ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/915/24 Справа № 204/3385/23 Суддя у 1-й інстанції - Токар Н.В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Ткаченко І.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 червня 2023 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги Товариства мотивовані тим, що 15 травня 2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №/682951 за умовами якого останній було надано грошові кошти у розмірі 6 000 грн. строком на 30 днів, тобто до 13 червня 2021 року, вона зобов`язалась сплатити суму боргу та 868,7% річних від суми кредиту в розрахунку 2,38% на добу.

Кредитний договір було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону відповідача, про що свідчить п.7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

Згодом, 16 лютого 2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №16022022, за реєстром боржників якого ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 23 784 грн., з яких: 6 000 грн. сума основного боргу, 17 784 грн. сума заборгованості за відсотками.

Крім того позивач зазначає, що 24 квітня 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №15542-04/2021, за умовами якого остання отримала грошові кошти у розмірі 5 000 грн. строком на 30 днів, тобто до 23 травня 2021 року, та зобов`язалась сплатити суму боргу та 803,001% річних від суми кредиту в розрахунку 2,20% на добу.

Кредитний договір було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону відповідача, про що свідчить п.7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

Згодом, 18 січня 2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ`та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №18012022.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №18012022 від 18 січня 2022 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18 200 грн., з яких: 5 000 грн. сума основного боргу, 13 200 грн. сума заборгованості за відсотками.

Також позивач вказує, що 09 червня 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №916486694 на підставі якого відповідачці було перераховано грошові кошти у розмірі 17 250 грн. на строк 126 днів, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 237,25% річних.

Згодом, 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №916486694.

20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, серед інших, до ОСОБА_1 за кредитним договором №916486694 в сумі 36 984,07 грн., з яких: 17 250 грн. сума основного боргу, 19 734,07 грн. сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умов кредитних договорів, відповідач свої зобов`язання не виконала.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки вказані суми кредитної заборгованості.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 червня 2023 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Задовольняючи в повному обсязі позовні вимоги Товариства, суду першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем не було надано належних доказів на підтвердження перерахування відповідачці коштів за кредитними договорами - розрахункових документів (платіжного доручення, меморіального ордеру тощо) або виписки по рахунку з банківського рахунку. Також апелянт вказує, що з договору факторингу вбачається, що право вимоги первісного кредитора ТОВ Манівео Швидка Фінансова Допомога перейшло до нових кредиторів починаючи ще 28 листопада 2018 року, тоді як сам кредитний договір №916486694 був укладений 09 червня 2021 року. Крім того, апелянт вказує, що Витяги з Реєстрів боржників не містять підписів, які б підтвердили дійсність переходу права вимоги до відповідачки за вказаними кредитними договорами.

15 грудня 2023 року на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 15 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 укладено та узгоджено Індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту №/682951.

Відповідно до п.1.1 договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 6 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно п.1.2 договору, кредит надається строком на 30 днів, тобто до 13 червня 2021 року.

За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 868,7% річних від суми кредиту в розрахунку 2,38% на добу, тип процентної ставки фіксована, що вбачається з п.1.3 договору.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором №/682951 від 15 травня 2021 року за період з 16 лютого 2022 року по 31 січня 2023 року становить 6 000 грн. сама заборгованості за основною сумою боргу, 17 784 грн. сума заборгованості за відсотками.

16 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» укладено договір факторингу №16022022, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої Права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває Права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них.

Крім того, 16 лютого 2022 року між Фактором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та Клієнтом ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» узгоджено та підписано Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №16022022 від 16 лютого 2022 року.

Як вбачається із витягу з Реєстру боржників до Договору Факторингу №16022022 від 16 лютого 2022 року, права вимоги за яким відступаються, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №/682951 в загальній сумі 23 784 грн., з яких: 6 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 17 784 грн. сума заборгованості за відсотками.

24 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №15542-04/2021.

Відповідно до п.1.1 договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 5 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно п.1.2 договору, кредит надається строком на 30 днів, тобто до 23 травня 2021 року.

Відповідно до п.1.3 договору, за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 803,001% річних від суми кредиту в розрахунку 2,20% на добу, тип процентної ставки фіксована.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором №15542-04/2021 від 24 квітня 2021 року за період з 18 січня 2022 року по 31 січня 2023 року становить 18 200 грн., з яких: 5 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 13 200 грн. сума заборгованості за відсотками.

18 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» укладено договір факторингу №18012022, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої Права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває Права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них.

18 січня 2022 року фактор - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та клієнт - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» склали Акт прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді за Договором факторингу №18012022 від 18 січня 2022 року.

Як вбачається із Витягу з Реєстру боржників до Договором факторингу №18012022 від 18 січня 2022 року, фактор - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за кредитним договором №15542-04/2021 із загальною сумою заборгованості 18 200 грн., з яких: 5 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 13 200 грн. сума заборгованості за відсотками.

09 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладено договір №916486694.

Відповідно до п.1.1 договору, кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 17 250 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплачувати проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога».

Відповідно до п.1.2 договору, кредит надається строком на 126 днів.

