Номер провадження: 22-ц/813/2249/24
Справа № 495/2086/23
Головуючий у першій інстанції Заверюха В.О.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

18.01.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 495/2086/23

Номер провадження: 22-ц/813/2249/24

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Трофименка О.О.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідач - ОСОБА_2 ,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Білгород-Дністровська міська рада Одеської області, як орган опіки та піклування,

розглянув у відкритому судовому засіданні питання про витребування Висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору про визначення місця проживання дітей під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - Білгород-Дністровська міська рада, як Одеської області орган опіки та піклування, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітніх дітей разом з батьком та відібрання малолітніх дітей у матері, без позбавлення її батьківських прав, для проживання малолітніх дітей із батьком, за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 березня 2023 року,

встановив:

В березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , зареєстрований 07.08.2009 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №410; 2) визначити місце проживання малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком за адресою - АДРЕСА_1 ; 3) відібрати малолітніх дітей у матері - ОСОБА_2 , без позбавлення її батьківських прав, у зв`язку із фактом самостійного виховання малолітніх дітей батьком без участі матері; 4) допустити негайне виконання рішення суду в частині відібрання неповнолітніх дітей.

ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги тим, що 07.08.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №410, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 07.08.2009 року. Від шлюбу мають спільних малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 20.12.2012 року, актовий запис №4303, та - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 06.06.2018 року, актовий запис №490.

Після народження доньок сторони проживали разом, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, спільно брали участь у вихованні та утриманні дітей. Проте, на протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. На даний момент ведення між ними спільного господарства припинено.

За глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, а тому примирення між ними також неможливе та не є доцільним.

На час звернення до суду малолітні діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають з позивачем за адресою - АДРЕСА_1 , оскільки дружина залишила малолітніх дітей на позивача та живе за іншою адресою. Усі обов`язки щодо утримання та виховання дітей позивач взяв на себе, самостійно їх виховує та матеріально утримує.

Відповідачка, як мати перестала цікавитись дітьми, неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки, самоусунулась від виконання своїх обов`язків з виховання дітей.

Для встановлення подальшої опіки над доньками позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки це буде відповідати інтересам дітей (а. с. 1 - 8).

Рішенням Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 30 березня 2023 року задоволено у повному обсязі вищевказані позовні вимоги ОСОБА_1 ..

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 07.08.2009 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №410.

Визначено місце проживання малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , за адресою - АДРЕСА_1 .

Відібрано малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без позбавлення її батьківських прав, для проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , за адресою - АДРЕСА_1 , у зв`язку з фактом самостійного виховання малолітніх дітей батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , без участі матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що визначення місця проживання дітей разом з батьком не суперечитиме інтересам дітей, прихильності дітей до батька. Відповідачка позов визнала та не заперечує, щоб спільні діти проживали разом з батьком.

Відповідачка проживає окремо від позивача та спільних дітей, безвідповідально ставиться до виховання та догляду за своїми дітьми. Не усвідомлює у повній мірі свого байдужого ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків. На думку суду, відповідачка зняла з себе обов`язки з виховання та забезпечення дітей, про що свідчить її заява про визнання позовних вимог в частині відібрання дітей без позбавлення її батьківських прав.

Суд дійшов висновку про доцільність відібрання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від матері ОСОБА_2 , без позбавлення останньої батьківських прав, для проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком ОСОБА_1 за адресою - АДРЕСА_1 у зв`язку з фактом самостійного виховання малолітніх дітей батьком, оскільки це є єдиним способом захисту прав і якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідачка, як мати не позбавлена права спілкування з дітьми та не обмежена у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків (а. с. 31 - 36).

Військова частина НОМЕР_1 в апеляційній скарзі оскаржує рішення в частині встановлення факту самостійного виховання дитини позивачем, відібрання дітей від матері, без позбавлення її батьківських прав, та визначення місця проживання дітей з батьком. Просить рішення суду першої інстанції в цій частині скасувати.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення в оскарженій частині ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.09.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.03.2023 року (а. с. 62 - 63).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.09.2023 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено справу до розгляду у приміщенні Одеського апеляційного суду (а. с. 69).

На обговорення колегії суддів винесено питання про витребування з військової частини відомостей щодо проходження позивачем військової служби.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Заяв, клопотань, зокрема про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не надали.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, колегія суддів вважає можливим розглянути питання про витребування доказів за відсутності її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши питання про витребування доказів під час розгляду справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Предметом спору по даній справі є - визначення місця проживання дітей з батьком, відібрання дітей від матері без позбавлення її батьківських прав.

Відповідно до ст. ст. 12, 13, 77, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Законом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних права або виконанні обов`язків щодо доказів, а також і інших випадках, передбачених цим Кодексом, зокрема коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подають сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, апелянт зазначає, що оскаржуване рішення ґрунтується на встановленому судом факті самостійного виховання позивачем дітей віком до 18 років. Даний факт є підставою для звільнення позивача з військової служби.

Апелянт вказує на те, що ОСОБА_1 проходить військову службу. Внаслідок ухвалення Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області вищевказаного рішення від 30 березня 2023 року позивач набув підставу для звільнення з військової служби. Надалі позивач звернувся з рапортом про звільнення з військової служби з підстав самостійного виховання ним неповнолітніх дітей.

Колегія суддів звертає увагу, що на підтвердження проходження військової служби ОСОБА_1 апелянтом не надано жодних доказів. Серед іншого і доказів перебування останнього у відпустці тощо.

Колегія суддів приходить до висновку, що для встановлення дійсних обставин по справі, перевірки доводів апеляційної скарги, їх з`ясування потрібні додаткові докази, які у матеріалах справи відсутні.

Для встановлення дійсних обставин по справі потрібні докази, які підлягають витребуванню з Військової частини НОМЕР_1 .

Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідні матеріали у справі відсутні, необхідно витребувати з Військової частини НОМЕР_1 відомості щодо проходження військової служби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходження останнього у відпустках, тощо.

Необхідно встановити строк надання вищевказаних відомостей - протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвали, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду про витребування доказів не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 13, 77, 78, 81, 84, 367, 368, 381, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Витребувати у Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_5 ) відомості щодо проходження військової служби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходження останнього у відпустках, тощо.

Встановити строк надання вищевказаного висновку - протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе