РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про зупинення провадження

19 вересня 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/13060/24

Провадження № 22-ц/4815/1037/24

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шимківа С. С,

суддів: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання Хлуд І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Ільїчовим Сергієм Дмитровичем на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 16 липня 2024 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, ОСОБА_2 , військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

15 липня 2024 року ОСОБА_1 , заінтересовані особи Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, ОСОБА_2 , військова частина НОМЕР_1 , діючи через свого представника ОСОБА_3 , звернулася до суду із заявою, про встановлення факту самостійного виховання та утримання нею неповнолітньої дитини.

Заяву обґрунтовано тим, що вона проживала спільно із ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у них народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дочка залишилася проживати разом з нею за місцем її реєстрації в АДРЕСА_1 , зараз проживає за адресою АДРЕСА_2 .

З того часу, вихованням дитини займається виключно вона, дитина повністю знаходиться на її утриманні, все необхідне для розвитку, здоров?я та задоволення її потреб здійснюється її силами та стараннями без участі батька дитини.

Рішенням Рівненського міського суду від 05.04.2017 року стягнуто з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду - 28 грудня 2016 року і до досягнення донькою повноліття.

Вона і надалі продовжує самостійно утримувати і виховувати дочку, і як мати створила всі належні умови для її проживання, здійснює опіку над дитиною, дбає про її здоров?я, фізичний та духовний розвиток, самостійно несе витрати на придбання для дитини одягу, продуктів харчування, а також всі інші витрати за необхідністю.

Батько дитини участі у вихованні їх спільної дочки не приймає, необхідної матеріальної допомоги не надає, життям дитини не цікавиться.

На даний час дитина у тому віці, коли їй потрібна постійна материнська увага, проте вона у повному обсязі не може її приділяти, оскільки перебуває на службі у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 .

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки пов?язано із захистом прав та інтересів дитини, отримання соціальної допомоги як матері, що самостійно виховує дитину, вирішення питань щодо переміщення дитини без документального оформлення згоди від батька.

З огляду на наведене, просила встановити факт самостійного виховання та утримання нею неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Ріівненського міського суду Рівненської області від 16 липня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, ОСОБА_2 , військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала мотивована тим, що зазначені заявником обставини дають підстави вважати, що вимога ОСОБА_1 фактично пов`язана з виникненням, зміною або припиненням особистих майнових прав батьків дитини, які закріплені в Сімейному кодексі України. Такими до прикладу можуть бути право матері чи батька на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав у випадку, якщо вона чи він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, тощо.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що вимоги заявника про встановлення факту самостійного виховання і утримання дитини не є вимогами, які підлягають розгляду в порядку окремого провадження в розумінні положень ст. 293, 315 ЦПК України.

Не погоджуючись із ухвалою місцевого суду, ОСОБА_1 через свого представника адвоката Ільїчова С.Д. оскаржила її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про відкриття провадження, дійшов хибних висновків про наявність у даній справі спору про право, адже мета поданої заяви є набуття заявницею права на звільнення з військової служби.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

14 серпня 2024 року через систему "Електронний суд" ВЧ НОМЕР_1 подано відзив на апеляційну скаргу, у якій зазначає, що підтримує висновки, викладені в ухвалі суду першої інстанції та вважає, що вона грунтується на вимогах чинного законодавства.

Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про зупинення провадження у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 10 частини першої ст. 252 ЦПК України у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі може бути прийняття палатою, об`єднаною палатою або Великою Палатою Верховного Суду до свого розгляду іншої справи у подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, §47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

В іншій справі, Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, №28342/95, §61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року).

Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (S.W. v. THE UNITED KINGDOM, №20166/92, §36, ЄСПЛ, від 22 листопада 1995 року).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа № 201/5972/22 за заявою ОСОБА_6 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 про встановлення факту самостійного виховання дитини.

У цій справі заявник звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення юридичного факту, а саме встановлення факту самостійного виховання та матеріального утримання батьком своєї малолітньої дитини, зокрема, з метою отримання відстрочки від мобілізації.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, зазначав, що правова проблема постає під час дії правового режиму воєнного стану у значній кількості поданих заяв, позовів на території України про встановлення факту самостійного виховання дитини (інших фактів, які пов`язані із реалізацією права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації) чи оскарження рішень, дій, бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що перебували та перебувають на розгляді в судах та рішення у яких можуть бути винесені найближчим часом, що свідчить про наявність виключної правової проблеми.

Аналіз судової практики свідчить про винесення судами суперечливих судових рішень, відсутності єдності судової практики, зокрема у зв`язку із відсутністю правової позиції Верховного Суду щодо такого роду питань.

Отже, існує очевидна необхідність у формуванні єдиної правозастосовчої практики у вказаній сфері правовідносин, і ці проблемні питання, на думку колегії суддів, належать до компетенції Великої Палати Верховного Суду, як інституції, діяльність якої спрямована на вирішення виключних правових проблем, вирішення міжюрисдикційних спорів в цілях забезпечення однакового застосування судами норм матеріального і процесуального права.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2023 року справу №201/5972/22 прийнято та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Станом на сьогодні перегляд вказаної справи в касаційному порядку не закінчено.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

За вказаних обставин, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252, п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, ОСОБА_2 , військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Керуючись ст.ст. 252, 253, 260, 261, 381, 389, 390 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Зупинити апеляційне провадження у справі № 569/13060/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, ОСОБА_2 , військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 201/5972/22 за заявою ОСОБА_6 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , про встановлення факту самостійного виховання дитини.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.