Справа № 534/159/24
Провадження № 2/202/3896/2024
18 вересня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря Пеки Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Позивач ОСОБА_1 у січні 2024 року звернулася до Комсомольського міського суду Полтавської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 серпня 2002 року Виконкомом Кіровської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність спільних інтересів, протилежних поглядів на життя та відсутність взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства не ведуть. Шлюб фактично припинив своє існування. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Комсомольського міського суду Полтавської області від 25 січня 2024 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Солоха О.В.
Ухвалою судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 26 січня 2024 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.
Справа надійшла до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області 27 лютого 2024 року.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2024 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Бойка О.М.
Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2024 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернуто до Комсомольського міського суду Полтавської області як помилково направлену.
Справа надійшла до Комсомольського міського суду Полтавської області 01 квітня 2024 року.
Ухвалою судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 02 квітня 2024 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.
Справа надійшла до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 04 червня 2024 року.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 червня 2024 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 10 червня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява останньої, відповідно до якої просила розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім відомим місцем проживання, яка повернена з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до положень пунктів 3, 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України особа вважається повідомленою. Причину неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав. Клопотань з приводу участі у розгляді справи до суду не надходило.
Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що 17 серпня 2002 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ») уклали шлюб, який зареєстровано Виконкомом Кіровської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 15 (а.с. 3).
Також, встановлено, що між сторонами припинені шлюбні стосунки, сторони мають повнолітню дитину, проживають окремо та не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.
Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним.
Причиною розпаду сім`ї є протилежні погляди на шлюб та сім`ю.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення.
Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Враховуючи, що позивачем ОСОБА_1 не заявлено клопотання про зміну прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу прізвище позивача не змінювати.
Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню на її користь з відповідача.
Керуючись ст. ст. 104, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 141, 259, 263-265, 280-285 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ») та ОСОБА_2 , зареєстрований 17 серпня 2002 року Виконкомом Кіровської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області, актовий запис № 15 розірвати.
Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Л.П. Слюсар