Справа № 368/1219/23
Рішення

Іменем України

"17" січня 2024 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м.Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Кагарлицької міської ради (м.Кагарлик, вул. Героїв Небесної Сотні, 1) про визнання права власності на гараж, -

встановив :

Позивачка звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що рішенням сесії Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області №2723-30-VІІІ від 22.12.2022 р. їй було надано в оренду земельну ділянку в АДРЕСА_2 загальною площею до 0,0040 га для розміщення індивідуального гаража, строком на 1 рік.

На підставі вказаного рішення між позивачкою та Кагарлицькою міською радою 02.01.2023 р. було укладено Договір оренди землі.

Як визначено рішенням сесії Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області №2723-30-VІІІ від 22.12.2022 р. та договором оренди вказана земельна ділянка була передана позивачці для розміщення індивідуального гаража.

На підставі наведених вище документів ОСОБА_1 на законних підставах побудувала гараж на відведеній під його розміщення земельній ділянці та у встановленому законом порядку виготовила технічний паспорт на нього. Зазначені будівлі побудовані у 2023 році.

Разом з тим, ОСОБА_1 на даний час не може у встановленому порядку здати в експлуатацію та зареєструвати право власності на належний їй гараж у АДРЕСА_3 .

А тому просить визнати за нею право власності на гараж.

Представник позивача в підготовчому засідання позов підтримав та просив задоволити.

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, надіслав заяву в якій просить слухати справу у їхню відсутність, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням сесії Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області №2723-30-VІІІ від 22.12.2022 р. ОСОБА_1 було надано в оренду земельну ділянку в АДРЕСА_2 загальною площею до 0,0040 га для розміщення індивідуального гаража, строком на 1 рік.

На підставі вказаного рішення між ОСОБА_1 та Кагарлицькою міською радою 02.01.2023 р. було укладено Договір оренди землі, відповідно до якого ОСОБА_1 було передано в оренду вищевказану земельну ділянку площею 0,0040 га в АДРЕСА_2 (без кадастрового номеру), строком на 1 рік.

Рішенням виконавчого комітету Кагарлицької міської ради №635-37 від 06.02.2023 р., нежитловій будівлі (гаражу), яка розташована на орендованій ОСОБА_1 земельній ділянці присвоєно поштову адресу: « АДРЕСА_4 » та одержано витяг з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 14.02.2023 р.

Як визначено рішенням сесії Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області №2723-30-VІІІ від 22.12.2022 р. та договором оренди вказана земельна ділянка була передана ОСОБА_1 для розміщення індивідуального гаража.

На підставі наведених вище документів ОСОБА_1 на законних підставах побудувала гараж на відведеній під його розміщення земельній ділянці, та у встановленому законом порядку виготовила технічний паспорт на нього. Згідно з технічним паспортом на гараж, виготовленим ФОП ОСОБА_2 нежитлова будівля ОСОБА_1 складається з гаража під літ. А, а також підвалу під літ. під. А. Зазначені будівлі побудовані у 2023 році у відповідності до будівельних норм та правил забудови.

Разом з тим, ОСОБА_1 на даний час не може у встановленому порядку здати в експлуатацію та зареєструвати право власності на належний їй гараж у АДРЕСА_3 .

Згідно з ч.1 ст.182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації та відповідно до ч. 2 ст. 331 цього Кодексу право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - зокрема, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Порядок проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 № 158.

Згідно з п. 2 Порядку, господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо, та прибудови до них.

Об`єкти, визначені у п. 2 Порядку підлягають технічному обстеженню відповідно до розділу II зазначеного Порядку.

Згідно з п. 1 розділу III Порядку, прийняття в експлуатацію об`єктів здійснюється безоплатно органом державного архітектурно-будівельного контролю протягом 10 робочих днів з дня подання відповідної заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені такі об`єкти, за результатами технічного обстеження цих об`єктів шляхом реєстрації поданої ними декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Проте, як зазначалося вище, ОСОБА_1 не може через органи державного архітектурно-будівельного контролю здати в експлуатацію належний їй гараж та у встановленому порядку зареєструвати право власності на нього, чим порушуються її права.

Згідно ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України, самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що є умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, 3) об`єкт збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Наявність хоча б однієї з трьох зазначених ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

ОСОБА_1 здійснила будівництво на відведеній для цієї мети земельній ділянці, за наявності відповідного дозволу та нею не було порушено будівельних норм і правил. Проте, оскільки позивачка не може здати до експлуатації належний їй гараж, то в силу прямих вимог закону, вона не може набути та у встановленому законом порядку зареєструвати своє право власності на нього.

Відповідно до частини п`ятої статті 376 ЦК на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це право не порушує права інших осіб.

Слід зазначити, що збудований ОСОБА_1 гараж не порушує будівельних норм, а також прав інших осіб.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

А тому, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж, що складається з гаража під літ. А, а також підвалу під літ. підА загальною площею 37,2 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи викладене, керуючись ст. 10, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. 328, 376, 392 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовну заяву задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж, що складається з гаража під літ. А, а також підвалу під літ. підА загальною площею 37,2 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення набуває законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом 30 днів.

Повний текст рішення виготовлено 17.01.2024 року.

Суддя : Т.Є. Іванюта