Придніпровський районний суд м.Черкаси

Справа № 711/5301/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Щокань В.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача

адвоката Нікітюка А.М.

представника

відповідача адвоката Березенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він з 25.06.2013 за рішенням Черкаської обласної ради від 21.06.2013 року за №23-16/VI призначений на посаду директора Комунального закладу «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради».

З 27.06.2014 згідно із рішенням Черкаської обласної ради від 27.06.2014 №32-10/VI обіймає цю на умовах контракту.

28.07.2023 на адресу КЗ «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради» надійшов лист заступника начальника Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації начальника відділу Товстопят Л. з проханням у межах повноважень розглянути звернення ОСОБА_2 від 27.07.2023 №М-103/01.01-09 щодо потерпання від мобінгу через дії директора КЗ «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради» ОСОБА_1 та надати до 15.08.2023 пояснення щодо порушених у зверненні питань.

31.07.2023 за вих. №110/02.1-08 позивачем на адресу Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації направлено листа з поясненнями щодо службового звернення ОСОБА_2 від 27.07.2023 №М-103/01.01-09 щодо потерпання від мобінгу.

Зі змісту адресованого голові Черкаської обласної ради ОСОБА_3 службового звернення головного інженера КЗ «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради» Малька С.О. від 27.07.2023 вбачається, що в ньому наведені наступні фрази та вислови відносно позивача директора ОСОБА_1 : «Звертаюсь до Вас з проханням провести службове розслідування і дати оцінку діяльності директора КЗ «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради» ОСОБА_4 у питанні його непрофесійних дій не на користь роботи творчих колективів філармонії та зловживання службовим становищем на грунті особистої неприязні стосовно мене особисто. Причиною мого звернення до Вас є негативна атмосфера, яку створили подружжя ОСОБА_5 до мене особисто та у трудовому колективі філармонії в цілому.

Наказом №47-к/тр від 05.04.2023р. було знято з мене суміщення артиста симфонічного оркестру філармонії та заборонено брати участь у роботі колективу філармонії «ПАРАЛЕЛІ». Раніше самим же директором мені було запропоновано 50% надбавки за роботу в цьому колективі на час відсутності артиста ОСОБА_6 , який пішов добровольцем на війну.

Вважаю вкрай непрофесійними діями директора, як керівника мистецького закладу і не на користь обом творчим колективам філармонії ці 2 рішення в один день: 1) зняти суміщення з артиста симфонічного оркестру в день проведення концерту; 2) заборонити артисту брати участь у роботі колективу «ПАРАЛЕЛІ» перед генеральною репетицією 06.04.2023р. і наступним концертом 07.04.2023р.

Кілька моїх спроб розібратися в ситуації на особистій розмові з директором і знайти компроміс, почути конкретно недоліки чи промахи в моїй роботі головного інженера нічого не дали. Тільки були звинувачення у створенні колотнечі у колективі, незрозумілої для мене, не справляюсь з основними обов`язками головного інженера та щось там ще «накипіло», а що саме мені не повідомив…».

«Як приклад: моя пропозиція змінити розташування балетної групи у фінальній сцені концерту, щоб краще показати глядачам музикантів колективу «ПАРАЛЕЛІ» у с.Кам`янка, була розцінена директором як втручання в роботу головного режисера. Значить висловлювати свою точку зору головному режисеру карається директором. Ось і причина створення наказу №47-к/тр від 05.04.2023р., як спосіб нашкодити мені особисто».

-«Обговорення відбувалось виключно по заяві ППО, а в протоколі були прописані фрази, які я не говорив на засіданні комісії. Протокол складала інженер з охорони праці ОСОБА_7 , схоже під диктовку директора, хоча згідно з протоколом секретарем був ОСОБА_8 …Вважаю цей протокол є фальсифікацією зі зловживанням службовим становищем з боку директора ОСОБА_9 ».

-«На випадок, якщо мою проблему не допоможе вирішити ППО готував звернення на обласну профспілкову організацію, але на зборах 26.04.2023р. профспілка філармонії припинила своє існування. Припускаю, що активна агітація директора створити власну профспілку має підґрунтя посилення своїх владних повноважень».

-«зрозумів для себе, що всі претензії директора до мене базуються не на аналізі ситуації, а на намірах звести зі мною особисті рахунки, створити нестерпні умови, щоб прискорити моє звільнення»;

-«до цього часу у мене з директором не знайдено компромісу. Ним заявлено дослівно: що у філармонії в мене немає жодних перспектив, і якщо не влаштовує зарплата то маю шукати іншу роботу»;

-«на мою думку, крім мене, ще й склалася критична ситуація в Черкаському народному хорі. Будь-яка альтернативна думка керівника хору, яка не подобається режисеру ОСОБА_10 веде до звільнення. Схема та ж сама: «прокурор» ОСОБА_11 «виконавець» ОСОБА_12 . Так було, наприклад, з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими. Чудова балетна пара ОСОБА_15 та ОСОБА_16 теж не знайшли спільної мови з головним режисером філармонії. Припускаю, що кандидатура талановитого ОСОБА_17 теж довго не витримає диктатуру ОСОБА_5 у Черкаському хорі.

Артисти хору обурені, що головне для режисера в роботі з творчим колективом «відточкуватись для картинки», а професійне виконання не важливо. Ще режисер ОСОБА_18 може виставити український хор на сцену філармонії у стилі російського триколору під час війни з росією…Сміливо і до цього часу безкарно.

Вважаю, що вся робота подружжя ОСОБА_5 у філармонії спрямована не на підвищення професіоналізму творчих колективів філармонії, а для зміцнення владних повноважень, взяття під свій контроль ще не створену профспілку закладу та для власного піару.

Наприклад: облаштування філармонії в стилі середньовічних королівських палаців з левами та німфами з кухлями, як на власній дачі, аж ніяк не пов`язано з філармонією».

Позивач вважає, що інформація, яка наведена відповідачем ОСОБА_2 у службовому зверненні від 27.07.2023 безпосередньо стосується його, як директора філармонії, та побудована у формі негативної (такої, що не відповідає дійсності) інформації щодо його професійних та ділових якостей, як керівника ввіреного йому комунального закладу. Розповсюджена відповідачем вищевказана інформація є недостовірною, носить образливий характер, її поширення ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію.

На підставі цього позивач вимагає, щоб вищенаведена інформація була спростована у такий же спосіб, яким була поширена. Позивач вказує, що розповсюджена відповідачем інформація прямо стосується його особи та є негативною. Поширення неправдивої інформації щодо нього свідчить про принизливе ставлення відповідача до позивача, що, в свою чергу, впливає на зниження соціальної цінності особи приниження його гідності.

Не відповідає дійсності твердження відповідача щодо перевірки «…оцінки діяльності директора КЗ «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради» ОСОБА_4 у питанні його непрофесійних дій не на користь роботи творчих колективів філармонії та зловживання службовим становищем на грунті особистої неприязні стосовно ОСОБА_2 особисто», адже автор службового звернення - ОСОБА_2 , знаходиться в трудових відносинах із КЗ «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради», обіймаючи посаду головного інженера закладу, яка згідно штатного розпису відноситься до структури технічного персоналу інженерної служби. До завдань та обов`язків головного інженера згідно із посадовою інструкцією, затвердженою 02.03.2015, відноситься забезпечення необхідного технічного рівня оснащення закладу, скорочення матеріальних та фінансових витрат, забезпечення безперебійної роботи і правильної експлуатації всіх комунікацій закладу. Головний інженер керує діяльністю технічних служб підприємства, контролює результати їх роботи, стан трудової і виробничої дисципліни в підпорядкованих підрозділах, забезпечує безперебійну роботу і правильну експлуатацію теплових мереж, повітропроводів, тощо. Виконання ОСОБА_2 обов`язків головного інженера філармонії згідно його посадової інструкції не передбачає права останнього втручатися в творчу роботу художніх колективів закладу.

Разом з тим, позивач вказує, що згідно посадової інструкції директора філармонії, затвердженої 09.12.2013, на останнього покладено наступні завдання: визначає, формулює, планує, здійснює і координує всі види діяльності закладу, організовує роботу закладу, забезпечує відповідність репертуару кращим світовим зразкам з метою задоволення потреб населення, організовує виробничо-господарську діяльність закладу; вживає заходів щодо забезпечення закладу кваліфікованими кадрами та найкращого використання творчого потенціалу працівників.

Отже, вся робота директора філармонії спрямована на виконання поставлених в посадовій інструкції завдань та обов`язків, дотримання норм Конституції України та норм чинного законодавства, дотримання прав та гарантій працівників всього трудового колективу філармонії, однак, відповідач ОСОБА_2 поширює про нього (позивача) недостовірну інформацію про «непрофесійність» та «зловживання службовим становищем на грунті особистої неприязні стосовно відповідача».

Як зазначає позивач, не відповідає дійсності та є надуманою інформація про те, що «Наказом №47-к/тр від 05.04.2023 було знято з суміщення артиста симфонічного оркестру філармонії та заборонено брати участь у роботі колективу філармонії «ПАРАЛЕЛІ»… Вважаю вкрай непрофесійними діями директора, як керівника мистецького закладу і не на користь обом творчим колективам філармонії ці 2 рішення в один день: 1) зняти суміщення з артиста симфонічного оркестру в день проведення концерту; 2) заборонити артисту брати участь у роботі колективу «ПАРАЛЕЛІ» перед генеральною репетицією 06.04.2023р. і наступним концертом 07.04.2023р. Кілька моїх спроб розібратися в ситуації на особистій розмові з директором і знайти компроміс, почути конкретно недоліки чи промахи в моїй роботі головного інженера нічого не дали. Тільки були звинувачення у створенні колотнечі у колективі, незрозумілої для мене, не справляюсь з основними обов`язками головного інженера та щось там ще «накипіло», а що саме мені не повідомив…», адже автору звернення надавалася відповідна можливість прийняти участь у конкурсі на заміщення посади артиста Академічного малого симфонічного оркестру, що відбувся 18.05.2023, за результатами якого було ухвалено протокольне рішення про оголошення останнього переможцем конкурсу з умовою його переходу на основне місце роботи в симфонічний оркестр, де він мав докласти неймовірних зусиль для досягнення рівня виконавської майстерності гідної артиста професійного колективу.

Проте, ОСОБА_2 не виявив бажання укласти на підставі проведеного конкурсу контракт на заняття посади артиста Академічного малого симфонічного оркестру, залишившись працювати на посаді головного інженера філармонії, що, в свою чергу, вказує про безпідставність тверджень відповідача у створенні директором філармонії негативної атмосфери у трудовому колективі по відношенню до нього як до творчої особистості та неприязних відносин з боку директора до нього особисто.

Крім того, позивач вважає неправдивою інформацією, що «Обговорення відбувалось виключно по заяві ППО, а в протоколі були прописані фрази, які я не говорив на засіданні комісії. Протокол складала інженер з охорони праці ОСОБА_7 , схоже під диктовку директора, хоча згідно з протоколом секретарем був ОСОБА_8 … Вважаю цей протокол є фальсифікацією зі зловживанням службовим становищем з боку директора ОСОБА_9 ».

З цього приводу позивач зазначає, що з даним протоколом одразу після його складення був ознайомлений сам відповідач, який після ознайомлення з ним жодних зауважень та скарг щодо його змісту не виказував, хоча така можливість йому і надавалася. Відтак, наразі такі посилання ОСОБА_2 слід оцінювати критично, як такі, що направлені на спотворення дійсних обставин та наслідків вирішення трудового спору комісією.

Вислови про те, що «вся робота подружжя ОСОБА_5 у філармонії спрямована не на підвищення професіоналізму творчих колективів філармонії, а для зміцнення владних повноважень, взяття під свій контроль ще не створену профспілку закладу та для власного піару» засвідчують негативне відношення автора звернення до позивача, як до директора філармонії та направлені на те, щоб показати його як «піарщика», особи, яка свої власні особисті меркантильні інтереси ставить вище авторитету закладу, як осередку мистецького розвитку та процвітання творчих колективів Черкащини, не кажучи вже про інтереси та пріоритети окремих художніх колективів самого закладу на реалізацію їхнього права творчого зростання та втілення напрацьованих мистецьких здобутків.

Крім того, вказані вислови спростовуються протоколом установчих зборів Первинної організації профспілки працівників КЗ «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради» від 09.06.2023, на яких був присутній сам ОСОБА_2 та, який не заперечував проти створення нової профспілки, взявши особисту участь в голосуванні. До того ж, вихід працівників філармонії з Обласного комітету профспілки та створення своєї профспілки працівників філармонії не суперечить вимогам Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та був викликаний бажанням колективу більш повно захистити всі права та соціальні інтереси працівників закладу та колективного договору, який є основним документом діяльності закладу. Ініціатором цього виступив саме трудовий колектив закладу, а не «подружжя ОСОБА_5 », як вказує відповідач.

