Справа № 134/2247/23
Провадження № 22-ц/801/344/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Лабай О. В.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Стадника І.М. (судді-доповідача),

суддів: Сопруна В.В., Матківської М.В.,

розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2023 року, постановлену під головуванням судді Лабая О.В.,

у справі №134/2247/23

за позовом ОСОБА_2 (позивач)

до Крижопільської селищної ради, ОСОБА_3 (відповідачі)

за участі Державного реєстратора Крижопільської селищної ради Горбатенка Руслана Васильовича, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (треті особи)

про усунення порушень прав власності, -

встановив:

Короткий зміст вимог

У грудні 2023 року ОСОБА_1 подав до районного суду позовну заяву до Крижопільської селищної ради, ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державний реєстратор Крижопільської селищної ради Горбатенко Р.В., приватний нотаріус Носов В.В. про усунення перешкод права власності.

У позовній заяві просив прийняти її як позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_2 , що перебуває в провадженні суду та скасувати державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:001:1181 та :02:001:1183; визнати недійсним рішення 28 сесії 8 скликання Крижопільської селищної ради Тульчинського району від 23 грудня 2022 року № 1027; скасувати рішення про реєстрацію права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:001:1181 та :02:001:1183.

Вимоги третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору обґрунтовані тим, що він також є суб`єктом спірних правовідносин у справі, що розглядається, оскільки належна йому земельна ділянка (кадастровий номер :02:001:0540) межує із земельними ділянками ОСОБА_3 (відповідача у первісному позові), які, на його думку, останній отримав у власність в порушення його прав та інтересів.

Рішення суду першої інстанції

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2023 року у прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 як третьої особи до сумісного розгляду з первісним позовом відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

29 грудня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В доводах апеляційної скарги апелянт вказує на те, що ним подано позов із самостійними вимогами, який також має інші підстави аніж позов ОСОБА_2 .

Зазначає про те, що земельна ділянка, яку відповідач (і за його позовом, і за первісним) отримав у власність з порушенням, межує з належною йому земельною ділянкою, а тому у нього виникли самостійні інтереси щодо предмету спору.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, а хвалою від 11 січня 2024 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження, без виклику сторін

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Частиною 2 статті 369 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви заявникові (позивачеві) п. 6 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки предметом перегляду в суді апеляційної інстанції є ухвала Крижопільського районного суду Вінницької області про відмову у прийнятті позовної заяви третьої особи, її повернення, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Мотиви, з яких суд першої інстанції дійшов висновку, і закон, яким він керувався

Суд першої інстанції, відмовляючи у прийнятті позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, врахувавши положення статті 52 ЦПК України, виходив з того, що заявлені ОСОБА_1 вимоги не є взаємопов`язаним з первісним позовом, оскільки виникають з інших правовідносин. Крім того, вимога третьої особи не спрямована на предмет спору, що виник між позивачем та відповідачем.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам.

Згідно з частинами першою та другою статті 52 ЦПК України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Вказана норма встановлює критерій для залучення заявника у якості третьої особи самостійні вимоги третіх осіб повинні стосуватися предмету спору.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, та благо (річ, право, інше майно), з приводу якого виник спір. Задоволення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, робить неможливим задоволення вимог позивача щодо цього предмету спору.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 916/3245/17 від 13 березня 2019 року, позовна заява третьої особи має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Отже, вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем і відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Водночас така вимога може бути заявлена в самостійному позові.

Аналізуючи вказану норму закону, слід зробити висновок, що для набуття статусу третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору, повинен мати місце такий критерій, як наявність єдиного предмету спору.

Участь третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, характеризується такими ознаками: вступають у процес, що розпочався; вступають у процес до закінчення судового розгляду; є суб`єктами спірних матеріальних правовідносин; вступають у процес добровільно та з власної ініціативи; втручаються у спір між сторонами, що вже виник; їх інтереси суперечать, як правило, інтересам обох сторін; заявляють самостійні вимоги на предмет спору (можуть претендувати на весь предмет чи на його частину); відстоюють у процесі свої інтереси, а відтак, їхня юридична заінтересованість носить особистий характер. Матеріально-правовий інтерес полягає в тому, що рішення, яке буде винесено судом по конкретній справі, може порушити права та інтереси третьої особи. Процесуально-правовий інтерес третьої особи полягає в недопущенні ухвалення судом невигідного для себе рішення.

