Справа номер 490/1190/20 Головуючий суду першої інстанції - Шолох Л. М.
Провадження номер 22-ц/812/1197/24 Доповідач суду апеляційної інстанції - Локтіонова О. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Локтіонової О. В.,

суддів - Самчишиної Н. В., Ямкової О. О.,

із секретарем судового засідання - Ковальським Є. В.,

без участі учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2024 року, ухвалене за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

В лютому 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк» або Банк) подало до суду вищезазначений позов, який обґрунтовувало наступним.

Позивач зазначав, що 25 червня 2015 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №NKVKLON06639.

За умовами цього договору Банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 6 564 626,50 грн на термін до 16 червня 2017 року, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 були укладені окремі договори поруки.

Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту.

Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 28 листопада 2019 року заборгованість за кредитним договором становить 12 874 332,02 грн, яка складається з: 4 117 361,84 грн - заборгованості за кредитом (тілом кредиту), 226 727,53 грн - заборгованості по відсотках за користування кредитом, 8 530 242,65 грн - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Письмова вимога позивача, яка була направлена на адресу відповідачів, щодо наявності невиконаних зобов`язань за кредитним договором, залишена без задоволення.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив стягнути на його користь з відповідачів в солідарному порядку заборгованість у сумі 226 727, 53 грн, яка складається із заборгованості по відсотках за користування кредитом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2024 року у задоволені позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не доведено наявність визначених законодавством підстав для стягнення з відповідачів заборгованості за відсотками по кредитному договору. Суд зазначив про відсутність у матеріалах справи виписки із рахунків відповідачів.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись з рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, позивач зазначав, що судом не було прийнято до уваги те, що ним на підтвердження позовних вимог надано кредитний договір, договір про внесення змін до кредитного договору, договори поруки та розрахунок заборгованості. Натомість відповідачі не надали до суду ні відзиву на позовну заяву, ні будь - яких інших доказів на спростування позовних вимог.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

25 червня 2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №NKVKLON06639, відповідно до умов якого банк надає ОСОБА_1 кредит у розмірі 6 564 626,51 грн, у тому числі 1 026 000 грн на реструктуризацію заборгованості за договором №NKVKLOF922 про надання овердрафтового кредиту від 04.06.2014 року, укладеним між Банком та ТОВ «Украгро Інвест», у розмірі 2 590 674,77 грн на реструктуризацію заборгованості за договором № NKVKLOF2543 про надання овердрафтового кредиту від 18.12.2014 року, умовами та правилами надання банківських послуг (Розділ 3 Умов та правил надання банківських послуг) №38894152 (кредит на гарантований платіж), укладеними між Банком та ТОВ «Летро Союз», у розмірі 2 634 333,33 грн на реструктуризацію заборгованості за договором № NKVKLOF2540 про надання овердрафтового кредиту від 18.12.2014 року, умовами та правилами надання банківських послуг (Розділ 3 Умов та правил надання банківських послуг) №38894220, (кредит на гарантований платіж), укладеними між банком та ТОВ «Венса Трейд», у розмірі 68 грн для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяження рухомого майна, шляхом перерахування за реквізитами, зазначеними в п.2.1.2 договору, у розмірі 313 550,41 грн на сплату судових витрат.

Пункт А.3 договору передбачає термін повернення кредиту згідно з Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток №1 цього Договору) - по 15.06.2017 року включно.

Пунктом А.5 цього договору встановлено, що зобов`язання позичальника забезпечується договором застави №NKVKLON06639/DZ1 від 25.06.2015 року, договором застави №NKVKLON06639/DZ2 від 25.06.2015 року, договором поруки №NKVKLON06639/DР1 від 25.06.2015 року, договором поруки №NKVKLON06639/DР2 від 25.06.2015 року, договором поруки №NKVKLON06639/DР3 від 25.06.2015 року. Позичальник з умовами зазначених договорів ознайомлений.

Пунктами А.6, А.8 вказаного договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 32 % річних. Дата сплати процентів зазначена у графіку зменшення поточного ліміту (додаток №1 цього договору), починаючи з дати підписання цього договору, якщо інше не передбачене п. 8.5 цього договору. У випадку несплати процентів у зазначений термін вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання цього договору згідно з п. 2.3.3. цього договору).

Пункт 6.7. договору визначає, що термін позовної даності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки встановлюється тривалістю 15 років.

22 квітня 2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін до кредитного договору №NKVKLON06639 від 25.06.2015 року, в якому зазначено, що сторони дійшли домовленості, що в період з 16 жовтня 2015 року по 21 квітня 2016 року зобов`язання за цим договором, у тому числі, строк виконання яких, згідно з умовами цього договору не наступив, за умови реалізації банком права щодо стягнення неустойки згідно з розділом 6 цього договору, виконуються в наступній послідовності: кошти, отримані від позичальника, а також від інших уповноважених органів/осіб, для погашення заборгованості за цим договором, перш за все спрямовується для погашення простроченого кредиту у розмірі 419 292,19 грн, далі - прострочених процентів в розмірі 1 163 090,84 грн, далі - процентів в розмірі 73 890,67 грн, далі для погашення неустойки в розмірі 339 526,30 грн, далі для відшкодування витрат/збитків банку, далі простроченої винагороди, далі винагороди, далі кредиту, якщо інше не передбачено п.8.5 цього договору. Остаточне погашення заборгованості за цим Договором виконується до 21.04.2018 включно. На дату укладання договору заборгованість позичальника за кредитом складає 7 233 029,65 грн, з яких: поточна заборгованість за кредитом - 4 362 535,78 грн, поточна заборгованість за відсотками - 34 900,28 грн, прострочена заборгованість за кредитом - 1 341 943,49 грн, пеня - 1 493 650,10 грн. Ліміт цього кредитного договору - 6 027 382,53 грн.

25 червня 2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки №NKVKLON06639/DР2, відповідно до якого предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором №NKVKLON06639 від 25.06.2015 року, згідно якого кредитор надав боржнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 6 564 626,51 грн, а боржник зобов`язався сплачувати за його користування відсотки у розмірі 32% річних. В пункті 1.2. зазначено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності. Пунктом 1.5. передбачено, що у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У пунктах 4.1, 5.1 сторони домовились, що порука припиняється через 15 років після укладення договору. Позовна давність становить 15 років.

22 квітня 2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено договір про внесення змін до договору поруки №NKVKLON06639/DР2 від 25.06.2015 року, в якому зазначено, що ліміт кредитування становить 6 027 382,53 грн, кінцевий термін повернення кредиту - 21.04.2018. Якщо під час виконання кредитного договору зобов`язання боржника збільшаться, внаслідок чого збільшиться обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за кредитним договором в розмірі таких збільшень. Додаткові узгодження про такі збільшення з поручителем не потрібні.

25 червня 2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №NKVKLON06639/DР1, відповідно до якого предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором №NKVKLON06639 від 25.06.2015 року, згідно якого кредитор надав боржнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 6 564 626,51 грн, а боржник зобов`язався сплачувати за його користування відсотки у розмірі 32% річних. В пункті 1.2. зазначено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності. Пунктом 1.5 передбачено, що у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У пунктах 4.1, 5.1 сторони домовились, що порука припиняється через 15 років після укладення договору. Позовна давність становить 15 років.

22 квітня 2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено договір про внесення змін до договору поруки №NKVKLON06639/ DР1 від 25.06.2015 року, в якому зазначено, що ліміт кредитування становить 6 027 382,53 грн, кінцевий термін повернення кредиту - 21.04.2018. Якщо під час виконання кредитного договору зобов`язання боржника збільшаться, внаслідок чого збільшиться обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за кредитним договором в розмірі таких збільшень. Додаткові узгодження про такі збільшення з поручителем не потрібні.

22 квітня 2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки №NKVKLON06639/DР4, відповідно до якого предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором №NKVKLON06639 від 25.06.2015 року, згідно з яким кредитор надав боржнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 6 027 382,53 грн зі сплатою за його користування відсотків у розмірі 32% річних з кінцевим терміном повернення 21 квітня 2018 року. В пункті 1.2. зазначено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно з цим пунктом поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності. У пункті 1.1. вказано, якщо під час виконання кредитного договору зобов`язання боржника збільшаться, внаслідок чого збільшиться обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за кредитним договором в розмірі таких збільшень. Додаткові узгодження про такі збільшення з поручителем не потрібні. Пунктом 1.5 передбачено, що у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У пунктах 4.1, 5.1 сторони домовились, що порука припиняється через 15 років після укладення договору. Позовна давність становить 15 років.

12 грудня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» направило відповідачам повідомлення щодо наявної заборгованості за кредитним договором №NKVKLON06639 від 25 червня 2015 року, про що свідчить реєстр згрупованих поштових відправлень.

Згідно з розрахунком заборгованості та виписками по рахунках ОСОБА_1 , наданими Банком, за кредитним договором з 06 лютого 2017 року наявна заборгованість за відсотками у сумі 226 727,53 грн. Після вказаної дати проценти за договором не нараховувалися.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до вимог статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статті 553, 554 ЦК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, регламентують, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (статті 76, 77 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, п`ятої-шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись із вказаним позовом, Банк просив про стягнення з відповідачів у солідарному порядку 226 727,53 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом. На підтвердження своїх доводів надав кредитний договір, договір про внесення змін до кредитного договору, договори поруки, договори про внесення змін до договорів поруки, розрахунок заборгованості. Натомість відповідачами доказів на спростування позовних вимог не надано. До суду апеляційної інстанції Банком подано виписки по рахунках ОСОБА_1 , які ухвалою суду були прийняті в якості доказів, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними доказами заявлених позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Досліджені докази свідчать, що відповідач ОСОБА_1 отримав у позивача кредит на вказану ним суму. Інші відповідачі виступили його поручителями. Про вказане свідчать кредитний договір та договори поруки. Останній раз проценти за договором були сплачені 05.12.2016, хоча відповідач ОСОБА_1 зобов`язувався сплачувати їх щомісячно до 21 квітня 2018 року включно. Заявлена позивачем до стягнення сума процентів відповідає строку договору та його умовам.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк».

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване судове рішення скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Щодо судових витрат

Згідно із підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги позивача, скасував рішення суду першої інстанції, задовольнив позовні вимоги позивача, то наявні підстави для відшкодування відповідачами позивачу понесених ним судових витрат за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій у вигляді судового збору на загальну суму 8502,27 грн у рівних частках по 2125,57 грн з кожного.

Керуючись статтями 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 226 727,53 грн заборгованості за відсотками за кредитним договором №NKVKLON06639 від 25 червня 2015 року.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 226 727,53 грн заборгованості за відсотками за кредитним договором №NKVKLON06639 від 25 червня 2015 року.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 226 727,53 грн заборгованості за відсотками за кредитним договором №NKVKLON06639 від 25 червня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» по 2125,57 грн судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Н. В. Самчишина

О. О. Ямкова

Повний текст постанови складено 18 вересня 2024 року.