Справа № 143/279/24
УХВАЛА
19.09.2024р. м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Бойка А.В.,
з участю секретаря Шуваріної В.А.,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Мєдвєдєв Сергій Сергійович, до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -
В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.
Ухвалою суду від 28.03.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 06.09.2024 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Мєдвєдєв Сергій Сергійович, до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.
19.09.2024 сторонами до суду подано заяву про затвердження мирової угоди, яку сторони досягли на наступних умовах:
1. за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнається право власності на 1/4 частину житлового будинку садибного типу, загальною площею 70.7 кв. м., житловою площею 44.3 кв. м., та відповідною часткою господарських будівель та споруд, які складаються з житлової прибудови позначеної «А1», прибудови позначеної «а», навіс позначений «а1», сарай позначений «Б», літня кухня позначена «Б1», погріб з шиєю позначений «Г», убиральня позначена «Д», вигрібна яма, позначена «№4», огорожа позначена «№5», ворота позначені «№6», хвіртка позначена «№7», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
2. за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнається право власності на 3/4 частину житлового будинку садибного типу, загальною площею 70.7 кв. м., житловою площею 44.3 кв. м., та відповідною часткою господарських будівель та споруд, які складаються з житлової прибудови позначеної «А1», прибудови позначеної «а», навіс позначений «а1», сарай позначений «Б», літня кухня позначена «Б1», погріб з шиєю позначений «Г», убиральня позначена «Д», вигрібна яма, позначена «№4», огорожа позначена «№5», ворота позначені «№6», хвіртка позначена «№7», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та його представник адвокат Царківський О. Ю. в судове засідання не з`явилися, однак ОСОБА_1 у заяві про затвердження мирової угоди просив розглянути її у його відсутності.
Відповідачка за первісним позовом ОСОБА_2 та її представник адвокат Мєдвєдєв С. С. в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності.
Дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про затвердження мирової угоди, суд приходить висновку про відсутність підстав для затвердження мирової угоди, виходячи з наступного.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає, у тому числі, можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно з частиною 7 статті 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.
До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.
Вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд має з`ясувати чи не суперечать умови мирової угоди вимогам закону.
Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до ч. 1, 5 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.
Відповідно до положень ч.1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
При вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з ч. 2, 3 ст. 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч.1 ст. 60 СК України).
Ознайомившись з текстом мирової угоди та матеріалами справи, суд зазначає, що мирова угода укладена з метою врегулювання спору щодо поділу майна подружжя, однак вона порушує принцип рівності часток подружжя при поділі майна, яке є їх спільною сумісною власністю, що не відповідає взаємним інтересам сторін та порушує їх права, тобто суперечить вимогам чинного законодавства.
Оскільки підстав для відступу від засад рівності часток подружжя при поділі майна відповідно до ч.3 ст. 70 СК України не встановлено, суд вважає необхідним у затвердженні мирової угоди відмовити.
Відповідно до ч. 5 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Керуючись ст.ст. 207, 208, 354 ЦПК України, суд, -
У задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди відмовити.
Продовжити судовий розгляд цивільної справи за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Мєдвєдєв Сергій Сергійович, до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя