Провадження №4-с/523/31/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Томілко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 7, в місті Одеса скаргу ОСОБА_1 про визнання дій приватного виконавця протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, приватний виконавець Київської області: Микитин Оксана Степанівна, стягувач: ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси через підсистему «Електронний суд » звернувся ОСОБА_1 зі скаргою в якій просив :

- Визнати дії приватного виконавця Київської області Микитин Оксани Степанівни (адреса діяльності м.Ірпінь вул.Виговського 1-О, приміщення 74) щодо не надання відповіді на інформаційний запит від 12.12.2023 рок противоправними;

-Визнати (дії) приватного виконавця виконавця Київської області Микитин Оксани Степанівни (адреса діяльності м. Ірпінь вул. Виговського 1-О, приміщення 74) щодо винесення вимоги ОСОБА_1 у ВП 71521985 від 12.12.2023 року після повернення виконавчого листа стягувачу Противоправною;

- Визнати (дії та /або бездії) приватного виконавця Київської області Микитин Оксани Степанівни (адреса діяльності м. Ірпінь вул. Виговського 1-О, приміщення 74) щодо тримання коштів на рахунках своїх, які надійшли до Приватного виконавця в рамках ВП 71521985 у сумі 312 325,00 грн після повернення виконавчого листа стягувачу від 04.12.2023 року Противоправними;

- Визнати (дії) приватного виконавця Київської області Микитин Оксани Степанівни (адреса діяльності м. Ірпінь вул. Виговського 1-О, приміщення 74) щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП 71521985 від 04.12.2023 року передчасними та противоправними;

- Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП 71521985 від 04.12.2023 року приватного виконавця виконавця Київської області Микитин Оксани Степанівни (адреса діяльності м. Ірпінь вул. Виговського 1-О, приміщення 74);

- Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 ) пред`явити (надати) виконавчий лист по справі 523/6790/19 до виконання до приватного виконавця Київської області Микитин Оксани Степанівни (адреса діяльності м. Ірпінь вул. Виговського 1-О, приміщення 74) у ВП 71521985 у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження;

- Зобов`язати відзвітувати приватного виконавця Київської області Микитин Оксану Степанівну (адреса діяльності м. Ірпінь вул. Виговського 1-О, приміщення 74) про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, повідомивши суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Скарга мотивується тим, що приватний виконавець Київської області: Микитин Оксана Степанівна перешкоджає скаржнику в отриманні копії матеріалів виконавчого провадження, не надає відповіді на інформаційний запит, тримає кошти на своїх рахунках, які надійшли в рамках виконавчого провадження ВП №71521985 у сумі 312 325,00 після повернення виконавчого листа стягувачу. Також протиправно виконавцем винесено вимогу від 12.12.2023 року після повернення виконавчого листа та протиправно винесено постанову від 04.12.2023 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Скаржник, приватний виконавець Київської області Микитин Оксана Степанівни, стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, повідомленні про дату, час та місце розгляду скарги у встановленому законом порядку.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши письмові докази у справі суд встановив.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України, статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження, розумності строків виконавчого провадження, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

За змістом частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб,які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до положень статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

З досліджених судом матеріалів доданих до скарги вбачається, що постановою приватного виконавця Київської області Микитин О.С. від 04.12.2023 року повернуто виконавчий лист № 523/6790/19 від 30 липня 2021 року стягувачу.

Згідно ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема і, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Відповідно до положення п.20 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Обґрунтовуючи скаргу в частині визнання дій приватного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП 1521985 від 04.12.2023 року передчасними, протиправними, та необхідність її скасування, скаржник посилається, на те що приватний виконавець Микитина О.С. не могла виносити постанову про повернення виконавчого документа стягувачу поки кошти не відправила би ОСОБА_2 , а вона цього не зробила, і пішла по шляху тримання коштів боржника на своїх рахунках.

При цьому, суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено неможливість повернення виконавчого листа стягувачу у разі наявності на рахунках приватного виконавця грошових коштів стягнутих з боржника у процесі примусового виконання рішення суду та їх не витребування стягувачем. В свою чергу, законом передбачено випадки не витребування стягувачем стягнутих з боржника грошових сум (ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що скарга в частині визнання дій приватного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП 1521985 від 04.12.2023 року передчасними, протиправними та скасування постанови від 12.12.2023 року, зобов`язання ОСОБА_2 надати виконавчий лист № 523/6790/19 до приватного виконавця в місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження, не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» грошові кошти, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

Стягувачу - фізичній особі стягнуті з боржника кошти перераховуються виконавцем на зазначений у заяві про примусове виконання рішення рахунок у банку або іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг (заяві про зміну реквізитів рахунку у банку або іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг) чи надсилаються на адресу стягувача поштовим переказом не пізніше наступного робочого дня з дня надходження таких коштів на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

У разі якщо стягнуті з боржника грошові кошти не витребувані стягувачем протягом одного року з дня їх зарахування на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, за умови повідомлення виконавцем стягувача про наявність стягнутих на його користь грошових коштів.

Згідно п. 1 розділу VІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, стягнуті з боржника грошові суми підлягають зарахуванню на рахунки для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, відкриті Міністерством юстиції України, міжрегіональними управліннями Міністерства юстиції України, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках, приватними виконавцями - в державних банках, у тому числі рахунки в іноземній валюті (далі - депозитний рахунок).

При надходженні коштів на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби чи рахунок авансового внеску відповідальна особа органу державної виконавчої служби повинна невідкладно повідомити начальника органу державної виконавчої служби, від якого боржника чи стягувача надійшли кошти і в якій сумі. Начальник органу державної виконавчої служби на виписці з рахунку Державної казначейської служби України або банку ставить напис "ознайомлений", підпис та дату ознайомлення. (пункт 11 Інструкції)

У разі відсутності відомостей, яким чином проводити виплату коштів, виконавець повідомляє стягувача про наявність належних йому коштів та пропонує йому повідомити шляхи отримання ним коштів (через фінансові установи з обов`язковим зазначенням реквізитів для перерахування коштів або поштовим переказом із зазначенням повної адреси стягувача).

13. Розподіл стягнутих з боржника грошових сум здійснюється в порядку, визначеному статтею 45 Закону.

У разі наявності відомостей від стягувача про шляхи отримання ним коштів державний виконавець невідкладно після ознайомлення з інформацією про надходження коштів готує одне розпорядження (додатки 6, 7) (у тому числі за зведеним виконавчим провадженням), яким визначає належність указаних коштів та спосіб перерахування стягувачу, яке затверджується начальником органу державної виконавчої служби із зазначенням дати та скріплюється печаткою органу державної виконавчої служби. Розпорядження готується в двох примірниках, оригінал видається відповідальній особі, копія залишається у виконавчому провадженні.

Приватний виконавець у разі наявності відомостей від стягувача про шляхи отримання ним коштів зобов`язаний перерахувати кошти стягувачу - фізичній особі не пізніше наступного робочого дня з дня надходження таких коштів, стягувачу - юридичній особі не пізніше ніж протягом трьох робочих днів від дня їх надходження на відповідний рахунок.

У разі якщо стягнуті з боржника грошові суми не витребувані стягувачем протягом одного року з дня їх зарахування на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, такі суми зараховуються до Державного бюджету України за умови повідомлення виконавцем стягувача про наявність стягнутих на його користь грошових сум.

Суд не вбачає правових підстав для задоволення скарги в частині визнання дій приватного виконавця протиправними щодо тримання коштів на рахунках в рамках ВП 71521985 після повернення виконавчого листа стягувачу, поскільки з матеріалів доданих до скарги неможливо встановити чи були у приватного виконавця відомості, яким чином проводити виплату коштів стягувачу, що в свою чергу дало б суду можливість перевірити виконння приватним виконавцем Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року. Одночасно, суд вкотре зазначає, що законом передбачено випадки не витребування стягувачем стягнутих з боржника грошових сум.

Відповідно до вимоги від 12.12.2023 року (а.с.32), з метою неупередженого, своєчасного і в повному обсязі виконання рішення та керуючись положеннями частини шостої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» стягнуті з боржника кошти, що залишилися після задоволення всіх вимог за виконавчими документами, перераховуються боржнику, приватним виконавцем направлено на адресу скаржника вимогу, якою зобов`язано в триденний строк з моменту отримання вимоги, надати інформацію про відкритий рахунок в банківській установі

Аналіз зазначених вище норм права дає підстави вважати, що в процесі виконання рішення суду, а саме внесення боржником коштів на депозитний рахунок приватного виконавця, дані кошти повинні бути направлені стягувачу. В іншому випадку через рік вони будуть зараховані до Державного бюджету України.

Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено повернення боржнику коштів, зарахованих на депозитний рахунок приватного виконавця внаслідок примусового виконання рішення суду, при поверненні виконавчого листа стягувачу без виконання, а тому, суд вважає за необхідне задовольнити скаргу в частині визнання дій приватного виконавця Київської області Микитин Оксани Степанівни щодо винесення вимоги ОСОБА_1 у ВП 71521985 від 12.12.2023 року після повернення виконавчого листа стягувачу протиправними.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Так, ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 11.01.2024 року у задоволенні клопотання скаржника про витребування доказів відмовлено, з підстав визначених п.4 ч.2 ст.84 ЦПК України.

Отже, дослідивши додані до скарги докази, суд встановив, що скарга підлягає частковому задоволенню .

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи, що скаржником доведено факт ненадання відповіді приватним виконавцем на інформаційний лист від 12.12.2023 року, невідповідність вимоги приватного виконавця у ВП 71521985 від 12.12.2023 року Закону України "Про виконавче провадження", суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 255, 260, 447- 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання дій приватного виконавця протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, приватний виконавець Київської області: Микитин Оксана Степанівни, стягувач: ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати дії приватного виконавця Київської області Микитин Оксани Степанівни ( адреса діяльності м. Ірпінь вул. Виговського 1-О, приміщення 74) щодо не надання відповіді на інформаційний запит від 12.12.2023 року, противоправними.

Визнати дії приватного виконавця виконавця Київської області Микитин Оксани Степанівни (адреса діяльності м. Ірпінь вул. Виговського 1-О, приміщення 74) щодо винесення вимоги ОСОБА_1 у ВП 71521985 від 12.12.2023 року після повернення виконавчого листа стягувачу, противоправними.

В решті скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 19.01.2024 року.

Суддя