№ 207/3948/24
№ 2-о/207/80/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м.Кам`янське

Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бушанської О.В.

при секретарі Сердюк В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за заявою ОСОБА_1

заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Міністерство оборони України

про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, в якій просила встановити факт проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 поблизу населеного пункту Бахмут Донецької області (актовий запис про смерть №08 від 09.07.2024) однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в період з 2019 року і до дня смерті чоловіка, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 , були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Вказана заява обґрунтована тим, що заявниця перебувала з ОСОБА_2 у шлюбних відносинах з 07 березня 1997 року по 04 квітня 2000 року. Починаючи з березня 2019 року ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 , як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 . За час проживання однією сім`єю вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, мали взаємні права та обов`язки. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішенням суду від 23.04.2024 ОСОБА_2 оголошено померлим з ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла донька заявниці - ОСОБА_3 . З цього часу заявниця є єдиною особою, у якої виникло право на отримання одноразової грошової допомоги, як члена сім`ї загиблого, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу має для заявниці юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення у неї права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.07.2024 розгляд справи призначено на 06.08.2024 на 10:00 годин.

06.08.2024 розгляд справи відкладено на 02.09.2024 на 11:00 годин.

02.09.2024 розгляд справи відкладено на 16.09.2024 на 11:20 годин.

16.09.2024 у судове засідання з`явилися ОСОБА_1 та її представник адвокат Плетенко К.Ю., які надали відповідні пояснення.

16.09.2024 у судовому засіданні оголошено перерву до 18.09.2024 до 14:00 годин.

Заінтересовані особи наданим їм процесуальним правом не скористалися та не забезпечили в судове засідання явку повноважних представників, у наданих суду клопотаннях просять розглянути справу за їх відсутністю.

Присутні учасники справи не заперечували проти розгляду справи за відсутністю представників заінтересованих осіб.

Суд вважає, що неявка представників заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи по суті, тому вважає за можливе розглянути справу за їх відсутністю.

06.08.2024 до суду через систему "Електронний суд" від Міністерства оборони України надійшли письмові пояснення, в яких заявник зазначає, що встановлення судом факту проживання однією сім`єю без шлюбу прямо пов`язано з подальшим вирішенням спору про право на отримання грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 . Таким чином, дана заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження на підставі існування спору про право.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 07 березня 1997 року по 04 квітня 2000 року перебувала у зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_2 . Від цього шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 (по стройовій частині) від 01.03.2022 №46 ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_7 та визнано таким, що 01 березня 2002 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків за посадою.

ІНФОРМАЦІЯ_8 20.09.2022 на адресу ОСОБА_3 надіслано сповіщення сім`ї №5026 про те, що солдат ОСОБА_2 під час ведення бойових дій безвісті зник 18 вересня 2022 року, поблизу населеного пункту Бахмут, Донецької області.

За даним фактом Кам`янським районним управлінням поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області 26.09.2022 розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України (кримінальне провадження №0000769).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23.04.2024 оголошено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлим з ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обґрунтовуючи заявлені в цій справі вимоги, заявниця стверджує, що вона є єдиною особою, у якої виникло право на отримання одноразової грошової допомоги, як члена сім`ї загиблого, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану". Встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, має для заявниці юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення у неї права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця. Встановити цей факт іншим шляхом ніж судовим, не має можливості.

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За приписами ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою, сьомою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною першою ст.293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За приписами п.5 ч.1 ст.315 ЦК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Частиною другою ст.3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

У рішенні Конституційного Суду України від 03.06.1999 №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення "член сім`ї" зазначено, що членами сім`ї є дружина (чоловік), їх діти і батьки, а також інші особи, що постійно мешкають з ними та ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші). Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (ч.4 ст.3 СК України).

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Обов`язковою умовою для визнання членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення чоловіком та жінкою спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази), інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

Слід зазначити, що факт спільного проживання сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю.

Частинами 3,4 ст 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч.1,2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК Украни).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона є рідною сестрою загиблого ОСОБА_2 . ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з березня 1997 року по квітень 2000 року. Від цього шлюбу у них народилась донька. З березня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знову стали проживати разом, як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, хотіли знову одружитися.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є близькою подругою ОСОБА_1 , яка у період з 1997 року по 2000 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають доньку. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно спілкувалися, зустрічалися на святах, у березні 2019 року відновили свої відносини та почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство.

Суд критично відноситься до вказаних пояснень свідків, оскільки ці пояснення носять узагальнений характер, стосуються здебільшого констатації факту сумісного проживання сторін та не підтверджують наявність усталених відносин, які притаманні подружжю.

При цьому, суд зауважує, що показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 466/3769/16).

Також суд критично відноситься до наданого заявницею акту №523 про проживання без реєстрації від 22.05.2023, складеному комунальним підприємством Кам`янської міської ради "Добробут", оскільки наявність лише даного акту не є підставою для задоволення заяви про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Надана заявницею довідка №001272358 про склад сім`ї від 06.02.2024 свідчить про те, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 - 12.01.1995 та ОСОБА_1 - 11.10.2023. Таким чином, ОСОБА_1 була зареєстрована за вказаною адресою вже після смерті ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів, які б свідчили про спільне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як жінки та чоловіка, тобто наявність сім`ї, зокрема, що заявниця з ОСОБА_2 постійно спільно проживали, мали спільний бюджет, спільні витрати на купівлю майна спільного користування, брали участь в утриманні житла, ремонті, тобто відсутнє підтвердження реальності сімейних відносин з ОСОБА_2 , суд доходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених вимог про встановлення факту спільного проживання заявниці та ОСОБА_2 однією сім`єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу.

Суд відхиляє доводи Міністерства оборони України щодо наявності спору про право, оскільки між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки останнє не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.12,13,76-78,81,89,265, 293,352, 354, 355 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Міністерство оборони України про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.09.2024

Суддя О.В.Бушанська