На відміну від позивача, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: не може обирати відповідачів (лише серед сторін); не може обирати підсудність (позов завжди подається до суду, який розглядає справу); залучати додаткових відповідачів; заявляти клопотання про заміну неналежного відповідача, якщо ним є позивач по первісному позову; неоднозначним є питання визнання за третіми особами права на укладення мирової угоди, оскільки це право сторони реалізують спільно; до третьої особи із самостійними вимогами не може бути пред`явлено зустрічний позов.

Для того, щоб набути статус третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору слід дотримуватись таких критеріїв: матеріально-правового (наявність єдиного предмету спору); суб`єктного (позовні вимоги можуть бути пред`явлені, як до одної сторони, так і декільком сторонам); часового (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження).

Дотримання цих критеріїв підлягає оцінці при прийнятті судового рішення щодо вступу до справи третьої особи із самостійними вимогами.

Згідно зі статтею 195 ЦПК України положення статей 193 і 194 цього Кодексу застосовуються до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження.

З системного тлумачення вищевказаних статей випливає, що позовна заява може бути прийнята до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення позову третьої особи може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Відсутність наведеної умови зумовлює повернення такої позовної заяви на підставі частини 3 статті 194 ЦПК України.

Позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги є однорідними, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову.

Процесуальний закон вказує на певні умови прийняття судом позову третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету позову: 1) взаємний зв`язок первісного позову та позову третьої особи; 2) однорідність вимог та нерозривна пов`язаність вимог між собою; 3) від вирішення однієї вимоги залежить вирішення інших; 4) доцільність спільного розгляду цих позовів.

Як вбачається із предмету позову за первісним позовом ОСОБА_2 до Крижопільської селищної ради, ОСОБА_3 , за участі третіх осіб - Державного реєстратора Крижопільської селищної ради Горбатенка Р.В., Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про усунення порушень прав власності про усунення порушень прав власності, він полягає у:

-зобов`язанні відповідачів усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпоряджання земельною ділянкою кадастровий номер :02:001:1072 та об`єктом нерухомості (складом);

-визнанні недійсними рішень Крижопільської селищної ради Тульчинського району від 23 грудня 2022 року № 1027 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди гр. ОСОБА_3 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості» та від 28 квітня 2023 року №1213 «Про продаж ОСОБА_3 земельної ділянки несільськогосподарського призначення;

-визнанні недійсними договору оренди землі від 23.01.2023 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:1181 та договору купівлі - продажу від 16.05.2023 року, щодо цієї ж земельної ділянки;

-скасуванні рішень від 05.05.2021 року та 16.05.2023 про реєстрацію права власності на земельні ділянки, кадастровий номер :02:001:1183 та :02:001:1181,

-скасуванні державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:001:1181 та :02:001:1183; визнанні недійсними рішення Крижопільської селищної ради від «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення

Позовні ж вимоги ОСОБА_1 як третьої особи яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору до Крижопільської селищної ради, ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державний реєстратор Крижопільської селищної ради Горбатенко Р.В., приватний нотаріус Носов В.В. про усунення перешкод права власності полягають у:

-скасуванні державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами: 052.1955100:02:001:1183 та:02:001:1181;

-визнанні недійсним рішення Крижопільської селищної ради Тульчинського району від 23 грудня 2022 року №1027 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди гр. ОСОБА_3 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості;

-скасуванні рішень від 05.05.2021 року та 16.05.2023 про реєстрацію права власності на земельні ділянки, кадастровий номер :02:001:1183 та :02:001:1181.

Отже, заявлений ОСОБА_1 позов має свій предмет, спрямований на захист від стверджуваного порушення саме його права, а відтак він не взаємопов`язаний з первісним позовом, від вирішення його позовних вимог не залежить вирішення інших (за первісним позовом), а відтак його спільний розгляд з первісним позовом є неможливим.

Вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові за наявності відповідних підстав.

Зважаючи на викладене, колегія вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 .

При цьому, суд апеляційної інстанції роз`яснює, що права ОСОБА_1 можуть бути захищені у інший спосіб - шляхом пред`явлення ним позову в загальному порядку. Отже, відмову в прийнятті позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами до спільного з первісним позовом розгляду та його повернення не можна вважати обмеженням доступу до правосуддя в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не містять підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

За наведених обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 367, 368, 375, 379, 382, 384 ЦПК України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2023 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий І.М. Стадник

Судді М.В. Матківська

В.В. Сопрун