Відповідно до п.1.4 договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється в розмірі 237, 25% річних, що становить 0,65% в день від суми Кредиту за час користування ним.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 було узгоджено та підписано Паспорт споживчого кредиту продукту «Комфорт» до Договору №916486694 від 09 червня 2021 року, у якому сторони дійшли згоди із умовами, правилами та наслідками укладеного кредитного договору.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором №916486694 від 09 червня 2021 року за період з 21 жовтня 2022 року по 31 січня 2023 року становить 36 984,07 грн., з яких: 17 250 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 19 734,07 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.44).

28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої Права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває Права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них.

20 жовтня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №20102022, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої Права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває Права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них.

Згідно витягу з Реєстру прав вимоги №1 до Договором факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року, фактор - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №916486694 із загальною сумою заборгованості 36 984,07грн., з яких: 17 250 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 19 734,07 грн. сума заборгованості за відсотками.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитними договорами, внаслідок чого утворилася заборгованість у зазначеному позивачем розмірі, а тому позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають до задоволення.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно статті 517 ЦК Україн и, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Судом апеляційної інстанції установлено, що відповідно до п.1.4 договору про надання фінансового кредиту від 15 травня 2021 року, позикодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти (6000 грн.) на погоджений мовами договору строк, шляхом їх перерахування на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом.

Відповідно до п.1.5 договору про надання фінансового кредиту від 24 квітня 2021 року, датою укладення цього договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок Клієнта.

Отже, передумовою надання кредиту шляхом перерахування коштів на банківський рахунок клієнта є його заява із зазначенням банківського карткового рахунку, на який товариство має перерахувати необхідні позичальнику кошти.

Відповідно до п.1.1 договору № 916486694 від 09 червня 2021 року кредитодавець Товариство з обмеженою відповідальністю Манівео Швидка Фінансова Допомога зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 17250,00 грн..

Колегія суддів наголошує на тому, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є, саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції не були надані докази на підтвердження зарахування кредитних коштів на банківські рахунки відповідачки (реквізити банківської платіжної картки).

В той час, як відповідачка заперечує факт перерахування їй грошових коштів.

Колегія суддів зазначає, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування.

У своїй позовній заяві ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило розглянути справу у їх відсутність, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Додані до позовної заяви роздруковані розрахунки заборгованості за кредитними договорами, які складені представником позивача, як на підставу задоволення позовних вимог, є безпідставними, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, які б дозволили суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит.

У зв`язку із недоведенням позивачем факту перерахування відповідачці кредитних коштів з метою доведення виконання умов договору про надання кредитів, а також фактичного користування відповідачкою кредитними коштами, колегія суддів не знаходить правових підстав для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та відсотками.

Крім того, колегія суддів зауважує, що кожна із наданих позивачем копій договорів факторингу є неповною, оскільки не містить всіх розділів даних договорів.

Також, заслуговує на увагу той факт, що жоден із наданих позивачем витягів з реєстру боржників до договорів факторингу, не містить підпису сторін фактору та клієнта, які би підтверджували дійсність переходу права вимоги до боржника ОСОБА_1 за вказаними вище договорами.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог свідчить про їх недоведеність та необґрунтованість, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях та є підставою для відмови у задоволенні цих позовних вимог.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

В зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4026,00 грн..

Вирішуючи питання щодо стягнення з позивача витрат на правничу допомогу, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Згідно статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до чстин 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4)дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі«East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п.269).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси відповідачки ОСОБА_1 у даній справі представляє адвокат Калінін Сергій Костянтинович, який діє на підставі договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №б/н/23 від 16 жовтня 2023 року.

В апеляційній скарзі, адвокат просив стягнути з позивача судові витрати за надання професійної правничої допомоги у сумі 7000,00 грн.

Згідно додатку №1 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №б/н/23 від 16 жовтня 2023 року, а саме, в пункті 2 вказано, що за надання професійної правничої (правової) допомоги передбаченої в п.п. 1.1 договору, клієнт сплачує бюро гонорар (винагороду) в розмірі 7 000 грн., у строк до набрання судовим рішенням законної сили, у справі, що визначена предметом договору.

Також відповідно до додатку №2 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №б/н/23 від 16 жовтня 2023 року, а саме, Акту виконаних робіт (наданих послуг) від 31 жовтня 2023 року вказано, що вартість надання правової допомоги у зв`язку з розглядом даної справи становить 7 000 грн., що складається з: усна консультація клієнта 500 грн, вивчення та аналіз позовної заяви в частині вимог щодо заборгованості по трьом кредитним договорам 3 000 грн. (по 1 000 грн за кожен кредитний договір), підготовка та подання апеляційної скарги 3 500,00 грн..

Згідно копії платіжної інструкції від 21 жовтня 2023 року ОСОБА_1 перерахувала на рахунок адвоката Калініна Сергія Костянтиновича 3500,00 грн..

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач заперечував проти стягнення витрат на правову допомогу.

Враховуючи той факт, що справа слухалась в порядку спрощеного позовного провадження, а також виходячи з принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, колегія суддів вважає за можливе стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн..

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 червня 2023 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів до ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 4026,00 грн..

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів на користь ОСОБА_1 витрати за надання професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 3 500,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

І.Ю. Ткаченко