Також позивач звертає увагу на те, що відповідач ОСОБА_2 надто переймається «критичною ситуацією в Черкаському народному хорі». Застосовуючи обман, відповідач намагається створити негативну соціальну оцінку в очах оточуючих про, як зазначено, позивача, порушивши його честь та гідність, намагається переконати значну частину артистично-художнього складу філармонії та суспільство в цілому в його непрофесійності як керівника ввіреного йому обласною владою комунального закладу мистецького напрямку, вживаючи в своєму зверненні такі вирази як «прокурор» ОСОБА_11 «виконавець» ОСОБА_12 , «під диктовку директора», «диктатура ОСОБА_5 », «відточкуватись для картинки», щось там ще «накипіло», «кандидатура талановитого ОСОБА_17 теж довго не витримає диктатуру ОСОБА_5 у Черкаському хорі». Вказані образливі, провокативні фрази прямо натякають на недосвідченого, самовпевненого та непрофесійного керівника, який розкидається пустими та голослівними фразами, які не мають під собою жодного змістовного підґрунтя. Розповсюдження такої інформації є негарним вчинком, який викликає почуття гіркоти, душевного болю. ОСОБА_19 може бути нанесена у вигляді висловлювання словесно, письмово…, а також публічно, як було наведено вище.

Також, як вказує у позовній заяві позивач, відповідач вказує, на те що «артисти хору обурені, що головне для режисера в роботі з творчим колективом «відточкуватись для картинки», а професійне виконання не важливо. Ще режисер ОСОБА_18 може виставити український хор на сцену філармонії у стилі російського триколору під час війни з росією… Сміливо і до цього часу безкарно».

З цього приводу позивач зазначає, що художньо-артистичний персонал закладу сформований за результатом проведених конкурсів на заняття відповідних посад, підпорядковується директору філармонії, безпосередньо своєму художньому керівнику, який очолює відповідні творчі колективи, та в процесі створення концертних програм, які затверджуються художньою радою закладу як дорадчим органом, також головному режисеру. Відтак, будь-які творчі бачення головного інженера філармонії ОСОБА_2 щодо організації концертної роботи закладу та його творчих колективів, як людини, яка є технічним фахівцем з освітою відповідного напрямку підготовки, та працівника, який здійснює технічне обслуговування закладу в рамках своїх посадових обов`язків, не можуть мати різноаспектне та професійне розуміння сутності творчих здібностей художньо-артистичного персоналу закладу, як власне і сам процес інтеграції цих здібностей в створення концертних програм закладу.

Поширені неправдиві твердження відповідача, що вражають своєю цинічністю, про «український хор на сцені філармонії у стилі російського триколору під час війни з росією… Сміливо і до цього часу безкарно», що підривають та паплюжать авторитет не лише мистецького закладу серед широкого кола його шанувальників, а й самих виконавців української пісні, що у важких умовах війни з Росією проводять благодійні концерти, метою яких є збір коштів на допомогу ЗСУ та постраждалим від війни українцям.

Крім того, як вказує позивач, відповідач у службовому зверненні постійно наголошує на його «непрофесійності», «зловживанні службовим становищем на грунті особистої неприязні», «намірах звести особисті рахунки, створити нестерпні умови, щоб прискорити його (відповідача) звільнення», вказані вислови є різкими та провокаційними, що дискредитують позивача як керівника мистецького закладу культури, формують його недоброчесний морально-етичний портрет в очах громадськості з прямою вказівкою на причетність до протиправної діяльності, що насправді не відповідає дійсності та в реаліях сьогодення матиме наслідком зміну морального ставлення суспільства до нього: з позитивного або нейтрального на негативне.

Позивач вказує, що це завдає шкоди його діловій репутації, оскільки справляє враження на суспільство, переконуючи його в тому, що він чинить аморально по відношенню до всього трудового колективу КЗ «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради», в тому числі артистично-художного складу філармонії, здійснює керівництво закладом виключно з власних меркантильних інтересів, зневажаючи при цьому вимоги Конституції і законів України. Негативні наслідки, спричинені йому вищезазначеними діями відповідача, усвідомлені і сплановані ним, збільшуються через наступні фактори: особливістю його ділової репутації є те, що він є публічною особою, оскільки з 01.08.1999 по 15.09.2000 працював в Золотоніському районному будинку культури на посаді режисера; з 2008 року по 2012 рік перебував на посаді директора Золотоніського районного будинку культури; з червня 2013 року і до нині (на день звернення з даною позовною заявою) обіймає посаду директора КЗ «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради». Гідність і ділова репутація як особи, яка обіймає публічну посаду, мають дуже велике значення як для ефективного здійснення мною обов`язків директора філармонії, так і для можливості в подальшому обіймати інші виборні або ж конкурсні посади в органах влади на місцевому, регіональному та національному рівнях.

Позивач навчався в Канівському училищі культури за спеціальністю народна художня творчість, здобув кваліфікацію режисер театралізованих заходів та організатор культурно-дозвільної діяльності; в Національній академії керівних кадрів культури і мистецтв України за спеціальністю режисура сценічного мистецтва; в Черкаському національному університеті ім.Б.Хмельницького за спеціальністю «Історія».

Неодноразово протягом 2013-2017 років проходив курси підвищення кваліфікації та післядипломної освіти на базі Національної академії керівних кадрів культури і мистецтв України за програмою: «Нормативно-правове забезпечення діяльності закладів культури».

Крім того, він у 2019 році закінчив Луганську державну академію культури і мистецтв за напрямком підготовки «Магістр» спеціальності «Сценічне мистецтво» освітньої програми «Театральне мистецтво», а також є професійним режисером та ведучим, який працював в Золотоніському районному будинку культури на посадах режисера, провідного методиста фольклорного жанру; в Золотоніському міському будинку культури на посаді директора та керівника Золотоніського народного аматорського театру; в комунальній установі Обласний центр народної творчості та культурно-освітньої роботи Черкаської обласної ради на посаді методиста вокально-хорового жанру відділу народної творчості та ведучого обласних заходів.

Тому, вважає, що інформація, яка викладена у службовому зверненні відповідача ОСОБА_2 від 27.07.2023, скерована на адресу голови Черкаської обласної ради ОСОБА_3 , є недостовірною та неправдивою, такою, що не відповідає дійсності, поширення якої свідчить про принизливе ставлення відповідача до позивача, його моральних та професійних якостей, а відтак, завдає непоправної шкоди його честі, гідності та діловій репутації, не тільки як особи, яка займає публічну посаду, а й як професійного режисера та ведучого, шляхом зниження престижу та підриву довіри до його професійної діяльності.

Крім того, зазначає, що ОСОБА_2 у службовому зверненні постійно наголошує на потерпанні від мобінгу з боку директора філармонії ОСОБА_1 , «подружжя ОСОБА_5 », «диктатури ОСОБА_5 », як на його думку, його дії як керівника закладу (відміна суміщення посади артиста симфонічного оркестру, «заборона» артисту брати участь у роботі колективу «ПАРАЛЕЛІ» перед генеральною репетицією 06.04.2023 і наступним концертом 07.04.2023»), вчинені з метою припинення його трудових відносин та обов`язків, які проявлялись у формі психологічного та економічного тиску, зокрема, шляхом створення стосовно нього напруженої, ворожої атмосфери (відмова у суміщенні посади артиста симфонічного оркестру) та безпідставного позбавлення його частини виплат (премій, надбавок, інших заохочень). Метою мобінгу з боку позивача, як зазначає відповідач, було «зведення особистих рахунків та створення нестерпних умов, щоб прискорити його звільнення». Однак, як вважає позивач, відповідач ОСОБА_2 не володіє справжньою інформацією щодо законодавчого визначення поняття «мобінгу (цькування)», способів його прояву, гарантій правового захисту від мобінгу під час здійснення працівником трудової діяльності.

У позовній заяві зазначено, що до завдань та обов`язків головного інженера згідно посадової інструкції відноситься забезпечення необхідного технічного рівня оснащення закладу, скорочення матеріальних та фінансових витрат, забезпечення безперебійної роботи і правильної експлуатації всіх комунікацій закладу, тощо. Виконання ОСОБА_2 обов`язків головного інженера філармонії згідно його посадової інструкції не передбачає права останнього втручатися в творчу роботу художніх колективів закладу.

Таким чином, позивач, як керівник закладу (роботодавець ОСОБА_2 ) не вбачає ознак мобінгу по відношенню до відповідача щодо виконання ним трудових обов`язків, які не передбачені посадовою інструкцією, також відсутні з боку позивача систематичні, тривалі умисні дії або бездіяльність, які спрямовані на приниження честі та гідності ОСОБА_2 , його ділової репутації, у тому числі з метою набуття, зміни або припинення ним трудових прав та обов`язків, що проявляються у формі психологічного та/або економічного тиску, створення стосовно працівника напруженої, ворожої, образливої атмосфери, у тому числі такої, що змушує його недооцінювати свою професійну придатність.

Відповідач, поширюючи в службовому зверненні від 27.07.2023 недостовірну інформацію та інформацію образливого змісту, принизив честь, гідність та ділову репутацію позивача, завдав останньому душевних страждань, які полягають в постійному напруженому стані, виправдовуванні перед вищим керівництвом та працівниками трудового колективу щодо вказаної ситуації, поясненням її неправдивості та недостовірності в письмовому вигляді на адресу вищого керівництва (роботодавця позивача). Крім того, образлива поведінка відповідача та розповсюдження вищевказаної інформації серед працівників трудового колективу філармонії продовжує підтримувати негативну репутацію позивача, порушує його особисті, професійні та інші соціальні зв`язки. Залишення цієї недостовірної інформації за первісними посиланнями (в службовому зверненні) породжує суспільний осуд позивача на основі неправдивої інформації про факти і події, які ніколи не відбувалися насправді, що завдає позивачу моральних страждань. Оскільки у такий спосіб продовжує заподіюватися шкода честі, гідності та діловій репутації позивача, останній змушений звернутися до суду з вимогою про відшкодування моральної шкоди, завданої приниженням честі та гідності, а також ділової репутації в розмірі 20000 грн. 00коп.

Таким чином, позивач просить суд:

визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, порушує його права та свободи, ганьбить його честь і гідність, ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію про те, що ОСОБА_1 здійснює керівництво ввіреним йому комунальним закладом «Черкаською обласною філармонією Черкаської обласної ради» непрофесійно, виключно з власних меркантильних інтересів, зневажаючи при цьому вимоги Конституції і законів України, що вбачається із наступних тез, поширених ОСОБА_2 у службовому зверненні голові Черкаської обласної ради Підгорному А.В. від 27.07.2023 №М-103/01.01-09:

1) «Звертаюсь до Вас з проханням провести службове розслідування і дати оцінку діяльності директора КЗ «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради» ОСОБА_4 у питанні його непрофесійних дій не на користь роботи творчих колективів філармонії та зловживання службовим становищем на грунті особистої неприязні стосовно мене особисто. Причиною мого звернення до Вас є негативна атмосфера, яку створили подружжя ОСОБА_5 до мене особисто та у трудовому колективі філармонії в цілому;

2) «Тільки були звинувачення у створенні колотнечі у колективі, незрозумілої для мене, не справляюсь з основними обов`язками головного інженера та щось там ще «накипіло», а що саме мені не повідомив…»;

3) «Значить висловлювати свою точку зору головному режисеру карається директором. Ось і причина створення наказу №47-к/тр від 05.04.2023р., як спосіб нашкодити мені особисто.»;

4) «Протокол складала інженер з охорони праці ОСОБА_7 , схоже під диктовку директора, хоча згідно з протоколом секретарем був ОСОБА_8 …;

Вважаю цей протокол є фальсифікацією зі зловживанням службовим становищем з боку директора Ю.Федоряки.»;

5) Припускаю, що активна агітація директора створити власну профспілку має підгрунтя посилення своїх владних повноважень.»;

6) «зрозумів для себе, що всі претензії директора до мене базуються не на аналізі ситуації, а на намірах звести зі мною особисті рахунки, створити нестерпні умови, щоб прискорити моє звільнення»;

7) «до цього часу у мене з директором не знайдено компромісу. Ним заявлено дослівно: що у філармонії в мене немає жодних перспектив, і якщо не влаштовує зарплата то маю шукати іншу роботу»;

8) «на мою думку, крім мене, ще й склалася критична ситуація в Черкаському народному хорі. Будь-яка альтернативна думка керівника хору, яка не подобається режисеру ОСОБА_10 веде до звільнення. Схема та ж сама: «прокурор» ОСОБА_11 «виконавець» ОСОБА_12 . Так було, наприклад, з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими. Чудова балетна пара ОСОБА_15 та ОСОБА_16 теж не знайшли спільної мови з головним режисером філармонії. Припускаю, що кандидатура талановитого ОСОБА_17 теж довго не витримає диктатуру ОСОБА_5 у Черкаському хорі.

Артисти хору обурені, що головне для режисера в роботі з творчим колективом «відточкуватись для картинки», а професійне виконання не важливо. Ще режисер ОСОБА_18 може виставити український хор на сцену філармонії у стилі російського триколору під час війни з росією…Сміливо і до цього часу безкарно.

Вважаю, що вся робота подружжя ОСОБА_5 у філармонії спрямована не на підвищення професіоналізму творчих колективів філармонії, а для зміцнення владних повноважень, взяття під свій контроль ще не створену профспілку закладу та для власного піару.

Наприклад: облаштування філармонії в стилі середньовічних королівських палаців з левами та німфами з кухлями, як на власній дачі, аж ніяк не пов`язано з філармонією»;

зобов`язати відповідача спростувати недостовірні та такі, що принижують честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості, поширені ОСОБА_2 у службовому зверненні голові Черкаської обласної ради ОСОБА_3 від 27.07.2023 року №М-103/01.01-09 в такий самий спосіб як вони були розповсюджені, а саме шляхом направлення офіційного листа на адресу Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації зі спростуванням наступної недостовірної інформації - про те, що ОСОБА_1 здійснює керівництво ввіреним йому комунальним закладом «Черкаською обласною філармонією Черкаської обласної ради» непрофесійно, виключно з власних меркантильних інтересів, зневажаючи при цьому вимоги Конституції і законів України, що вбачається із наступних тез:

1) «Звертаюсь до Вас з проханням провести службове розслідування і дати оцінку діяльності директора КЗ «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради» ОСОБА_4 у питанні його непрофесійних дій не на користь роботи творчих колективів філармонії та зловживання службовим становищем на грунті особистої неприязні стосовно мене особисто. Причиною мого звернення до Вас є негативна атмосфера, яку створили подружжя ОСОБА_5 до мене особисто та у трудовому колективі філармонії в цілому;

2) «Тільки були звинувачення у створенні колотнечі у колективі, незрозумілої для мене, не справляюсь з основними обов`язками головного інженера та щось там ще «накипіло», а що саме мені не повідомив…»;

3) «Значить висловлювати свою точку зору головному режисеру карається директором. Ось і причина створення наказу №47-к/тр від 05.04.2023р., як спосіб нашкодити мені особисто.»;

4) «Протокол складала інженер з охорони праці ОСОБА_7 , схоже під диктовку директора, хоча згідно з протоколом секретарем був ОСОБА_8 …Вважаю цей протокол є фальсифікацією зі зловживанням службовим становищем з боку директора Ю.Федоряки.»;

5) Припускаю, що активна агітація директора створити власну профспілку має підгрунтя посилення своїх владних повноважень.»;

6) «зрозумів для себе, що всі претензії директора до мене базуються не на аналізі ситуації, а на намірах звести зі мною особисті рахунки, створити нестерпні умови, щоб прискорити моє звільнення»;

7) «до цього часу у мене з директором не знайдено компромісу. Ним заявлено дослівно: що у філармонії в мене немає жодних перспектив, і якщо не влаштовує зарплата то маю шукати іншу роботу»;

8) «на мою думку, крім мене, ще й склалася критична ситуація в Черкаському народному хорі. Будь-яка альтернативна думка керівника хору, яка не подобається режисеру ОСОБА_10 веде до звільнення. Схема та ж сама: «прокурор» ОСОБА_11 «виконавець» ОСОБА_12 . Так було, наприклад, з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими. Чудова балетна пара ОСОБА_15 та ОСОБА_16 теж не знайшли спільної мови з головним режисером філармонії. Припускаю, що кандидатура талановитого ОСОБА_17 теж довго не витримає диктатуру ОСОБА_5 у Черкаському хорі.

Артисти хору обурені, що головне для режисера в роботі з творчим колективом «відточкуватись для картинки», а професійне виконання не важливо. Ще режисер ОСОБА_18 може виставити український хор на сцену філармонії у стилі російського триколору під час війни з росією…Сміливо і до цього часу безкарно.

Вважаю, що вся робота подружжя ОСОБА_5 у філармонії спрямована не на підвищення професіоналізму творчих колективів філармонії, а для зміцнення владних повноважень, взяття під свій контроль ще не створену профспілку закладу та для власного піару.

Наприклад: облаштування філармонії в стилі середньовічних королівських палаців з левами та німфами з кухлями, як на власній дачі, аж ніяк не пов`язано з філармонією.»;

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди, завданої приниженням честі та гідності, а також ділової репутації, в розмірі 20000грн. 00коп.;

стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Ухвалою суду від 25.08.2023 прийнято, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідачем ОСОБА_2 через представника адвоката Березенка Є.А. подано відзив на позов, за яким просить відмовити у його задоволенні. Зазначено, що ОСОБА_2 працює на посаді головного інженера КЗ «Черкаська обласна філармонія ЧОР» та перебуває у підпорядкуванні керівника закладу ОСОБА_1 .

Протягом тривалого періоду часу між сторонами склалися неприязні відносини і відносно відповідача вчиняються систематичний психологічний вплив негативного характеру, який має ознаки мобінгу.

Зазначено, що відповідачем неодноразово здійснювалися заходи, зокрема звернення з заявами до уповноважених органів вирішувати трудові спори, зокрема до голови Черкаської обласної ради ОСОБА_3 . У своєму службовому зверненні він наголошував на необхідності проведення службового розслідування за фактами необгрунтованого зняття його з посади артиста за сумісництвом та надання оцінки можливим корупційним проявам, які можуть мати місце при безпосередньому підпорядкуванню ОСОБА_1 його дружини. У своєму зверненні відповідач наголошував на негативній атмосфері у колективі, яка створюється керівником закладу та його дружиною відносно нього. Відносини між сторонами носять особистий характер, вони тривають досить давно та мають ознаки трудового спору, який слід вирішувати в судовому порядку.

Жодних публічних висловлювань, образ чи інший дій, що порушують особисті немайнові права ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не вчинювалося, його дії, які полягають у зверненнях до органів уповноважених вирішувати трудові спори спрямовані на вирішення спору, який триває між ним та керівником закладу. Такі звернення спрямовані на недопущенні будь-яких негативних проявів відносно нього, що можуть мати ознаки мобінгу та вони, жодним чином, не мають на меті порушення будь-яких немайнових прав керівника закладу та не можуть бути розцінені як публічні образи, дискредитація ОСОБА_1 як керівника та подібні інші дії, що порушують його немайнові права, захист яких гарантований ст. 277 ЦК України.

Вказано, що службове звернення ОСОБА_2 від 21.07.2023 було ним здійснене, виключно, відповідно до ЗУ «Про звернення громадян», в межах своїх трудових прав, гарантованих ст.ст. 2, 2-2 КЗпП. Звернення не носить публічного характеру, зважаючи на характер інформації, зокрема, враховуючи те, що метою службового звернення було недопущення порушення трудових прав відповідача та перевірки наведених у ньому обставин компетентним на вирішення трудових спорів органом чи посадовою особою, інформація викладена в ньому є оціночними судженнями автора та жодним чином не порушує немайнових прав позивача. Таким чином просить відмовити у задоволенні позову.

Позивачем відповідь на відзив подана не була.

В судовому засіданні позивач та його представник просили позовні вимоги задовольнити, посилаючись на доводи, які викладені у позовній заяві. Крім того, просили стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2147грн. 20коп., сплачений при подачі до суду позову. Інші судові витрати понесені не були.

