Справа № 366/1746/24
Провадження № 2/366/571/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16.09.2024 смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Слободян Н.П.,

з участю секретаря судового засідання Німченко Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Іванків в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Моторного (Транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Представник Моторного (Транспортного) страхового бюро України (далі Позивач, МТСБУ) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 (далі Відповідач), у якому просив стягнути з Відповідача на користь Позивача:

шкоду в порядку регресу, пов`язану з регламентною виплатою у розмірі 127 448, 54 грн.;

вартість послуг експерта у розмірі 1820 грн.;

судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3028 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.09.2022 о 06год. 50 хв. на а/д М-06-Київ-Чоп відбулась ДТП за участю автомобіля марки Volkswagen Passat з д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням Відповідача та автомобілем марки SUBARU OUTBACK з д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Коростишівським районним судом Житомирської області від 04.10.2022 Відповідач визнаний винуватим у вчиненні зазначеної ДТП.

На момент пригоди цивільно-правова відповідальність автомобіля, яким керував ОСОБА_2 була застрахована в АТ «СГ «ТАС», а Відповідач не застрахував керований ним транспортний засіб.

16.10.2022 потерпілий ОСОБА_2 звернувся до Позивача із заявами про настання ДТП та страхового відшкодування, за результатами чого Позивач відкрив регресну справу.

Позивач, з метою встановлення розміру спричинених збитків потерпілому, залучив ФОП ОСОБА_3 , за що сплатив останньому за виконану роботу 1820 грн.

Згідно з висновком вартості матеріального збитку, розмір заподіяної потерпілому шкоди становила 302 948, 54 грн.

Позивач сплатив потерпілому грошові кошти у розмірі 127 448, 54 грн. за рахунок фонду захисту потерпілих в межах встановленої страхової суми.

Позивач вжив заходів досудового врегулювання спору, однак, Відповідач добровільно не сплатив Позивачу сплачену ним потерпілому суму страхового відшкодування.

За таких обставин, представник Позивача просив задовольнити позовні вимоги.

Рух справи

11.06.2024 позовна заява надійшла до суду.

14.06.2024 відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Перший судовий розгляд в порядку письмового провадження призначений на 09.07.2024, відкладений на 01.08.2024 та 16.09.2024.

Позиції сторін

Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі строк відзив до суду не подав. Копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками отримав 09.07.2024, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою (а.с. 55).

Встановлені судом обставини та застосовані норми права.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадженні і Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, не подав клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін чи в порядку загального позовного провадження, не подав відзиву на позовну заяву та Позивач не висловив заперечень проти ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку про ухвалення у справі заочного рішення.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені такі фактичні обставини справи.

04.10.2022 постановою судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 04.10.2022 у справі № 935/2163/22, Відповідач визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн та стягнуто судовий збір у розмірі 496, 20 грн.

Цією постановою Відповідач визнаний винуватим у тому, що він 12.09.2022 о 06 год. 50 хв. на автодорозі Київ-Чоп М-06 105 км., керуючи автомобілем марки Volkswagen з реєстраційним номером НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з іншим автомобілем, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР України.

Зазначена постанова суду набрала законної сили 15.10.2022.

В основу доказів винуватості Відповідача у вчиненні ДТП судом покладено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 392182 від 12.09.2022, схему місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та рапорт. (а.с. 15-16)

Згідно з наданими копіями матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно Відповідача (копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 392182 від 12.09.2022, схема місця ДТП від 12.09.2022, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 12.09.2022), судом встановлено, що учасниками ДТП, яка мала місце 12.09.2022 о 06 год. 50 хв. на автодорозі Київ-Чоп М-06 105 км є ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки SUBARU OUTBACK з реєстраційним номером НОМЕР_2 та Відповідач, ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки Volkswagen Passat з реєстраційним номером НОМЕР_1 (а.с. 17-21).

Зі схеми ДТП вбачається, що автомобіль марки SUBARU OUTBACK з реєстраційним номером НОМЕР_2 застрахований в АТ СГ «ТАС» на підставі полісу № 206653516.

Автомобіль марки Volkswagen Passat з реєстраційним номером НОМЕР_1 не був застрахований. Відповідач мав посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_4 , видане 11.07.2022.

16.10.2022 ОСОБА_2 до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 22), у якому просив належне відшкодування здійснити шляхом перерахування коштів на його рахунок в « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 22-24).

Згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, виконаного суб`єктом оціночної діяльності, ФОП ОСОБА_3 на замовлення МТСБУ в рамках справи № 87163, вартість аварійного пошкодження КТЗ SUBARU OUTBACK з реєстраційним номером НОМЕР_2 , без врахування ВТВ становить 302 948, 54 грн. (а.с. 26-27)

Відповідно до довідки МТСБУ № 1 від 14.11.2022 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, сума до сплати страхового відшкодування ОСОБА_2 визначена у розмірі 127 448, 54 грн. (а.с. 29)

Наказом МТСБУ №3/11104 від 15.11.2022 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_2 », останньому вирішено виплатити 127 448, 54 грн. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 28)

Згідно з рахунком № 2878 по справі № 87163, вартість послуг ФОП ОСОБА_3 становить 1820 грн. (а.с. 32)

Відповідно до платіжної інструкції № 936039 від 15.11.2022, Позивач перерахував ФОП ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 1820, 00 грн. з цільовим призначенням «оплата послуг аваркома (експерта) по справі № 87163, згідно рахунку № 2878 від 08.11.2022, т.з. НОМЕР_2 (а.с. 34)

Відповідно до платіжної інструкції № 936138 від 17.11.2022, Позивач перерахував ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 127 448, 54 грн. з цільовим призначенням «виплата по справі № 87163, згідно наказу №3/11104 від 15.11.2022, т.з. НОМЕР_2 (а.с. 35)

17.11.2022 МТСБУ звернулось до Відповідача з листом, у якому просив компенсувати витрати на збір документів та визначення розміру шкоди у розмірі 129 268, 54 грн. (а.с. 30)

З огляду на встановлені обставини справи, застосовуючи їм відповідні правовідносини, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Щодо стягнення суми шкоди в порядку регресу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України)

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 цього Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі

Відповідно до ч. 1 ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV) (тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі (ст. 4 цього Закону)

Відповідно до ст. 5 Закону № 1961-IV, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону № 1961-IV)

Відповідно до ст. 29 цього Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 31 Закону № 1961-IV, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону № 1961-IV, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно з п. 36.1 ст. 36 цього Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п. 37.1.4. ст. 37 Закону № 1961, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до п. 1.7 ст. 7 цього Закону, забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Згідно з пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону № 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону № 1961-IV, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Системний аналіз наведених положень Закону № 1961-IV дає підстави стверджувати, що МТСБУ на підставі звернення потерпілої від ДТП особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність та за наявності на те підстав, в межах суми страхового відшкодування за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує потерпілій особі суму матеріальної шкоди, спричинену водієм транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Після відшкодування суми страхового відшкодування (регламентної виплати), МТСБУ має право звернутись до суду з регрес ним позовом до винуватця пригоди для стягнення коштів в межах регламентної виплати.

Судом встановлено та ніким не заперечується те, що потерпілий від ДТП ОСОБА_4 застрахував свою цивільно-правову відповідальність в АТ СГ «ТАС».

Відповідач, який є винуватцем пригоди, свою цивільно-правову відповідальність не застрахував та не довів суду того, що він є особою, яка звільняється від обов`язкового страхування своєї цивільно-правової відповідальності та того, що ДТП сталась не з його вини.

У свою чергу Позивач довів факт виплати ним страхового відшкодування потерпілій від ДТП особі належними доказами.

З огляду на те, що ДТП відбулось з вини Відповідача, який на правовій підставі керував транспортним засобом та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, між його діями та наслідками, що настали, є причинно-наслідковий зв`язок, що встановлено судовим рішенням у справі про адміністративне правопорушення, Позивачем надано достатні підтверджуючі документи про спричинену суму збитків та суму виплаченого страхового відшкодування потерпілому, яка становить 127 448, 54 грн., відповідно, виплачена Позивачем сума страхового відшкодування підлягає стягненню на його користь з Відповідача.

З огляду на викладене, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо стягнення витрат Позивача на залучення експерта

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч. 6 ст. 133 ЦПК України).

Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо суд урахував відповідний висновок експерта як доказ.

Відповідний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові ВП ВС у справі № 712/4126/22 (провадження № 14-123цс23).

Поняття судових витрат міститься в п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», де судові витрати це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Відповідно до п. 40.3 ст. 40 Закону № 1961-IV, МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.

Позивач просив стягнути з Відповідача витрати, пов`язані із залученням експерта, ФОП ОСОБА_3 у розмірі 1820 грн.

В заявленої суми, Позивач надав суду рахунок № 2878 по справі № 87163, відповідно до якого вартість послуг ФОП ОСОБА_3 становить 1820 грн. (а.с. 32).

З огляду на те, що суд при ухваленні рішення врахував як доказ звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, виконаного суб`єктом оціночної діяльності, ФОП ОСОБА_3 на замовлення МТСБУ в рамках справи № 87163, заявлені Позивачем витрати є такими, що пов`язані з розглядом справи, їх не співмірність недоведена Відповідачем, тому, витрати, пов`язані на залучення ФОП ОСОБА_3 у розмірі 1820 грн. підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Судовий збір

Відповідно до ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі позову до суду сплачено 3028 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 981610 від 16.05.2024 (а.с. 36).

Оскільки позовні вимоги Позивача задоволені у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сума у розмірі 3028 грн. як понесені та документально підтверджені судові зі сплати судового збору.

На підставі викладеного,керуючись ст. 4 , 12 , 76, 141 ,258 , 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (Транспортного) страхового бюро України:

шкоду в порядку регресу, пов`язану з регламентною виплатою у розмірі 127 448, 54 грн. (сто двадцять сім тисяч чотириста сорок вісім гривень 54 копійки);

вартість послуг експерта у розмірі 1820 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять гривень);

судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3028 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень)

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.09.2024.

Повне найменування сторін:

Позивач: Моторне (Транспортне) страхове бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8. Код )

Представник позивача: адвокат Лисенко Микола Петрович (01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 33-б, БЦ «Європа Плаза», 11 поверх, Адвокатське об`єднання «AMBASSADORS». РНОКПП: )

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_5 )

Суддя Н.П. Слободян