ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8202/24 Справа № 204/1443/24 Суддя у 1-й інстанції - Приваліхіна А. І. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Барильської А.П., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2024 року по справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2024 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі ПрАТ «СК «ПЗУ Україна ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації, мотивуючи його тим, що між ними та ТОВ «Бест Лізинг» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №АМ.153020, згідно умов якого, вони взяли на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу Renault, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вказували, що 18 червня 2021 року у м.Дніпрі відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Tata», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу Renault, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 серпня 2021 року по справі №932/5545/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП.

Зазначали, що 22 червня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до них із заявою про настання страхового випадку по договору страхування авто КАСКО №АМ.153020. Вони, на підставі страхового акту №5710/1, враховуючи рахунок-фактуру №А1301 від 01 липня 2021 року, здійснили виплату страхового відшкодування на рахунок СТО в розмірі 100 838,20 грн.

Посилаючись на те, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «Tata», реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ №АР4413181 у ПАТ «СК «Євроінс Україна» та їм було виплачено лише 69 390,37 грн., тобто різниця виплачених сум та завданої шкоди становить 28 847,83 грн., просили суд ухвалити рішенням, яким стягнути з відповідача в порядку суброгації 28 847,83 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 червня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ «СК «ПЗУ Україна, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що страхове відшкодування у розмірі 69 390 грн. було виплачено їм з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, в той час коли вартість відновлювального ремонту була розрахована без урахування (застосування) коефіцієнту фізичного зносу. Зі страхового акту вбачається, що відповідно до умов договору добровільного страхування коефіцієнт зносу дорівнює 0. Вартість ремонту вираховувалася із урахуванням зносу. Таким чином, сума у розмірі 28 847,83 грн. підлягає до стягнення саме з відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України, у редакції чинній на час подання апеляційної скарги).

Зважаючи на те, що ціна позову становить 28 847,83 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та апеляційну скаргу подано до набрання чинності Законом України від 19 червня 2024 року №3831-IX "Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах" Прикінцевими положеннями якого установлено, що позовні заяви і апеляційні скарги, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

За змістом ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що 22 липня 2019 року між ПАТ «СК «ПЗУ Україна» та ТОВ «Бест Лізинг» було укладено договір №1 добровільного страхування наземного транспорту, за сертифікатом № АМ.153020.

Згідно з умовами якого, позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу марки Renault, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в межах страхової суми 433 900 грн. Строк дії сертифікату (п.11.1) з 00 годин 00 хвилин 26 червня 2020 року по 24 годину 00 хвилин 25 червня 2021 року. При цьому, визначено, що сертифікат набуває чинності з дати, яка визначена як дата початку його строку дії. У випадку не сплати страхувальником страхової премії (платежу) за перший період відповідальності до дати, яка визначена як останній день для її (його) сплати, сертифікат вважається таким, що не набув чинності та страховик звільняється від обов`язку виплати страхового відшкодування за даним сертифікатом. Якщо страхувальник не сплатив черговий платіж, то сертифікат вважається таким, що припинив свою дію о 24 годині 00 хвилин з дати, яка визначена, як день закінчення зазначеного в цьому сертифікаті останнього періоду відповідальності, за який страхувальник вчасно сплатив премію (платіж). В такому випадку страхувальник звільняється від обов`язку виплати стразового відшкодування за страховим випадком, який стався протягом періоду відповідальності, за який страхувальник не сплатив премію (платіж) вчасно.

Разом з цим, суд зазначив, що документів, які підтверджують сплату страхувальником страхового платежу (частинами/повністю) за вказаним договором страхування, позивачем не надано, а тому суд достеменно не може встановити дату початку/кінця дії цього договору та чи взагалі на час настання дорожньо-транспортної події він був дійсний, чи можливо припинив свою дію.

Зі змісту постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 серпня 2021 року у справі №932/5545/21 вбачається, що судом було встановлено те, що 18 червня 2021 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Tata LTP», реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул.Б. Кротова,1Б, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, та скоїв наїзд на автомобіль Renault, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , яка зупинилася по переду. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину визнав в повному обсязі.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Tata LTP, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , зареєстрована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» згідно полісу № НОМЕР_3 на суму 130 000 грн. за шкоду майну та 260 000 грн. за шкоду життю та здоров`ю, франшиза 2 600 грн.

22 червня 2021 року ОСОБА_2 , з метою компенсації спричинених в результаті дорожньо-транспортної пригоди збитків, звернувся до ПАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку по договору КАСКО. При цьому, у вказаних заявах ОСОБА_2 прохала сплатити страхове відшкодування на реквізити ПП «Сінгл-Сервіс».

З рахунку-фактури ПП «Сінгл-Сервіс» №А 1301 від 01 липня 2021 року вбачається, що за ремонт автомобіля автомобіль Renault, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 103 00,70 грн.

Зі страхового акту КАСКО ПАТ«СК «ПЗУ Україна» №5710/1 вбачається, що: страхова сума 433 900 грн., вартість транспортного засобу 433 900 грн., вартість відновлювального ремонту 103 007,70 грн., вартість замінених деталей 52 149,90 грн., вартість виконаних робіт 36 997,80 грн. та вартість використаних матеріалів 13 860 грн., вартість ремонту з урахуванням зносу 103 007,70 грн., розмір збитку 103 007,70 грн., франшиза 2 169,50 грн., страхове відшкодування 100 838,20 грн., нараховано загальний розмір страхового відшкодування по даній події на підставі розрахунку 100 838,20 грн.

23 липня 2021 року ПАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату ПП «Сінгл-Сервіс» страхового відшкодування за ремонтні роботи транспортного засобу Renault, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно з розрахунком №А1301 від 01 липня 2021 року, в сумі 100 838, 20 грн.

29 листопада 2021 року ПАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулося до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із вимогою в порядку суброгації №7953/5710/1 на суму 100 838,20 грн.

З довідки ПАТ «СК «ПЗУ Україна» вбачається, що 23 лютого 2022 року на їх рахунок надійшли кошти від ПрАТ «СК «Євроінс Україна» у розмірі 69 390,37 грн. по справі №5710, договір АМ 153020.

27 березня 2023 року ПАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулося з претензією до ОСОБА_1 щодо відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди у сумі 31 447, 82 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що застрахована страховою компанією ПрАТ «СК «Євроінс Україна» сума цивільно-правової відповідальності відповідача, як особою, яка керувала транспортним засобом Tata LTP, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким завдано шкоду транспортному засобу застрахованого позивачем, є достатньою для покриття завданої позивачеві шкоди, тому вказаний позов подано до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частин перших статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до положень ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у повному обсязі на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України).

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Статтею ст.9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхова виплата грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Франшиза частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику.

За загальним правилом, майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка, на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2 статті 1187 Цивільного кодексу України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник особа, яка завдала шкоди.

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Колегія суддів зазначає, що у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року, справа №154/2094/16-ц, у деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа 755/18920/18, провадження 61-17205ск19.

З матеріалів справи встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Tata LTP, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , зареєстрована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна», згідно полісу № НОМЕР_3 на суму 130 000 грн. за шкоду майну та 260 000 грн. за шкоду життю та здоров`ю, франшиза 2 600 грн. (а.с.105).

Застрахована страховою компанією ПрАТ «СК «Євроінс Україна» сума цивільно-правової відповідальності відповідача, як особою, яка керувала транспортним засобом Tata LTP, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким завдано шкоду транспортному засобу позивача, є достатньою для покриття завданої позивачеві шкоди.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц.

Зі страхового акту КАСКО ПАТ«СК «ПЗУ Україна» № 5710/1 вбачається, що нараховано загальний розмір страхового відшкодування на підставі розрахунку у розмірі 100 838,20 грн.

23 липня 2021 року ПАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату ПП «Сінгл-Сервіс» страхового відшкодування за ремонтні роботи транспортного засобу Renault, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно з розрахунком №А1301 від 01 липня 2021 року, в сумі 100 838,20 грн (а.с.63,64,65-66, 67-72).

29 листопада 2021 року ПАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулося до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із вимогою в порядку суброгації № 7953/5710/1 на суму 100 838,20 грн (а.с.74).

З довідки ПАТ «СК «ПЗУ Україна» вбачається, що 23 лютого 2022 року на їх рахунок надійшли кошти від ПрАТ «СК «Євроінс Україна» у розмірі 69 390,37 грн. по справі № 5710, договір АМ 153020 (а.с.75).

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач в своїй апеляційній скарзі наголошує на тому, що страхове відшкодування у розмірі 69 390 грн. було виплачено їм з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, в той час коли вартість відновлювального ремонту була розрахована без урахування (застосування) коефіцієнту фізичного зносу.

Втім жодних доказів того, що сума 69 390 грн. виплачена їм саме з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу позивачем не надано.

З довідки про зарахування 23 лютого 2022 року 69 390,37 грн., по справі №5710, договір АМ.153020 вказаного вище факту не вбачається (а.с.75). Будь яке розрахування виплаченої ПрАТ «СК «Євроінс Україна» позивачеві суми не надано.

За встановлених обставин доводи апеляційної скарги про наявність підстав для задоволення позову до уваги не приймаються.

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 16 вересня 2024 року.

Головуючий: Е.Л.Демченко

Судді: А.П.Барильська

М.О.Макаров