ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 621/2596/21

провадження № 61-1022св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Харківобленерго»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Акціонерного товариства «Харківобленерго» на постанову Харківського апеляційного суду від 16 січня 2024 року в складі колегії суддів: Бурлака І. В., Мальованого Ю. М., Яцини В. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Харківобленерго» (далі - АТ «Харківобленерго») та просив визнати його звільнення з роботи незаконним, скасувати наказ № 322-к від 12 липня 2021 року про звільнення; поновити його на посаді з 12 липня 2021 року; стягнути з АТ «Харківобленерго» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 липня 2021 року до дня поновлення його на роботі.

Свої вимоги мотивував тим, що з липня 2015 року перебував у трудових відносинах з АТ «Харківобленерго» та працював на різних посадах. З 26 червня 2020 року обіймав посаду заступника директора з правових питань.

Наказом АТ «Харківобленерго» № 322-к від 12 липня 2021 року його звільнено з роботи з 12 липня 2021 року у зв`язку зі скороченням штату працівників.

Вважав звільнення незаконним, оскільки відповідач не виконав свого обов`язку щодо його працевлаштування, не запропонував йому всі наявні в товаристві вакансії, не врахував наявності в нього переважного права на залишення на роботі. Крім того, звільнив його в період тимчасової непрацездатності.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 05 червня 2023 року в позові відмовлено.

Змінено дату звільнення ОСОБА_1 згідно з наказом № 322-к від 12 липня 2021 року та ухвалено вважати його звільненим з 22 липня 2021 року.

Суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, здійснено відповідачем з дотриманням вимог закону.

Водночас, оскільки в день звільнення позивач перебував на лікарняному, наявні підстави для зміни дати його звільнення.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Харківського апеляційного суду від 16 січня 2024 року рішення Зміївського районного суду Харківської області від 05 червня 2023 року скасовано й ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Скасовано наказ АТ «Харківобленерго» № 322-к від 12 липня 2021 року про припинення трудового договору (контракту) та звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора з правових питань АТ «Харківобленерго» у зв`язку зі скороченням штату працівників за пунктом 1 статті 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора з правових питань АТ «Харківобленерго» з 12 липня 2021 року.

Стягнуто з АТ «Харківобленерго» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 липня 2021 року по 16 січня 2024 року в сумі 1 287 795,18 грн з подальшим відрахуванням обов`язкових платежів.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована незаконністю звільнення позивача. Відповідач не запропонував позивачу всіх вакантних посад, які з`явилися на підприємстві протягом періоду його вивільнення і які існували на день звільнення.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У січні 2024 року АТ «Харківобленерго» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якійпросить скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 16 січня 2024 року й залишити в силі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 05 червня 2023 року.

Підставами касаційного оскарження зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 16 січня 2018 року в справі № 519/160/16-ц, від 06 лютого 2018 року в справі № 696/985/15-ц, від 30 вересня 2021 року в справі № 462/1930/19, від 22 грудня 2021 року в справі № 910/9864/18, від 17 серпня 2023 року в справі № 904/5725/21, від 11 жовтня 2023 року в справі № 753/1531/22, від 29 листопада 2023 року в справі № 760/9010/21.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неповно з`ясував обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зокрема, не врахував, що право визначати чисельність і штат працівників належить виключно роботодавцю і суд не може вдаватися до обговорення доцільності скорочення штату чи чисельності працівників. Позивач з дотриманням вимог закону був попереджений про наступне звільнення. Товариство неодноразово пропонувало йому переведення на всі вакантні посади, проте своєї згоди на переведення позивач не надав.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2024 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

08 квітня 2024 року справа № 621/2596/21 надійшла до Верховного Суду.

ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 20 серпня 2024 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судами

ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з АТ «Харківобленерго». З червня 2020 року працював на посаді заступника директора з правових питань.

