печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Матійчук Г. О.

секретар судового засідання Музика В. П.

справа №757/37850/23-ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд»

третя особа: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд», третя особа: ОСОБА_2 , про розірвання Попереднього Договору купівлі-продажу, -

представник позивача та третьої особи - адвокат Клименко Ю. Ю.

представник відповідача - Варицький Є. В.

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2023 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить розірвати Попередній Договір купівлі-продажу квартири від 03 серпня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» (далі - ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд»), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пашкевич Л. Г. та зареєстрований в реєстрі за №1105; стягнути із ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» на користь ОСОБА_1 суму внесених грошових коштів за попереднім договором купівлі-продажу квартири від 3 серпня 2021 року у розмірі 1 973 000, 90 грн; стягнути судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що 03 серпня 2021 року між позивачем (Майбутній Покупець) та Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» в особі директора Департаменту продажу та маркетингу ПрАТ «ХК «Київміськбуд» Маркової Тетяни Леонідівни (Майбутній Продавець) укладено попередній договір купівлі-продажу квартири (далі - Попередній договір).

Відповідно до пункту 1.1 цього договору Сторони зобов`язуються в майбутньому в строк та на умовах, визначених договором, укласти договір купівлі-продажу (Основний Договір) квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , І черга будівництва, в об`єкті: «Комплекс житлових будинків та об`єктів соціального, побутового призначення на АДРЕСА_3 , 1 черга» Коригування (далі - Майно).

Основний Договір Сторони зобов`язуються укласти протягом 6 (шести) місяців із дня отримання Майбутнім Продавцем поштової адреси будинку, в якому знаходиться Майно та за умови виконання Майбутнім Покупцем вимог пунктів 1.4 та 1.5 цього Договору (пункт 1.2 Попереднього договору).

Згідно з довідкою до Попереднього договору № 1105/18 від 22 травня 2023 року позивач внесла грошові кошти на рахунок ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» у розмірі 2 076 843,05 грн та виконала у повному обсязі свої зобов`язання щодо сплати вартості Майна у порядку, передбаченому пунктом 1.4 Попереднього Договору.

Вказує, що ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» свої зобов`язання належним чином не виконує, що полягає у зупиненні будівництва вже більш ніж на півтора роки і наразі відсутня інформація щодо строку відновлення будівельних робіт.

Зокрема, станом на 22 серпня 2023 року на звернення позивача у Телеграм-чаті «Київміськбуд» повідомлено, що будівництво на об`єкті ЖК «Чарівне місто» будинок АДРЕСА_4 (назва житлового комплексу, що визначений у пункті 1.1 Попереднього Договору) не відновлено через брак коштів у компанії.

Цю ж саму інформацію позивач отримував і від менеджерів відділу продажу ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» протягом тривалого періоду часу як під час телефонних дзвінків, так і особистих зустрічей. Фактично ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» з початком повномасштабного вторгнення припинило свою господарську діяльність, що безпосередньо підтверджується наказом ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» від 25 лютого 2022 року, яким з 1 березня 2022 року на підприємстві був оголошений простій, працівники компанії були відсутні на робочих місцях, а господарська діяльність товариства була зупинена.

Вказана обставина підтверджується поясненнями представника ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» у справі Господарського суду м. Києва № 910/7848/22 від 23 березня 2023 року.

Пунктом 4.8 Попереднього договору передбачено, що до прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію майбутній покупець має право відмовитись від договору шляхом його розірвання, про що сторонами укладається відповідний договір про розірвання. Після розірвання договору продавець повертає майбутньому покупцю на банківський рахунок кошти протягом 60 банківських днів з дня підписання договору про розірвання. Згідно п. 6.1 Попереднього договору він може бути розірваний за взаємною згодою сторін у встановленому законодавством порядку.

Керуючись наданим правом, визначеним у пункті 4.8 Попереднього договору, а також враховуючи вищевикладені обставини, позивач 27 травня 2023 року надіслала поштою на адресу ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» повідомлення про відмову від цього договору. Відповідно до трекінгу поштового відправлення №722, направленого на адресу відповідача, лист вручено особисто 29 травня 2023 року. У вказаному повідомленні позивач просила відповідача погодити дату укладення договору про розірвання Попереднього договору купівлі-продажу квартири. При цьому, враховуючи, що у пункті 4.8 Попереднього договору не встановлено строк, протягом якого Майбутній Продавець має погодити дату розірвання цього договору, позивач вказала про необхідність застосування у даному випадку загального строку, визначеного законодавством, а саме: один місяць.

Вказує, що оскільки відповідач ніякої відповіді на повідомлення про розірвання договору не надав та ігнорує звернення позивача, то такою бездіяльністю відповідач порушує її право на односторонню відмову від Попереднього договору, а тому наявні підстави для розірвання договору та стягнення з відповідача на її користь сплачених коштів, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.09.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено розглядати справу у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Встановлено строк 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження, протягом якого відповідач має право направити: суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу - копію відзиву та доданих до нього документів.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.09.2023 року у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про розірвання договору купівлі-продажу - відмовлено.

Копію ухвали про відкриття провадження та копію ухвали про відмову у забезпеченні позову направлено на адресу сторін та до електронних кабінетів учасників справи, крім того відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками. Також вказані ухвали направлено на зазначені адреси електронної пошти сторін.

17.10.2023 року надійшов відзив на позов відповідача, у якому просить відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у ньому. Зокрема, у відзиві зазначено, що право на розірвання договору в односторонньому порядку не передбачено умовами Попереднього договору. При цьому, враховуючи те, що Попередній договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пашкевич Л. Г., то договір про розірвання повинен був посвідчуватися цим нотаріусом. Щодо доводів позивача в частині припинення господарської діяльності компанії та сумнівів щодо зведення будинку, то зазначає, що у Попередньому договорі купівлі-продажу квартири відсутня інформація щодо строку введення в експлуатацію об`єкта. Компанія не повідомляла про зупинення своєї діяльності, натомість, навіть, зважаючи на ситуацію, яка склалася в країні, компанія робить все можливе, щоб якомога швидше здійснювати повноцінно будівельні роботи на даному об`єкті будівництва та ввести даний комплекс в експлуатацію. Також, вказано, що п. 6.4 Попереднього договору передбачено, що договір укладений за згодою чоловіка Майбутнього Покупця - ОСОБА_2 , однак із боку позивача не надходило жодної інформації про згоду чоловіка на розірвання договору та повернення коштів. Крім цього, вказує, що заявлена позивачем сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є завищеною, просить зменшити її розмір.

17.10.2023 року від відповідача надійшла заява про залучення до участі у справі у якості третьої особи - ОСОБА_2 .

24.10.2024 року надійшла відповідь на відзив позивача, у якій, зокрема, вказано, що посилання представника ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» на те, що з боку позивача не надходило жодної інформації про згоду чоловіка про розірвання договору та повернення коштів, то вказана обставина взагалі не може бути належною підставою при розгляді цієї справи для відмови у розірванні договору, як і підставою для відповідача ігнорувати всі звернення позивача, яка є стороною договору. Разом з тим, всі дії, направлені на розірвання Попереднього договору, вчинялися позивачем за погодженням та разом із її чоловіком. Зокрема, якби ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» належним чином реєструвало численні звернення позивача та її чоловіка щодо розірвання договору та повернення коштів, які подавалися менеджеру у відділі продажу, то подібних припущень би не виникало. Крім цього, письмова згода іншого з подружжя є обов`язковою лише на стадії нотаріального посвідчення договору про розірвання Попереднього договору і така згода буде надана. Щодо доводу відповідача про відновлення роботи ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» та будівельних майданчиків, то наданий відповідачем доказ на підтвердження цих обставин не є належним доказом у розумінні статті 77 ЦПК України та жодним чином не спростовує того факту, що будівельні роботи на об`єкті ЖК «Чарівне місто» будинок 4 (назва житлового комплексу, що визначений у пункті 1.1 Попереднього договору) не відновлені через брак коштів. Так, у наданому відповідачем повідомленні із сайту Київміськбуд від 01.06.2022 року зазначено про відновлення роботи Головного відділу продажу по АДРЕСА_7 Департаменту підготовки правовстановлюючих документів, а також вказано про завершення робіт по облаштуванню паркінгів на ЖК «Оберіг-2» та ЖК «Шевченківський».

Протокольною ухвалою суду від 30.10.2023 року залучено до участі у справі у якості третьої особи - ОСОБА_2 .

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.11.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

03.06.2024 року від представника позивача - адвоката Клименко Ю. Ю. надійшла заява про збільшення позовних вимог.

18.06.2024 року від представника відповідача Варицького Є. В. надішли заперечення на заяву про збільшення позовних вимог.

23.06.2024 року від представника позивача - адвоката Клименко Ю. Ю. надійшла заява про залишення без розгляду заяви про збільшення позовних вимог.

Протокольною ухвалою суду від 25.06.2024 року залишено без розгляду заяву про збільшення позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Клименко Ю. Ю. надала пояснення, позов підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача Варицький Є. В. надав пояснення, просив відмовити у задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, пояснення на позов не надав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу в судовому засіданні за відсутності третьої особи.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За загальним правилом статтею 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов?язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що 03 серпня 2021 року між позивачем (Майбутній Покупець) та ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» в особі директора Департаменту продажу та маркетингу ПрАТ «ХК «Київміськбуд» Маркової Тетяни Леонідівни (Майбутній Продавець) укладено попередній договір купівлі-продажу квартири (далі - Попередній договір).

Вказаний Попередній договір купівлі-продажу квартири від 03 серпня 2021 року посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пашкевич Л. Г. та зареєстрований в реєстрі за № 1105.

Відповідно до пункту 1.1 Попереднього договору Сторони зобов`язуються в майбутньому в строк та на умовах, визначених договором, укласти договір купівлі-продажу (Основний Договір) квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , І черга будівництва, в об`єкті: «Комплекс житлових будинків та об`єктів соціального, побутового призначення на АДРЕСА_3 , 1 черга» Коригування (далі - Майно).

Основний Договір Сторони зобов`язуються укласти протягом 6 (шести) місяців із дня отримання Майбутнім Продавцем поштової адреси будинку, в якому знаходиться Майно та за умови виконання Майбутнім Покупцем вимог пунктів 1.4 та 1.5 цього Договору (пункт 1.2 Попереднього договору).

Відповідно до п. 1.4 Попереднього договору Майбутній Покупець зобов`язаний сплатити Майбутньому продавцю вартість Майна, зазначену у п. 2.2 цього Договору.

Пунктом 2.2 Попереднього договору визначено, що вартість Майна на дату підписання цього Договору становить 2 010 230, 29 грн, без ПДВ, виходячи з вартості 1 кв. м. - 25 131, 02 грн, без ПДВ.

Згідно з довідкою до Попереднього договору № 1105/18 від 22 травня 2023 року ОСОБА_1 внесла грошові кошти на рахунок ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» у розмірі 2 076 843,05 грн та виконала у повному обсязі свої зобов`язання щодо сплати вартості Майна у порядку, передбаченому пунктом 1.4 Попереднього Договору.

Станом на час звернення ОСОБА_1 до суду будівельні роботи щодо будівництва квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , І черга будівництва, в об`єкті: «Комплекс житлових будинків та об`єктів соціального, побутового призначення на АДРЕСА_3 , 1 черга», ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» зупинено вже більш ніж на півтора роки і наразі відсутня інформація щодо строку відновлення будівельних робіт.

Вказане не спростовано відповідачем.

Пунктом 4.8 Попереднього договору передбачено, що до прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію майбутній покупець має право відмовитись від договору шляхом його розірвання, про що сторонами укладається відповідний договір про розірвання. Після розірвання договору продавець повертає майбутньому покупцю на банківський рахунок кошти протягом 60 банківських днів з дня підписання договору про розірвання, за вирахуванням штрафу в розмірі 5 % від суми, внесеної за цим Договором.

Згідно п. 6.1 Попереднього договору він може бути розірваний за взаємною згодою сторін у встановленому законодавством порядку.

27 травня 2023 року ОСОБА_1 надіслала поштою на адресу ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» повідомлення про розірвання попереднього договору купівлі-продажу квартири.

Відповідно до трекінгу поштового відправлення №722, направленого на адресу ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд», лист вручено особисто 29 травня 2023 року.

Станом на момент розгляду справи, матеріали справи не містять доказів розгляду відповідачем ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд», Повідомлення ОСОБА_1 про розірвання попереднього договору купівлі-продажу квартири.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.

Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Попередній договір щодо купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості підлягає нотаріальному посвідченню.

Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства (ч. 2 ст. 635 ЦК України).

Згідно із ч. 3 ст. 635 ЦК України зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Відповідно до ч. 5 ст. 635 ЦК України будь-які платежі на підтвердження зобов`язання за попереднім договором щодо купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості, а також встановлення інших фінансових зобов`язань сторін, крім штрафних санкцій, за попереднім договором купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості не допускаються.

