ТОВ «Автосаміт ЛТД» (а.с. 40).

Як вбачається з платіжної інструкції №68809444 від 17.04.2023 ТДВ «Експрес Страхування» переказало страхове відшкодування ТОВ «Автосаміт ЛТД» у розмірі 334 615,96 грн (а.с. 41).

Актом виконаних робіт № від 20.04.2023, що складений ТОВ «Автосаміт ЛТД» підтверджується, що загальна вартість виконаних робіт, встановлених запчастин та матеріалів на авто «ТOYOTA/RAV-4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 334 613,83 грн (а.с. 36-37).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована в АТ «СГ «ТАС» (приватне) на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР №212299342, згідно з яким ліміт відповідальності за шкоду майну встановлено в розмірі 160 000 грн, франшиза - 3 200 грн (а.с. 42).

10.05.2023 ТДВ «Експрес Страхування» звернулось до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування №3.23.01143-СК за полісом ОСЦПВВНТЗ: № ЕР-212299342 в порядку суброгації в сумі 334 615,96 грн (а.с. 43).

Листом №07932/9123 від 02.06.2023 ПрАТ «СГ «ТАС» підтвердило, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована в АТ «СГ «ТАС» (приватне) на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР № 212299342 від 01.12.2022, згідно з яким ліміт відповідальності за шкоду майну встановлено в розмірі 160 000 грн, франшиза - 3 200 грн, та зазначило, що належна ТОВ «Експрес Страхування» сума страхового відшкодування 156 800 грн буде перерахована на реквізити, вказаними у регресній вимозі (а.с. 45).

Як вбачається з платіжної інструкції №7726912f9f від 05.06.2023 АТ «СГ «ТАС» (приватне) виплатило страхове відшкодування за договором ЕР №212299342 від 01.12.2022 ТДВ «Експрес Страхування» у розмірі 156 800 грн (а.с. 44).

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням цих норм суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, виходячи із підстав позову та встановлених обставин, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог (повністю чи частково) або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Першочергово захист цивільних прав та інтересів полягає в з`ясуванні того, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

Суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За положеннями ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 11 ЦК України однією з підстав для виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

У преамбулі Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вказано, що цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Натомість відповідно до частини першої статті 6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі N 755/18006/15-ц (провадження N 14-176цс18).

У справі, що переглядається, позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів програми «Комфорт» № 208.22.2720130 від 11.11.2023, відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації.

Згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.

Отже, за змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вказані правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 03 грудня 2020 року у справі № 352/1384/18.

Установивши, що вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_2 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталась з вини ОСОБА_1 , перевищує встановлену у страховому полісі АТ «СГ «ТАС» (приватне) суму ліміту відповідальності (160 000 грн) та франшизу (3 200 грн), суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги слід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 177 813,83 грн.

Наявні у справі рахунок-фактура № від 06.04.2023 та акт виконаних робіт № від 20.04.2023 є належними і допустимими доказами. У даних документах зі зведеними детальними даними по розрахунку наведені всі складові загальної суми виконаних робіт та встановлених запчастин. Позивачем визначена до відшкодування сума в межах фактичного розміру понесених позивачем витрат у сумі 334 615,96 грн. Позивачем проведено виплату страхового відшкодування в межах зазначеної суми. Належних та допустимих доказів на спростування вказаних документів відповідачем суду першої інстанції надано не було, а тому твердження, що подані позивачем докази заподіяної шкоди майну потерпілого в ДТП є неналежними через відсутність висновку автотоварознавчої експертизи або звіту оцінювача, апеляційний суд відхиляє. При цьому відповідачем ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції клопотань про проведення такої експертизи не заявлялось.

Зважаючи на те, що після виплати страховиком потерпілого страхового відшкодування до останнього перейшло право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування, колегія суддів апеляційного суду вважає, що у ТДВ «Експрес Страхування» існують правові підстави для задоволення його вимог про стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 177 813,83 грн (334 615,96 грн (160 000 грн 3 200 грн)).

Водночас колегія суддів не бере до уваги доводи відповідача про те, що його не було повідомлено про час та місце проведення огляду ТЗ потерпілого, чим позбавлено права заперечити проти порядку огляду.

Так, згідно з пунктом 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Замовник повинен забезпечити належні безпечні умови огляду (освітлення, вільний доступ, можливість огляду КТЗ з різних сторін тощо).

Отже, присутність заінтересованих осіб не є імперативною вимогою, а забезпечується лише у разі наявності відповідної потреби.

Крім того, відповідач не навів об`єктивного підтвердження того, що його відсутність під час огляду пошкодженого під час ДТП автомобіля призвела до неправомірності розрахунків ТДВ «Експрес Страхування» за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів програми «Комфорт» №208.22.2720130 від 11.11.2022. Наведені посилання носять формальний характер і ґрунтуються на припущеннях, що не можуть бути оцінені та враховані судом.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідно до платіжної інструкції від 17.04.2023 страхове відшкодування у розмірі 334 615,96 коп. ОСОБА_2 отримала як фізична особа (власниця потерпілого ТЗ) на підставі рахунку-фактури № від 06.04.2023, однак заява ОСОБА_2 до страхової компанії була подана тільки 10.04.2023, 06.04.2023 до страхової компанії подавалась заява ТОВ «Чернігівелектроспецмонтаж» (страхувальника) є безпідставними.

З платіжної інструкції №68809444 від 17.04.2023 вбачається, що отримувачем страхового відшкодування у розмірі 334 615,96 коп. є ТОВ «Автосаміт ЛТД», про що просив у своїй заяві від 04.04.2023 страхувальник ТОВ «Чернігівелектроспецмонтаж».

Доводи ОСОБА_1 про порушення ч. 2 ст. 799 ЦК України щодо дотримання форми договору оренди автомобіля, за яким ОСОБА_2 як ФОП передала в оренду автомобіль ТОВ «Чернігівелектроспецмонтаж», не стосуються суті спірних правовідносин та не впливають на правильність висновків суду.

Виходячи з викладеного вище, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.04.2024 - без змін, оскільки воно ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не містять підстав для його скасування.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 19 вересня 2024 року.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

Н.В. Шитченко