Згідно з протоколом засідання наглядової ради АТ «Харківобленерго» № 15/2020 від 14 вересня 2020 року, 14 вересня 2020 року рішенням наглядової ради АТ «Харківобленерго» затверджено нову організаційну структуру АТ «Харківобленерго», відповідно до якої передбачено замість управління з правового забезпечення, до складу якого входили посади директора з правових питань та заступника директора з правових питань, створення двох управлінь: судового захисту та примусового стягнення; управління правового забезпечення та договірної роботи, загальне керівництво якими повинно здійснюватися директором з правового забезпечення та заступником директора з правового забезпечення.

На підставі цього рішення наглядової ради наказом АТ «Харківобленерго» № 1159 від 16 вересня 2020 року з 16 вересня 2020 року введено в дію організаційну структуру АТ «Харківобленерго».

З 21 вересня 2020 року по 06 січня 2021 року позивач був відсутній на роботі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

22 вересня 2020 року переведено ОСОБА_2 на посаду заступника директора з правового забезпечення управління правового забезпечення і договірної роботи та управління судового захисту і примусового стягнення АТ «Харківобленерго», про що свідчить довідка начальника відділу підбору та обліку персоналу АТ «Харківобленерго» № 24-603 від 25 квітня 2023 року.

Наказом АТ «Харківобленерго» № 1397 від 30 жовтня 2020 року «Про зміни в штатному розкладі товариства» внесено до штатного розкладу товариства зміни, а саме скороченоу складі управління посаду заступника директора з правових питань з посадовим окладом 36 816,00 грн.

Наказом АТ «Харківобленерго» № 2 від 04 січня 2021 року «Про зміни в штатному розкладі товариства» з 04 січня 2021 року внесено до штатного розкладу товариства зміни: введено до складу дирекції посаду директора комерційного; скорочено в складі дирекції посаду директора з розподілу електроенергії; скорочено в складі управління посаду радника генерального директора з технічних питань; введено посаду заступника директора технічного по міським, електричним мережам; скорочено посаду заступника директора технічного-директора міських електричних мереж; введено посаду заступника директора комерційного з розподілу електроенергії; введено посаду заступника директора комерційного з ринкових операцій та розрахунків; скорочено посаду заступника директора з розподілу електроенергії; введено посаду заступника директора комерційного з експлуатації та обліку; скорочено посаду заступника директора з обліку та аудиту; введено посаду головного інженера по розподільчим мережам.

Наказом АТ «Харківобленерго» № 3 від 04 січня 2021 року «Про зміни в штатному розкладі товариства» створено шляхом реорганізації на базі районних відділень АТ «Харківобленерго» міста Харків та районних відділень АТ «Харківобленерго» Харківської області райони електричних мережу в місті Харкові та Харківської області; райони з розподілу електроенергії міста Харків та Харківської області.

11 січня 2021 року ОСОБА_1 попереджено про наступне вивільнення на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України та запропоновано вакантні посади, наявні в додатку № 1. Від переведення на одну з цих посад позивач відмовився.

05 лютого 2021 року та 25 лютого 2021 року позивачу також пропонувалися вакантні посади, від яких він відмовився.

З 09 березня 2021 року по 31 березня 2021 року та з 01 квітня 2021 року по 11 квітня 2021 року позивач був відсутній на роботі у зв`язку із перебуванням у щорічній відпустці, а з 15 березня 2021 року по 25 березня 2021 року та з 12 квітня 2021 року по 09 липня 2021 року - у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

12 липня 2021 року начальником управління по роботі з персоналом та документального забезпечення ОСОБА_3 , провідним інженером відділу підбору та обліку персоналу ОСОБА_4 , інженером 1 категорії відділу підбору та обліку персоналу ОСОБА_5 складено акт про те, що 12 липня 2021 року о 13:00 год заступнику директора з правових питань ОСОБА_1 повторно надано попередження про те, що посада, яку він обіймає, підлягає скороченню та про наступне вивільнення відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України. Також ОСОБА_1 був наданий перелік вакантних посад АТ «Харківобленерго» (додаток 1) станом на 12 липня 2021 року. ОСОБА_1 з попередженням та додатком 1 ознайомився, згоду на переведення на запропоновані вакантні посади згідно з додатком 1 не надав. Від підпису відмовився.

