Справа № 643/87/24
Провадження № 2/643/1273/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року суддя Московського районного суду м. Харкова Задорожна А.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Крушинської Антоніни Андріївни, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,

в с т а н о в и в:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Крушинської А.А., до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді від 09.01.2024 позовну заяву ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Крушинської А.А. залишено без руху, надано строк для усунення недоліків заяви.

Копію ухвали суду представник позивача адвокат Крушинська А.А. отримала 09.01.2024, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку електронного листа.

12.01.2023 через систему «Електронний суд» до суду надійшло клопотання/заява представника позивача адвоката Крушинської А.А., в якій остання просила для виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, надати позивачу додатковий час для усунення недоліків позовної заяви, а саме перекладу документів, до 01 лютого 2024 року.

Доказів неможливості усунути недоліки у строки визначені ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем, представником позивача суду не надано.

Статтею 120 ЦПК України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строком не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

У поданій заяві представником позивача питання про продовження процесуального строку, відповідно до ст.127 ЦПК України не ставиться, а зазначено прохання щодо надання додаткового строку для усунення недоліків, а саме перекладу документів, що не передбачено нормами цивільно-процесуального законодавства України.

Щодо інших недоліків, зазначених в ухвалі суду від 09.01.2024 про залишення позовної заяви без руху, представником позивача взагалі нічого не вказано та їх, у надані судом строки, не усунуто.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

При цьому, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції»).

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання/заяви представника позивача адвоката Крушинської А.А. про надання додаткового строку для усунення недоліків.

Згідно зі ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Крушинської Антоніни Андріївни, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.М. Задорожна