Провадження №2-о/523/579/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в колегіальному складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

присяжних: Гаєвої О.В., Якубенайте О.О.

за участі секретаря Славинського А.Ю.

прокурора ОСОБА_1

лікаря ОСОБА_2

адвоката Гусейнова Р.Р. ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку,

ВСТАНОВИВ

КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР 17.09.2024р. звернулось до суду із заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_4 , 1985 року народження, посилаючись на те, що останній був доставлений до лікарні бригадою медичної швидкої допомоги в зв`язку з агресивною поведінкою, висловлюванням погроз на адресу оточуючих. Під час огляду хворого комісією був поставлений діагноз: «Психотичний переважно маячний розлад внаслідок поєднаного вживанням ПАВ з дисфориями та агресивною поведінкою F.19.51». На думку заявника ОСОБА_4 в силу свого психічного захворювання представляє небезпеку для оточуючих. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді від 17.09.2024р. було відкрито провадження у справі з призначенням розгляду справи за участю сторін.

Вислухавши представника КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР, яка підтримала внесену до суду заяву, прокурора який вважав, що ОСОБА_4 слід госпіталізувати в примусовому порядку, заслухавши ОСОБА_4 , який в судовому засіданні вважав, що він не потребує надання допомоги, так як добре себе почуває, його адвоката, законного представника мати ОСОБА_4 , яка вважала за доцільне госпіталізацію її сина, оскільки він стає некерованим, конфліктує та агресивним, вивчивши надані документи, історію хвороби, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 12.09.2024р. був доставлений до лікарні каретою швидкої допомоги за направленням МПД, в зв`язку з агресивною поведінкою, висловлюванням погроз на адресу оточуючих.

Під час огляду 13.09.2024р. ОСОБА_4 виявився напружений, підозрілий, недовірливий. Орієнтований вірно. Доступний малопродуктивному мовному контакту, відповідає односкладово, неохоче, вітіювато. Маячно інтерпретує питання, відповідає не по суті, в своєму розумінні питання. Тримається з переоцінкою. Відмовляється присісти на стілець в кабінеті. Стоїть в напруженій позі, стискає кулаки. Насторожено спостерігає за оточуючим. Легко афектується, стає злобний, гнівливий. Свої хвилювання не розкриває, активно дисимулює. Про себе говорить в множені «ми прийшли, ми говорили, ми постоїмо». Резонерствує. Мова часом розірвана, без логічної послідованості. Мислення грубо паралогічне за структурою. Пояснити своє надходження у лікарні не може. В поведінці підозрілий, з недовірою ставиться до оточуючих. Увага привертається, але швидко виснажується. Емоційно лабільний. Фон настрою знижений. Повідомляє, що «знаходжусь в зговорі, в небезпеці» Наявність обманів сприйняття заперечує. Критики до свого стану немає.

Згідно висновку комісії лікарів психіатрів КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР від 16.09.2024р. ОСОБА_4 поставлений діагноз: «Психотичний переважно маячний розлад внаслідок поєднаного вживанням ПАВ з дисфориями та агресивною поведінкою F.19.51»

Вирішуючи питання щодо розгляду заяви, суд виходить з наступного обґрунтування.

Так, згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Частина друга статті 28 Конституції України визначає, що жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно статті 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу доки наявність такого розладу не буде встановлена на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально - правовими обмеженнями.

Відповідно до частин першої та четвертої ст.11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем - психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутись родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь - яку медичну спеціальність, інші особи.

Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлені вичерпні підстави примусової госпіталізації особи до психіатричного закладу.

Так, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливо лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона:

вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих;

неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Інших правових підстав для примусової госпіталізації особи до психіатричного закладу законодавцем не передбачено.

Європейський Суд з прав людини у справі Winterwerpv. The Netherlands, від 24 жовтня 1979, SeriesAno. 33, S:37 висловив свою позицію, зазначивши, що для того щоб були дотримані вимоги законності позбавлення свободи в сенсі ст. 5 S: 1 (е) Конвенції, повинні бути дотримані три основних принципи:

по - перше, госпіталізована особа має бути визнана з точки зору об`єктивних медичних показників такою, що страждає на психічне захворювання, за виключенням невідкладної психіатричної допомоги;

по-друге, захворювання має бути такого ступеню, щоб вимагати недобровільної госпіталізації;

по - третє, захворювання повинно продовжуватись на протязі періоду госпіталізації.

Встановлені в судовому засіданні обставини вказують, що ОСОБА_4 належною комісією був поставлений діагноз стійкого психічного захворювання, в силу якого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, тобто виявлена у ОСОБА_4 хвороба є такого ступеню, що вимагає його недобровільної госпіталізації. Відтак, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно надати психіатричну допомогу у примусовому порядку в умовах стаціонару для проходження курсу лікування.

Згідно пункту 7 частини першої статті 430 ЦПК України , суд допускає негайне виконання рішення суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2,14,22 Закони України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000р., ст.ст. 339-342 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Заяву комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку задовольнити.

Надати ОСОБА_4 , 1985 року народження, психіатричну допомогу у примусовому порядку в умовах стаціонару комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради для проходження курсу лікування.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Повне рішення суду складено 19 вересня 2024р.

Суддя

Присяжні: