Провадження № 2-н/537/229/2024
Справа № 537/584/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2024 року суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Хіневич Василь Іванович розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, -

встановив:

Заявник, ТОВ «Полтаваенергозбут» звернувся до суду з заявою, відповідно до якої просить видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 5866,08 грн та судові витрати у розмірі 302,80 грн.

Суддя розглянувши заяву та додані до неї матеріали встановив наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Частиною 1 статті 162 ЦПК України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 5, ч.7 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника. Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до відповіді отриманої з Єдиного демографічного реєстру №448906 від 14.02.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з заяви борг мається за адресою: АДРЕСА_2 .

Заявником долучено копію договору №111853 укладеного з ОСОБА_2 , де адреса об`єкта вказана: АДРЕСА_2 .

При цьому, відповідно до витягу про реєстрацію права власності від 01.12.2005 року №9127745 та долученої інформаційної довідки №245007587 від 18.02.2021 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 зареєстроване за ОСОБА_1 (1/2) ОСОБА_3 (1/4), ОСОБА_2 (1/4).

Тож, наявна інформація не підтверджує в повній мірі право вимоги саме до ОСОБА_1 .

Згідно п.3, п.4 ч.3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо заява подана з порушенням вимог статі 163 цього Кодексу суддя відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підставі вище викладеного, суддя дійшов висновку, що у видачі судового наказу за заявою слід відмовити, оскільки з даної заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Керуючись ст. ст. 161, 165, 166 ЦПК України, суддя, -

постановив:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана на протязі п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В. І. Хіневич