Частиною 1 ст. 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (ч. 2 ст. 651 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) зазначено, що «Інакше кажучи, для застосування частини другої статті 651 ЦК України суд має встановити не лише наявність порушення договору, але й завдання цим порушенням шкоди (яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди), її розмір, а також те, чи дійсно суттєвою є різниця між тим, на що мала право розраховувати потерпіла сторона, укладаючи договір, і тим, що насправді вона змогла отримати.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункти 117-120)).

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено ч. 2 ст. 77 ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, доказуванням є процесуальна і розумова діяльність суб`єктів доказування, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів; докази і доказування виступають процесуальними засобами пізнання в цивільному судочинстві.

Процес доказування (на достовірність знань про предмет) відбувається у межах передбачених процесуальних форм і структурно складається з декількох елементів або стадій, які взаємопов`язані й взаємообумовлені. Виділяються такі елементи: твердження про факти; визначення заінтересованих осіб щодо доказів; подання доказів; витребування доказів судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі; дослідження доказів; оцінка доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Верховний Суд звертається до власних висновків у Постанові від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17.

Так, матеріали справи підтверджується, що 03 серпня 2021 року ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» в особі директора Департаменту продажу та маркетингу ПрАТ «ХК «Київміськбуд» Маркової Тетяни Леонідівни та ОСОБА_1 укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пашкевич Л. Г. та зареєстровано в реєстрі за № 1105, за умовами якого сторони зобов`язуються в строк та умовах визначеним цим договором, укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , І черга будівництва, в об`єкті: «Комплекс житлових будинків та об`єктів соціального, побутового призначення на АДРЕСА_3 , 1 черга».

За змістом п. 1.2. Попереднього договору, основний договір сторони зобов`язуються укласти протягом шести місяців із дня отримання Майбутнім Продавцем поштової адреси будинку, в якому знаходиться майно та за умови виконання Майбутнім Покупцем вимог п. 1.4. та 1.5. цього договору.

Майбутній Покупець зобов`язаний сплатити Майбутньому Продавцю вартість майна, зазначену у п. 2.2. цього Договору (п. 1.4. Попереднього договору).

Відповідно до п. 1.5. Попереднього договору кінцеві розрахунки між сторонами здійснюються після обмірів суб`єктом господарювання, що проводить технічну інвентаризацію, та отримання Майбутнім Продавцем технічного паспорту на Майно, відповідно до фактичної площі майна, виходячи з вартості 1 кв. м., яка діяла на момент здійснення Майбутнім Покупцем останнього поточного платежу за цим Договором.

Пунктом 2.2 Попереднього договору визначено, що вартість Майна на дату підписання цього Договору становить 2 010 230, 29 грн, без ПДВ, виходячи з вартості 1 кв. м. - 25 131, 02 грн, без ПДВ.

На виконання умов Попереднього договору ОСОБА_1 внесла грошові кошти на рахунок ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» у розмірі 2 076 843,05 грн та виконала у повному обсязі свої зобов`язання щодо сплати вартості Майна у порядку, передбаченому пунктом 1.4 Попереднього Договору, що підтверджується Довідкою ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» №1105 від 22.05.2023 року.

Пунктом 4.8. Попереднього договору передбачено, що до прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію Майбутній Покупець має право відмовитися від договору шляхом його розірвання, про що сторонами укладається відповідний Договір про розірвання.

За таких умов, цей договір вважається розірваним в повному обсязі з моменту підписання відповідного договору про розірвання. В такому випадку майбутній продавець повертає майбутньому покупцеві на банківський рахунок, що зазначений майбутнім покупцем у договорі про розірвання, кошти протягом 60-ти банківських днів з дня підписання договору про розірвання, за вирахуванням штрафу в розмірі 5% від суми, внесеної за цим договором.

Аналіз пункту 4.8. Попереднього договору свідчить про те, що майбутній покупець до прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію наділений правом на відмову від договору, шляхом його розірвання.

Матеріали справи не містять доказів того, що об`єкт будівництва був прийнятий в експлуатацію, а тому ОСОБА_1 реалізувала своє право, передбачене п. 4.8. Попереднього договору, на розірвання договору та повернення коштів у розмірі 1 973 000, 90 грн сплачених за договором, звернувшись до суду з відповідним позовом.

Щодо доводів відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні докази бездіяльності ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» щодо будівництва об`єкта, оскільки обов`язок спростування вказаних обставин з урахуванням принципу змагальності сторін лежить на відповідачеві. За таких обставин, посилання відповідача на те, що він вживає заходів щодо будівництва, хоча умовами Попереднього договору не передбачено встановлених строків введення в експлуатацію, не заслуговують на увагу суду, оскільки самі умови Попереднього договору визначено право ОСОБА_1 на розірвання договору до прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію.

Суд не також не бере до уваги доводи відповідача, що договір про розірвання повинен також посвідчуватись нотаріусом, який посвідчував Попередній договір, з огляду на те, що відповідно до п. 5.1. Попереднього договору спори та суперечки, що можуть виникнути у зв`язку з укладенням або виконанням цього договору, вирішуються сторонами шляхом переговорів, а при недосягненні згоди у судовому порядку.

Враховуючи зміст самого договору, а також наявність спору між сторонами, що підтверджується наданими ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» запереченнями проти позову, ОСОБА_1 не позбавлена права реалізувати право на розірвання договору в судовому порядку без попереднього звернення до нотаріуса, яки посвідчував Попередній договір.

Доводи відповідача про те, що право на розірвання договору в односторонньому порядку не передбачено умовами Попереднього договору, є безпідставними та спростовуються змістом самого Попереднього договору.

Суд також не бере до уваги доводи відповідача, що з боку позивача не надходило жодної інформації про згоду чоловіка позивача ОСОБА_2 про розірвання договору та повернення коштів, оскільки вказана обставина взагалі не може бути належною підставою при розгляді цієї справи для відмови у розірванні договору, як і підставою для відповідача ігнорувати всі звернення позивача, яка є стороною договору. Крім цього, письмова згода іншого з подружжя є обов`язковою лише на стадії нотаріального посвідчення договору про розірвання Попереднього договору.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання Попереднього договору купівлі-продажу квартири від 03 серпня 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пашкевич Л. Г. та зареєстрованого в реєстрі за №1105, та стягнення із відповідача на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 1 973 000, 90 грн сплачених за договором.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правовою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

В силу вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 12 лютого 2020 року, справа № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Крім того, у п.п. 113-117 рішення ЄСПЛ у справі «Бєлоусов проти України» від 07 листопада 2013 року, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями.

Судом встановлено, що 11.08.2023 року між позивачем та адвокатом Клименко Юлією Юріївною укладено договір про надання правничої (правової) допомоги №7/23, відповідно до умов якого розмір гонорару адвоката становить 20 000, 00 грн (п. 3.3 Договору).

За змістом договору про надання правової допомоги розмір винагороди визначений у договорі у вигляді фіксованої суми.

Крім того, представником позивача надано звіт з детальним описом наданих послуг від 20.10.2023 року, квитанцію про оплату послуг адвоката від 11.08.2023 року на суму 10 000, 00 грн, звіт з детальним описом наданих послуг від 03.06.2024 року, з яких вбачається, що загальна вартість наданих адвокатом послуг становить 20 000, 00 грн.

Аналізуючи наведені норми права та надані представником позивача докази, суд приходить до висновку про те, що стороною позивача документально доведено та підтверджено понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач у відзиві вказував на не співмірність та необґрунтованість вказаної суми.

Дослідивши надані представником позивача документи на підтвердження оплати професійних послуг адвоката, суд дійшов висновку, про задоволення вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000, 00 грн, такий розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Щодо клопотання відповідача про зменшення судових витрат, то суд залишає його без задоволення, оскільки вважає заявлений представником позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній, в тому числі участю у судових засідання.

У зв`язку із задоволенням позову судовий збір у розмірі 14 493, 60 грн підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 11, 13, 15, 16, 207, 509, 526, 626, 627, 628, 629, 638, 635, 651, 652 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 15, 76-82, 89, 95, 137, 141, 174, 258-259, 263-265, 352-355, 15.5) Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд», третя особа: ОСОБА_2 , про розірвання Попереднього Договору купівлі-продажу - задовольнити.

Розірвати Попередній Договір купівлі-продажу квартири від 03 серпня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пашкевич Л. Г. та зареєстрований в реєстрі за №1105.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на користь ОСОБА_1 суму внесених грошових коштів за попереднім договором купівлі-продажу квартири від 3 серпня 2021 року у розмірі 1 973 000,90 грн.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 14 493, 60 грн.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000, 00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою: http://court.gov.ua/fair/sud2606.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд», адреса: АДРЕСА_7 м. Київ, 01010, .

Третя особа: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_6 .

Повний текст рішення складено 19.07.2024 року.

Суддя Г.О.Матійчук