В судове засідання відповідач не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомив.

В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на доводи відзиву. Крім того, подана заява про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 8000грн. 00коп. (5000грн. (оплата послуг адвоката) + 3000грн. (три судові засідання)). Цей розмір є фіксованим, враховуючи умови договору.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав:

встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 25.06.2013 за рішенням Черкаської обласної ради від 21.06.2013 року за №23-16/VI призначений на посаду директора Комунального закладу «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради».

З 27.06.2014 згідно із рішенням Черкаської обласної ради від 27.06.2014 №32-10/VI ОСОБА_1 обіймає цю на умовах контракту, враховуючи додаткову угоду від 22.04.2019 та наказ №55-к від 22.05.2019 про продовження терміну дії контракту.

Дані обставини також підтверджуються відомостями трудової книжки ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 від 01.06.1999.

28.07.2023 на адресу КЗ «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради» надійшов лист заступника начальника Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації начальника відділу Товстопят Л. з проханням у межах повноважень розглянути звернення ОСОБА_2 від 27.07.2023 №М-103/01.01-09 щодо потерпання від мобінгу через дії директора КЗ «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради» Федоряки Ю.Г. та надати до 15.08.2023 пояснення щодо порушених у зверненні питань.

31.07.2023 за вих. №110/02.1-08 позивачем на адресу Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації направлено листа з поясненнями щодо службового звернення ОСОБА_2 від 27.07.2023 №М-103/01.01-09 щодо потерпання від мобінгу.

У службовому зверненні ОСОБА_2 (головного інженера КЗ «Черкаська обласна філармонія ЧОР») на адресу голови Черкаської обласної ради Підгорного А.В., датованого 21.07.2023 (а не 27.07.2023, як зазначено вище у листах) вказано, зокрема: «…Звертаюсь до Вас з проханням провести службове розслідування і дати оцінку діяльності директора КЗ «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради» ОСОБА_4 у питанні його непрофесійних дій не на користь роботи творчих колективів філармонії та зловживання службовим становищем на грунті особистої неприязні стосовно мене особисто. Причиною мого звернення до Вас є негативна атмосфера, яку створили подружжя ОСОБА_5 до мене особисто та у трудовому колективі філармонії в цілому.

Наказом №47-к/тр від 05.04.2023 року було знято з мене суміщення артиста симфонічного оркестру філармонії та заборонено брати участь у роботі колективу філармонії «ПАРАЛЕЛІ». Раніше, самим же директором мені було запропоновано 50% надбавки за роботу в цьому колективі на час відсутності артиста ОСОБА_6 , який пішов добровольцем на війну…

Вважаю вкрай непрофесійними діями директора, як керівника мистецького закладу і не на користь обом творчим колективам філармонії ці 2 рішення в один день: 1) зняти суміщення з артиста симфонічного оркестру в день проведення концерту; 2) заборонити артисту брати участь у роботі колективу «ПАРАЛЕЛІ» перед генеральною репетицією 06.04.2023р. і наступним концертом 07.04.2023р.

Кілька моїх спроб розібратися в ситуації на особистій розмові з директором і знайти компроміс, почути конкретно недоліки чи промахи в моїй роботі головного інженера нічого не дали. Тільки були звинувачення у створенні колотнечі у колективі, незрозумілої для мене, не справляюсь з основними обов`язками головного інженера та щось там ще «накипіло», а що саме мені не повідомив. Ділової розмови не відбулося, що суперечить ст. 1.8 колективного договору КЗ «Черкаська обласна філармонія ЧОР».

Як приклад: моя пропозиція змінити розташування балетної групи у фінальній сцені концерту, щоб краще показати глядачам музикантів колективу «ПАРАЛЕЛІ» у с.Кам`янка, була розцінена директором як втручання в роботу головного режисера. Значить висловлювати свою точку зору головному режисеру карається директором. Ось і причина створення наказу №47-к/тр від 05.04.2023р., як спосіб нашкодити мені особисто. Зрозумів для себе, що всі претензії директора до мене базуються не на аналізі ситуації, а на намірах звести зі мною особисті рахунки, створити нестерпні умови, щоб прискорити моє звільнення.

…На засіданні комісії трудових спорів був складений протокол засідання, який не відображає суті спору…Обговорення відбувалось виключно по заяві ППО, а в протоколі були прописані фрази, які я не говорив на засіданні комісії. Протокол складала інженер з охорони праці ОСОБА_7 , схоже під диктовку директора, хоча згідно з протоколом секретарем був ОСОБА_8 …Вважаю цей протокол є фальсифікацією зі зловживанням службовим становищем з боку директора ОСОБА_9 .

На випадок, якщо мою проблему не допоможе вирішити ППО готував звернення на обласну профспілкову організацію, але на зборах 26.04.2023р. профспілка філармонії припинила своє існування. Припускаю, що активна агітація директора створити власну профспілку має підґрунтя посилення своїх владних повноважень…

До цього часу у мене з директором не знайдено компромісу. Ним заявлено дослівно: що у філармонії в мене немає жодних перспектив, і якщо не влаштовує зарплата то маю шукати іншу роботу… Останні мої заяви, які були зареєстровані у секретаря у червні 2023 року стосовно матеріальної допомоги на оздоровлення перед відпусткою, нарахування за додатково виконані роботи, складність і напруженість, відповідно до того ж наказу №47 не були розглянуті, що є порушенням … колективного договору КЗ «Черкасська обласна філармонія ЧОР».

На мою думку, крім мене, ще й склалася критична ситуація в Черкаському народному хорі. Будь-яка альтернативна думка керівника хору, яка не подобається режисеру ОСОБА_10 веде до звільнення. Схема та ж сама: «прокурор» ОСОБА_11 «виконавець» ОСОБА_12 . Так було, наприклад, з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими. Чудова балетна пара ОСОБА_15 та ОСОБА_16 теж не знайшли спільної мови з головним режисером філармонії. Припускаю, що кандидатура талановитого ОСОБА_17 теж довго не витримає диктатуру ОСОБА_5 у Черкаському хорі.

Артисти хору обурені, що головне для режисера в роботі з творчим колективом «відточкуватись для картинки», а професійне виконання не важливо. Ще режисер ОСОБА_18 може виставити український хор на сцену філармонії у стилі російського триколору під час війни з росією…Сміливо і до цього часу безкарно.

Вважаю, що вся робота подружжя ОСОБА_5 у філармонії спрямована не на підвищення професіоналізму творчих колективів філармонії, а для зміцнення владних повноважень, взяття під свій контроль ще не створену профспілку закладу та для власного піару.

Наприклад: облаштування філармонії в стилі середньовічних королівських палаців з левами та німфами з кухлями, як на власній дачі, аж ніяк не пов`язано з філармонією.

Тому і вирішив звернутися до вас, як роботодавця, з проханням оцінити ситуацію зі мною особисто та в філармонії в цілому…».

Під час розгляду справи судом досліджені посадова інструкція директора філармонії, яка затверджена 09.12.2013, з якою ознайомлений ОСОБА_1 та посадова інструкція головного інженера філармонії, яка затверджена 02.03.2015 і, з якою ознайомлений ОСОБА_2 .

Крім того, заступником начальника Управління культури та охорони культурної спадщини начальником відділу ЧОДА Товстопят Л. на адресу ОСОБА_2 надана відповідь від 04.08.2023 №02/01-01.01-09//17839 за результатами вирішення звернення останнього від 21.07.2023, за якою фактично надані роз`яснення чинного законодавства.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України)

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Основний закон України проголошує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю і водночас гарантує кожному право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (статті 3, 34 Конституції України).

Згідно із ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Частиною 4 статті 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до Конституції України життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю (ст. 201 ЦК України).

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Як передбачено ч.1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації щодо особи, яка померла, належить членам її сім`ї, близьким родичам та іншим заінтересованим особам (ч. 2 ст. 277 ЦК). Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію (ч. 4 ст. 277 ЦК). Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена (ч. 7 ст. 277 ЦК).

Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню, крім випадку неумисного повідомлення викривачем недостовірної інформації про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції" в порядку, передбаченому зазначеним Законом, яка підлягає спростуванню.

Кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі (ст. 297 ЦК).

Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації (ст. 299ЦК).

Верховний Суд у постанові по справі № 761/32924/19-ц зазначив, що тлумачення статті 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини щодо її застосування. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Відповідно до п.п. 15 та 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист честі, гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Проте судам необхідно враховувати, що повідомлення оспорюваної інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватись її поширенням, якщо особа, яка повідомила таку інформацію, вжила достатніх заходів конфіденційності для того, щоб ця інформація не стала доступною третім особам. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК (435-15) негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Відповідно до статті 40 Конституції України (254к/96-ВР) усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції (254к/96-ВР), а не поширення недостовірної інформації.

Відповідно до п.4 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України №1, під поняттям гідність розуміється визнання цінності кожної людини як унікальної біопсихосоціальної цінності; з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) уявленням про добро і зло; під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Відповідно до п.19 вказаної постанови Пленуму ВСУ №1, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Як зазначено у п.21 згаданої постанови №1, при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі - Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя. Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися "виставити" себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Аналіз чинного законодавства дає підстави стверджувати про існування презумпції неправдивості відомостей, які завдають шкоди честі, гідності та діловій репутації, а тому обов`язок доведення правдивості такої інформації покладається на особу, яка таку інформацію поширила.

Зміст понять «фактичне твердження» та «оціночне судження» було розкрито у постанові ВС від 01.02.2018 у справі № 757/33799/15-ц.

Так, фактичне твердження це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт сам по собі є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.

Судження - це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів.

Ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому медіа з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду (ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію»).

Як передбачено п.27 постанови Пленуму ВСУ №1, способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, судам необхідно враховувати роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 (v0004700-95) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5) (v0005700-01). Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою і не повинен призводити до припинення діяльності засобів масової інформації чи іншого обмеження свободи їх діяльності. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 23 ЦК (435-15) моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи, тому вимога про відшкодування моральної шкоди може бути заявлена самостійно, якщо, наприклад, редакція засобу масової інформації добровільно опублікувала спростування, яке задовольняє позивача. Ця обставина повинна враховуватися судом при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У разі якщо порушенням права на свободу інформації особі завдано матеріальної чи моральної шкоди, вона має право на її відшкодування за рішенням суду (ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про інформацію»).

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Під час розгляду справи, судом встановлено, що звертаючись до суду з позовом, позивач послався на те, що 21.07.2023 (надійшло і зареєстроване 25.07.2023) відповідачем на ім`я голови Черкаської обласної ради Підгорного А.В. подано службове звернення з приводу проведення службового розслідування та надання оцінки діяльності директора КЗ «Черкаська обласна філармонія ЧОР» ОСОБА_1 з питань непрофесійності дій останнього не на користь роботи творчих колективів філармонії та зловживання службовими становищем на грунті особистої неприязні стосовно ОСОБА_2 особисто. ОСОБА_2 , як зазначено, вважає, що є негативна атмосфера, яку створили подружжя ОСОБА_5 (працюють у філармонії) до нього особисто та у трудовому колективі філармонії в цілому.

Як зазначено вище, це звернення ОСОБА_2 в подальшому надійшло до Управління культури та охорони культурної спадщини ЧОДА, яке 28.07.2023 направило його до КЗ «Черкаська обласна філармонії ЧОР» для розгляду та надання у визначений строк пояснень щодо порушених у зверненні питань.

ОСОБА_1 , як керівник комунального закладу (позивач), просить суд визнати, викладену головним інженером цього ж комунального закладу ОСОБА_2 (відповідачем) у зверненні від 21.07.2023 інформацію недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, порушує його права та свободи, ганьбить його честь і гідність, ділову репутацію, а також просить її спростувати і відшкодувати моральну шкоду.

При цьому, суд вважає, що позивач, який працює на посаді директора Комунального закладу «Черкаська обласна філармонія ЧОР», з 25.06.2013 та по час розгляду цієї справи, - є публічною особою, а тому свідомо відкритий для прискіпливого контролю за його особою, зокрема, у даному випадку, особою, яка перебуває у трудових відносинах із закладом, керівником якого він є.

Крім того, суд погоджується із доводами відповідача про те, що він, як працівник закладу, відповідно до ст. 2 КЗпП України та ст. 16 Закону України «Про звернення громадян», має право на вирішення колективних (індивідуальних) трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку, зокрема й шляхом звернення до центрального органу виконавчої влади (в даному випадку, до голови Черкаської обласної ради) з приводу порушення, як вважає, його трудових прав та прав інших членів трудового колективу закладу.

Під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи позивача про те, що відносно нього відповідачем у зверненні від 21.07.2023 здійснені публічні висловлювання, образи, брутальні, нестримані висловлювання, які б порушували його немайнові права. На думку суду, сам по собі факт письмового звернення відповідача до голови Черкаської обласної ради (саме між Черкаською обласною радою в особі голови обласної ради та громадянином ОСОБА_1 був укладений контракт на призначення останнього на посаду директора КЗ «Черкаської обласної філармонії ЧОР»), свідчить про його необхідність вирішення тих спірних ситуацій (питань), які склалися безпосередньо у взаємовідносинах між сторонами по справі, як працівниками закладу (керівником і підлеглим) та у трудовому колективі цього ж закладу в цілому, за час керування цим закладом саме позивачем.

В судовому засіданні обидві сторони підтвердили факт наявності трудового спору між сторонами, який на даний час вирішується у судовому порядку, а також про неодноразові звернення ОСОБА_2 , зокрема, до голови первинної профспілкової організації КЗ «Черкаська обласна філармонія ЧОР» тощо про порушення його трудових прав та про роботу деяких творчих колективів, - а тому відсутні підстави вважати, що звернення відповідача від 21.07.2023 носить публічний характер. Фактично, суд вважає, що намірами ОСОБА_2 були перевірка компетентними органами (посадовою особою) наведених ним у зверненні від 21.07.2023 обставин, які стосувалися саме професійної діяльності керівника закладу (позивача) і, відповідно, викладена ним інформація є його оціночними судженнями і не є такою, що порушує немайнові права позивача. Крім того, своє звернення ОСОБА_2 не оприлюднював, а направив до посадової особи обласної ради особисто, як фізична особа, яка є підлеглим керівника (позивача) закладу, де вони працюють, а тому скористалася правом повідомити про порушення, як вважає, наявні в діях посадової особи.

Отже, враховуючи принципи верховенства права, громадяни повинні мати можливість повідомляти компетентних посадових осіб держави про поведінку державних службовців, яка їм видається неправомірною або незаконною, а тому, в даному випадку, таким правом і скористався відповідач ОСОБА_2 .

Таким чином, позовні вимоги про визнання інформації недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, а також порушує права та свободи позивача, ганьбить його честь, гідність, ділову репутацію, та про її спростування, - не підлягають до задоволення, оскільки є необгрунтованими. Відповідно, у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, які є похідними від основних, також слід відмовити.

Також при вирішенні спору, судом враховувалася практика ЄСПЛ, яка викладена у справі «Сірик проти України» (заява № 6428/07), рішення від 31.03.2011.

Що стосується заяви відповідача ОСОБА_2 , яка подана його представником адвокатом Березенком Є.А., про відшкодування йому позивачем витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 8000грн. 00коп., то вона підлягає до часткового задоволення за таких підстав:

положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значенням справи для сторони.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Як передбачено ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 п.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі відмови в позові - на позивача.

Як передбачено ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У відзиві на позов відповідачем зазначено, що він просить вирішити питання про судові витрати, з урахуванням витрат на професійну правничу допомогу, які він поніс у зв`язку з розглядом справи; розрахунок судових витрат вказав, що буде надано в порядку та строки, передбачені ЦПК України.

Так, до закінчення судових дебатів стороною відповідача надані докази щодо наданої йому адвокатом правничої допомоги, які досліджені судом: ордер адвоката Березенка Є.А. від 20.09.2023 серія СА №1063862; договір про надання правової допомоги від 11.09.2023, який укладений між адвокатом Березенком Є.А. та Малько О.С., зокрема у справі за позовом ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди; розрахунок витрат, які поніс відповідач на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи від 09.01.2024, квитанцію від 11.09.2023 серія ААК №981832 про оплату вартості послуг за договором від 11.09.2023 у розмірі 5000грн. та квитанцію від 08.01.2024 серія ААК №981841 про оплату послуг адвоката за участь в с/з у справі №711/5301/23 у розмірі 3000грн.

Відповідно до ст. 4 договору від 11.09.2023, розмір гонорару визначається адвокатом за погодженням з замовником. За прийняття доручення до виконання, згідно до цього договору, замовник виплачує суму гонорару (авансовий внесок), що зазначена у додатковій угоді до цього договору.

Як передбачено додатком до договору про надання правової допомоги від 11.09.2023, відповідно до п.4.3 цього договору за правову допомогу, передбачену в розділі І договору, замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі та в порядку, зазначеному в цьому додатку. Сума винагороди за надання професійної правничої допомоги у справі за позовом ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди до прийняття відповідного рішення судом першої інстанції складає 5000грн. Вартість участі адвоката у 1 судовому засіданні у справі про оскарження наказу від 04.09.2023 «Про оголошення догани» та у справі за позовом ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, до прийняття відповідного рішення судом першої інстанції, складає 1000грн. Оплата участі адвоката у судовому засіданні здійснюється замовником за 1 добу до дати судового засідання. Оплата послуг адвоката, передбачена абз. 3 додатку здійснюється протягом 3 днів від часу складання договору.

У розрахунку витрат, які поніс ОСОБА_2 , зазначено, що оплата послуг адвоката у справі за позовом ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди до прийняття відповідного рішення судом першої інстанції складає 5000грн.; оплата послуг адвоката за участь у судових засіданнях у справі за позовом ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди до прийняття відповідного рішення судом першої інстанції складає 3000грн. (3 судові засідання).

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Березенко Є.А. просив задовольнити заяву про відшкодування позивачем відповідачу витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги адвоката у розмірі 8000грн. Зазначив, що всі умови щодо розміру витрат на правничу допомогу визначені договором та додатком до нього; визначено фіксований розмір витрат, а тому відсутня необхідність у надання розрахунку. Даний розмір витрат вважає співмірним. Крім того, зазначив, що у вартість послуг по справі 5000грн. не включені витрати за участь в судових засіданнях.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення такої заяви, оскільки договором не визначені положення щодо ціни послуг та порядку нарахування правничої допомоги; відсутній розрахунок (за які процесуальні документи здійснені нарахування, за які судові засідання тощо); відсутній акт прийнятих робіт і немає детального опису робіт.

Таким чином, на думку суду, слід стягнути з позивача на користь відповідача витрати, пов`язані із наданням йому правничої допомоги адвоката у розмірі 5000грн., враховуючи, що умовами договору від 11.09.2023 та додатком до цього договору передбачено фіксований розмір таких витрат (гонорар, як сума винагороди) 5000грн. у справі за позовом ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди і квитанцією від 11.09.2023 підтверджено здійснення такої оплати.

Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 3000грн. за участь в судових засіданнях, то в цій частині слід відмовити, оскільки адвокатський гонорар форма винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Встановлено, що саме гонорар, як фіксована сума винагороди у цій цивільній справі визначена у договорі та додатку до договору у 5000грн., а тому вважати, що і вартість участі адвоката в 1 судовому засіданні - 1000грн., є також гонораром, не можна. Отже, заява відповідача щодо розподілу судових витрат підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 12, 76-84, 133, 137, 141, 259, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги адвоката у розмірі 5000грн. 00коп.

В іншій частині заяви ОСОБА_2 про стягнення судових витрат, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 24.01.2024.

Головуючий: С. М. Позарецька