Провадження № 2/641/1034/2024 Справа № 641/8320/23
18 вересня 2024 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Курганникової О.А.,
за участю секретаря судового засідання Ареп`євої О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.-
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.
В обґрунтування позову зазначив, що 08.12.2020 між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит № 209/0215. Кредит був наданий в розмірі 745 220,00 гри. на строк 240 місяців з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше 07 грудня 2040 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього Договору, на придбання нерухомого майна, зі сплатою відповідної плати за користування кредитом(процентів) у розмірі 13,99 процентів річних.
З метою забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором, між Банком та ОСОБА_1 08.12.2020 було укладено Іпотечний договір № 209/0215/1. Предметом іпотеки за Іпотечним договором є квартира, трикімнатна, загальною площею 90,8 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м., під номером АДРЕСА_1 .
З лютого 2022 по теперішній час ОСОБА_1 повністю припинив виконувати свої кредитні зобов`язання, зокрема, не здійснює погашення кредиту (основну суму боргу) та не сплачує нараховані проценти за користування кредитом. У зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість за кредитом у загальному розмірі 888 653,53 гривень, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 735 878,29грн; заборгованість за процентами за користування кредитом - 152 775,24 грн. у зв`язку з чим позивач просить суд
-стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за Договором споживчий кредит (під іпотеку) № 209/0215 від 08.12.2020 у сумі 888 653,53 грн (вісімсот вісім тисяч шістсот п`ятдесят три гривні 53 коп.), яка складається з: заборгованість за простроченою основною сумою боргу (кредитом) - 735 878,29 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом- 152 775,24 грн.
-у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 209/0215/1 від 08 грудня 2020 року, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 90,8 кв.м., житловою площею 51,2 кв. м., під номером АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, що бути визначена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під проведення виконавчих дій. Стягнути судові витрати.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.12.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.04.2023 року закрито підготовче провадження по справ , справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного вирішення справи не заперечував.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі або про відкладення судового засідання від нього на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий.
Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі.
При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі.
У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до частини 1ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до умов п.п. 2.1.- 2.4. Кредитного договору Банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах Договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим Договором строки Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Кредит надається в розмірі 745 220,00 гри. (сімсот сорок п`ять тисяч двісті двадцять гривень 00 копійок) на строк 240 (двісті сорок) місяців з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше 07 грудня 2040 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього Договору, на придбання нерухомого майна, зі сплатою відповідної плати за користування кредитом(процентів) у розмірі 13,99 (тринадцять цілих дев`яносто дев`ять сотих) процентів річних. Зазначена в цьому Договору процентна ставка є фіксованою.
Нарахування процентів здійснюється, починаючи з дати видачі Кредиту до терміну остаточного повернення Кредиту, визначеного в цьому Договорі.
Проценти нараховуються на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, виходячи з кількості днів користування Кредитом у місця - 30, у році - 360 незалежно від кількості днів в розрахунковому (платіжному) періоді. У разі прострочення Позичальником погашення платежів за Кредитом, на фактично прострочені платежі за Основною сумою боргу по
При нарахуванні процентів за користування Кредитом враховується перший і не враховується останній день фактичного користування Кредитом. (а.с. 56-63).
З метою забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором, між Банком та ОСОБА_1 08.12.2020 було укладено Іпотечний договір № 209/0215/1 посвідчений 08.12.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Палевою О.М. Предметом іпотеки за Іпотечним договором є квартира, трикімнатна, загальною площею 90,8 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м., під номером АДРЕСА_1 (а.с. 74-82).
Відповідно до п. 7.3 за вибором Іпотекодержателя застосовується один із наведених в способів звернення стягнення на предмет іпотеки у тому числі за рішенням суду (у будь-який спосіб задоволення вимог Іпотекодержателя в тому числі шляхом проведення прилюдних торгів.
Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на прав власності, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 20.01.2020, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір Я.В. 20.01.2020 за реєстровим № 212 (а.с. 64-65).
Однак, Позичальник порушив свої обов`язки встановлені Кредитним договором, в частині своєчасної сплати платежів по кредиту (по основній сумі боргу та нарахованим процентам), остання оплата була проведена 08.02.2022 на суму 9 500,00 грн.
Станом на 04 грудня 2023 року заборгованість за Кредитним договором становить у загальному розмірі 888 653,53 гривень, з яких:
заборгованість за основним боргом (кредитом) - 735 878,29грн; заборгованість за процентами за користування кредитом - 152 775,24 грн (а.с. 94-97).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Позивач виконав свої зобов`язання надав в визначений строк грошові кошті.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Перевіривши наведений представником позивача розрахунок заборгованості, суд вважає його належним і допустимим доказом.
Відповідач умови укладеного договору належним чином не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним Договором в розмірі 888 653,53 грн. підлягають задоволенню.
Згідно правової позиції ВСУ у справі за № 6-224цс17, зазначається, що за частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).
Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).
Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
Відповідно до частини першої статті 33 Закону України "Про іпотеку" в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.
Звернення стягнення на предмет іпотеки повинне задовольнити вимоги кредитора за основним зобов`язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов`язання, що вважається виконаним згідно зі статтею 599 ЦК України.
Щодо визначеного способу звернення стягнення на предмет іпотеки та його початкової ціни з прилюдних торгів, суд дійшов наступного висновку.
Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України. Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті (правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 у справі №6-1829цс15).
Статтею 38 Закону України "Про іпотеку" передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки.
Положеннями частини першої статті 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
У даній справі суд вважає обґрунтованою вимогою про звернення стягнення на предмети іпотеки шляхом продажу квартири на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, що бути визначена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під проведення виконавчих дій.
Щодо одночасного стягнення заборгованості за договором позики та звернення стягнення на майно за договором іпотеки, то суд дійшов висновку про задоволення таких вимог, оскільки у правовому висновку ВСУ № 6-1080цс15 від 03.02.2016 року зазначається про наступне, відповідно до частини першої статті 33 Закону України "Про іпотеку" в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту.
Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня.
Частина 1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.
Отже, реалізацію предмета іпотеки, на який звертається стягнення, слід проводити шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.
Згідно з Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", на території України діє воєнний стан у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.
Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року N 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Верховна Рада України постановила розділ VI "Прикінцеві положення" Закону України "Про іпотеку" доповнити пунктом 5-2 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону".
Беручи до уваги, що на момент ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки воєнний стан в Україні триває, виконання рішення суду зупиняється на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача та наявність правових підстав для їх задоволення.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України , суд -
Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рахунок НОМЕР_2 в філії - Харківське обласне управління акціонерного товариства Державний ощадний банк України, МФО 351823, заборгованість за Договором про споживчий кредит (під іпотеку) № 209/0215 від 08.12.2020 у розмірі 888 653,53 грн (вісімсот вісімдесят вісім тисяч шістсот п`ятдесят три гривні 53 коп.).
-Зупинити виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки нерухомого майна: а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 90,8 кв.м., житловою площею 51,2 кв. м., під номером АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження»,на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .
Суддя О. А. Курганникова