Наказом АТ «Харківобленерго» про припинення трудового договору (контракту) № 322-к від 12 липня 2021 року ОСОБА_1 звільнено з 12 липня 2021 року з посади заступника директора з правових питань у зв`язку зі скороченням штату працівників на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України.

У період з 12 липня 2021 року по 20 липня 2021 року позивач перебував на лікарняному.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Порядок вивільнення працівників у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці та порядок урахування переважного права працівника на залишення на роботі встановлено статтями 42, 49-2 КЗпП України.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва та праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

У цій справі встановлено, що наказом відповідача від 30 жовтня 2020 року було вирішено скоротити в складі управління посаду заступника директора з правових питань, яку обіймав позивач.

11 січня 2021 року ОСОБА_1 попереджений про наступне вивільнення з займаної ним посади на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України.

Того ж дня позивачу були запропоновані посади: начальника та головного фахівця відділу технічної безпеки, заступника начальника служби захисту інформації, головного фахівця, провідного фахівця та технічні посади, від яких він відмовився.

05 лютого 2021 року позивачу, окрім зазначених вище посад, пропонувалися ще посади старшого інспектора з контролю за виконанням доручень відділу документального забезпечення, заступника начальника управління експлуатації розподільчих електричних мереж в Зачепилівському районі; начальника Північного району електричних мереж та знову технічні посади, від яких він також відмовився.

25 лютого 2021 року позивачу були запропоновані ще посади начальника Салтівського району електричних мереж, керівника групи експлуатації засобів комерційного обліку в Богодухівському районі, керівника групи експлуатації засобів комерційного обліку в Дергачівському районі; та юрисконсульта в Чугуївському районі з розподілу електроенергії. Згоди на переведення на одну з цих посад позивач також не надав.

Водночас апеляційний суд установив, що в період вивільнення ОСОБА_1 були наявні інші вакантні посади, які йому не пропонувалися, а саме: посади заступника директора технічного, заступника директора комерційного, заступника директора комерційного з розподілу електроенергії, заступника директора комерційного з ринкових операцій, заступника головного інженера та посади юрисконсультів Барвінківського, Богодухівського, Борівського, Золочівського, Мереф`янського та Шевченківського районів.

Однак такі висновки суду апеляційної інстанції ґрунтуються на припущеннях. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ці посади були вакантні. Надані відповідачем штатні розписи цю обставину не підтверджують, адже частина з цих посад (юрисконсульти Барвінківського, Борівського, Золочівського, Мереф`янського та Шевченківського районі) взагалі відсутня в штатних розписах, а інформації про те, що інші посади є вакантними в штатних розписах немає.

До того ж сама по собі обставина наявності у відповідача вакантних посад, які не були запропоновані позивачу, не є підставою для визнання звільнення незаконним. Визначальним у такому разі є з`ясуванняобставин можливості позивача, з урахуванням його освіти, кваліфікації та досвіду,виконувати таку роботу, а також, чи надав би він свою згоду на переведення на одну з таких посад (зважаючи й на те, що від запропонованих до цього посад, у тому числі юрисконсульта, він відмовився).

Зазначені обставини суд апеляційної інстанції не з`ясував, тому передчасно вважав, що звільнення позивача проведено з порушенням вимог закону.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зважаючи на те, що апеляційний суд не встановив фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, а Верховний Суд позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, справу слід передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, під час якого суду належить урахувати вищевикладене й ухвалити судове рішення відповідно до вимог закону.

Щодо судових витрат

Оскільки Верховний Суд не змінює судові рішення та не ухвалює нове, а передає справу на новий розгляд, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Харківобленерго» задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного суду від 16 січня 2024 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:А. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко В. М. Коротун М. Ю. Тітов