Номер справи 237/7132/23
Номер провадження 2-о/237/21/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.24 року м. Курахове

Мар`їнський районний суд Днецької області в складі:

головуючого - судді Ліпчанського С.М.,

присяжних - Подобінської І.М., Тихонової Л.В.,

при секретарі - Бахтіяровій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду у м. Курахове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Курахівської міської ради Покровського району Донецької області про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В:

До Мар`їнського районного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 недієздатною особою, встановлення над ним опіки та призначення опікуном заявника.

Дана заява вмотивована тим, що дядько заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , самостійно не ходить, потребує постійного медичного обслуговування та догляду, має безліч хронічних захворювань, а саме Осн.:М 51.1 Вертеброгенна радикулопатія L5-S1 правобічно, виражений стійкий больовий та м`язово-тонічний синдроми, статико-динамічні порушення функції хребта третього ступеня на тлі грижі між хребцевого диска L5-S1, спонділолістез L5-S1(першого-другого ступеня),періартикулярна синовіальна кіста, зі стен озуванням хребтового каналу L1-2, розповсюджений остеохондроз та спондилоартроз хребта. Суп.: Гіпертонічна хвороба 1 стадії, 2 ступеню, ризик 2. Далекозоркість середнього ступеню, амбліопія правого ока, та інші,що підтверджується медичними документами, доданими в якості доказів до заяви.

Між заявником та дядьком теплі, довірливі родинно-сімейні відносини.

Вже декілька років, а саме приблизно з лютого 2022 року стан здоров`я ОСОБА_2 суттєво погіршено, проявлено ознаки психічних розладів. З 2023 року ОСОБА_2 визнаний особою з інвалідністю третьої групи, причина інвалідності загальне захворювання.

ОСОБА_2 наразі потребує постійного стороннього догляду та нагляду, оскільки через хворобу неспроможний самостійно задовольняти основні життєві потреби, на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Дядько заявника втратив здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, його поведінка характеризується нелогічними, непослідовними діями, агресією, неадекватною реакцією на явища об`єктивної дійсності. Стійкий хронічний розлад здоров`я ОСОБА_2 призвів до того, що в нього відсутня можливість реально оцінювати прості життєві ситуації, він нездатний адекватно усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги.

ОСОБА_1 є відповідальним племінником, завжди проявляє турботу та хвилювання за дядьком, а на протязі останніх чотирьох років здійснює постійний нагляд та домашній догляд за ОСОБА_2 , супроводжує до лікарні, купує необхідні медичні препарати, допомагає здійснювати щоденні гігієнічні процедури, прибирає помешкання, намагається розрадити стан дядька прогулянками на свіжому повітрі та спілкуванням. Заявник є найближчим родичем, який може здійснювати опікунство над ОСОБА_2 , забезпечуючи реалізацію його законних прав та інтересів. При цьому, окрім бажання бути опікуном у ОСОБА_1 є реальна можливість дбати про дядька, створити йому необхідні побутові умови, забезпечити його доглядом та лікуванням.

З метою забезпечення юридичного захисту особистих, майнових та немайнових прав ОСОБА_2 як повнолітньої особи останній підлягає визнанню в судовому порядку недієздатним із встановленням над ним опіки.

Заявник та представник заінтересованої особи не з`явилися в судове засідання, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст.197 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню із таких підстав.

Так, відповідно до документів, що підтверджують родинні зв`язки, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є племінником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З виписки з VitaCenter м.Запоріжжя, дата обстеження 08.11.2023 року, встановлено, висновок щодо пацієнта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час ЕНМГ дослідження нижніх кінцівок виявлені ЕНМГ ознаки вираженої аксонально-демієлінізуючої мотосенсорної нейропатії n.Peroneus,n. Tibialis з 2-х сторін з акцентом справа. Виявлені ЕНМГ ознаки вираженого порушення проведення по корінцях спинного мозку на рівні L4-S2 з 2-х сторін з акцентом справа. Не можна виключити поєднання з ЕНМГ ознаками ПНП нижніх кінцівок змішаного характеру. Характер ураження аксонально-демієлінізуючий.

Відповідно до МРТ попереково-крижового відділу хребта №31797, дата дослідження 07.01.2023 року, висновок щодо пацієнта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступний. МР-картина остеохондрозу, спондилоза попереково-крижового відділу хребта, дегенеративний спондилодискоз хребта. Протрузії дисків L2-L3,L3-L4,L4- L5. Екструзія диска L5-S1. Ретролістез L5 1 cт. Правосторонній сколіоз ІІ ст. Екстрамедуллярне дорсо-латеральне утворення на рівні L1-2.

Згідно із висновку на серії МСКТ поперекового відділу хребта, протокол №2120 ЕД 7.4 м3в, дата обстеження 12.12.2022 року, встановлено ОСОБА_2 , КТ - ознаки наслідків перенесеного спондилодисциту у L4-5-S1 сегментах, дегенеративних змін поперекового відділу хребта з багаторівневою компресією дуального мішку, синовіальної кістки L2-3 суглобового зчленування праворуч, випинання МХД, форамінального стенозу L4-5-S1, ретролістезу L5 1 ст., S-подібного сколіозу 1 ст.СКХ.

Відповідно до відеоезофагогастродуоденоскопії від 21.03.2023 року, висновок по пацієнту ОСОБА_2 ГЕРХ. Ерозивний езофагіт. Хронічний гастрит ерозивний, загострення. Виразка пілорічного відділу загострення. Дуоденіт. Хелікобактер виявлений, висока активність.

Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 0095023, ОСОБА_2 , знаходився на стаціонарному лікуванні із діагнозом: спондилолістез, поперековий відділ (М43.16) Супутні захворювання: Ураження поперекових і інших міжхребетних дисків з радикулопатією (М51.1) Інша кіста синовіальної сумки, множинні локалізації (М71.30).

Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого МСЕК від 01.11.2023 року повний діагноз пацієнта ОСОБА_2 , Осн.:М 51.1 Вертеброгенна радикулопатія L5-S1 правобічно, виражений стійкий больовий та м`язово-тонічний синдроми, статико-динамічні порушення функції хребта третього ступеня на тлі грижі між хребцевого диска L5-S1, спонділолістез L5-S1(першого-другого ступеня),періартикулярна синовіальна кіста, зі стен озуванням хребтового каналу L1-2, розповсюджений остеохондроз та спондилоартроз хребта. Стан після операції: висічення синовіальної кісти L1-2, ламінектомія та дискектомія L5-S1, стабілізація сегментів L4-5- S1 титановою системою на 6 гвинтів. Суп.: Гіпертонічна хвороба 1 стадії, 2 ступеню, ризик 2. Далекозоркість середнього ступеню, амбліопія правого ока.

Відповідно до довідки МСЕК, серії 12 ААВ № 785566, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , огляд первинний, надано статус інваліда ІІІ групи, причина інвалідності загальне захворювання.

З вищевикладеного слідує, що ОСОБА_2 на теперішній час позбавлений можливості у належний спосіб здійснювати захист своїх особистих прав та інтересів, потребує стороннього догляду та опіки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснює догляд за ОСОБА_2 , добровільно на безоплатній основі.

Судом також встановлено, що визнання ОСОБА_2 недієздатним заявнику необхідно для оформлення над ним опіки.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦК України - цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною особою встановлюється опіка.

Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною (ч.1 ст.60 ЦК України).

Відповідно до ст.295, ч.3 ст. 296ЦПК України заява про визнання особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, і подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у наркологічному або психіатричному закладі, - за місцезнаходженням цього закладу.

Заява про визнання ОСОБА_2 недієздатним пред`явлена його племінником ОСОБА_1 .

Інші повнолітні члени сім`ї, близькі родичі, які мають свідоме бажання, та які за станом здоров`я можуть виконувати сторонній догляд та нагляд за ОСОБА_2 відсутні.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Ухвалюючи рішення від 24 жовтня 1979 року у справі Винтерверп (Winterwerp) против Нидерландов Європейський Суд виходив із того, що у справах осіб, що страждають психічним розладом, національні суди володіють певною свободою розсуду, наприклад, вони можуть застосовувати процесуальні заходи для забезпечення належного відправлення правосуддя, захисту здоров`я відповідної особи тощо, які, проте, не повинні зачіпати саму сутність права особи на справедливий судовий розгляд. У зв`язку з цим Європейський суд з прав людини визнав невиправданим рішення судді розглянути справу на підставі письмових доказів, без особистої присутності громадянина і заслуховування його доводів і визнав, що в даному розгляді мало місце порушення принципу змагальності і тим самим порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і призначає їй піклувальника чи опікуна.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заяво; опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

У відповідності до ч. 1 ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Заявляючи вимоги про визнання фізичної особи недієздатною, ОСОБА_1 просить також призначити себе опікуном над дядьком ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно, за станом здоров`я може виконувати права та обов`язки опікуна; матеріально забезпечений, отримує високий, стабільний щомісячний дохід, до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Обмеження визначені статтею 64 ЦК України щодо призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 відсутні.

З урахуванням вищевикладеного, наявні достатні правові підстави для задоволення заяви про визнання ОСОБА_2 недієздатним з призначенням опікуном ОСОБА_1 .

Статтею 41 ЦК України передбачено правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.

Відповідно до ч.1ст.40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Досліджені докази свідчать про можливість призначення заявника опікуном.

Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Судовий збір при пред`явленні заяви про визнання фізичної особи недієздатною / обмежено дієздатною, призначення опікуна не сплачується (постанова Верховного Суду від 14.12.2022 р. у справі № 637/909/21)

Керуючись ст. ст. 39, 55, 60, 63 ЦК України, ст. ст. 236-241 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна - задовольнити у повному обсязі.

Визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Курахівським МВ Мар`їнського РВ УМВС України в Донецькій області, 07.06.1996 року, РНОКПП: НОМЕР_2 , строком на 2 роки.

Встановити опіку над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Курахівським МВ Мар`їнського РВ УМВС України в Донецькій області, 07.06.1996 року, РНОКПП: НОМЕР_2 , строком на 2 роки.

Призначити недієздатному ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 опікуна, а саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий Курахівським МВ Мар`їнського РВ ГУМВС України в Донецькій області, 25.02.2011 року РНОКПП НОМЕР_4 , строком на 2 роки.

Допустити негайне виконання рішення для запобігання загрози життю та здоров`ю учасників процесу у період дії воєнного стану.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.М.Ліпчанський