Справа № 203/4783/24
Провадження № 2-о/0203/155/2024
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

за участі секретаря Погрібного О.Ю.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі в порядку окремого провадження цивільну справу у паперовій формі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

16 вересня 2024 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС звернулася до суду з заявою окремого провадження, визначивши заінтересованою особою ОСОБА_2 , відповідно до якого просить суд видати обмежувальний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 та встановити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 терміном на шість місяців, поклавши на нього наступні обов`язки: 1) заборонити прибувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) заборонити наближатися на 100 метрів до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та інших місць частого відвідування постраждалої особи ОСОБА_1 ; 3) заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В обґрунтування заяви зазначає, що заявник ОСОБА_1 доводиться матір`ю ОСОБА_2 та вони проживають разом у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що належить їм на праві спільної сумісної власності. Після того як помер чоловік заявника, ОСОБА_2 почав знущатися з неї, зокрема спочатку вчиняв сварки та скандали, здійснював психологічне насильство у родині, а пізніше став застосовувати фізичну силу до заявника. При цьому, заявниця тривалий час терпіла знущання сина та до поліції не зверталась через відчуття сорому та маючи сподівання на виправлення сина. Натомість, в подальшому ситуація почала тільки погіршуватися, між сторонами постійно виникають сварки та конфлікти, заявниця вимушена постійно викликати поліцію, просити допомоги у сусідів та у старшого сина. У заявниці кожного дня виникає почуття тривоги та занепоєності щодо дій свого сина, вона відчуває страх за своє життя та здоров`я, адже син проявляє агресію та не контролює свою поведінку. Під час нападів ОСОБА_2 намагається відібрати у ОСОБА_1 грошові кошти, трощить її особисті речі, погрожує розправою та застосовує фізичне насильство. ОСОБА_2 ніколи не здійснює покупки продуктів харчування, речей побутового вжитку, не сплачує комунальні послуги, натомість вимагає від ОСОБА_1 гроші, забезпечувати його всім необхідним, щоразу погрожуючи позбавити її життя, а саме стверджує, що «ножичком почікає», отруїть, спалить квартиру. ОСОБА_2 постійно висловлюється нецензурною лайкою в бік ОСОБА_1 , погрожує їй та всіляко залякує. Протягом останніх трьох років ситуація значно погіршилася та ОСОБА_2 систематично застосовує до заявниці фізичне і психологічне насильство, регулярно знаходиться у стані алкогольного та/або наркотичного сп`яніння та саме в такому стані є особливо агресивним. Щонайменше п`ять разів за 2024 рік відносно ОСОБА_2 органом поліції виносилися термінові заборонні приписи. Патрульні екіпажі поліції, що прибувають за викликом потерпілої ОСОБА_1 або її сусідів, зазвичай забирають ОСОБА_2 у кайданках до відділення поліції зважаючи на його агресивну та неконтрольовану поведінку. 10 вересня 2024 року внаслідок безпідставної агресії з боку ОСОБА_2 заявник вчергове зазнала фізичного насильства від свого сина, отримавши тілесні ушкодження у вигляді синців. Кривдник бив, хапав, штовхав та тягав заявника, трощив меблі та речі, виламав двері. Наразі ОСОБА_2 продовжує вчиняв психологічне насильство по відношенню ОСОБА_1 , шляхом висловлення образ та погроз, нецензурної лайки, висловленої на адресу матері, а також шляхом телефонних погроз, під час яких погрожує застосуванням тілесних ушкоджень ОСОБА_1 . Заявник вважає, що її подальше спільне проживання в одній квартирі з сином ОСОБА_2 є неможливим, оскільки існує реальна загроза життю та здоров`ю заявника через поведінку її сина.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 вересня 2024 року зазначена справа розподілена та передана судді Колесніченко О.В.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2024 року заява прийнята до розгляду та відкрите провадження в порядку окремого провадження з призначенням судового засідання з викликом заявника та заінтересованої особи.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі, наполягаючи на її задоволенні з наведених у ній підстав. Зазначила, що незважаючи на те, що є пенсіонером продовжує працювати у лікарні ім. Мечникова сестрою-хазяйкою, завжди намагалася підтримати сина, проте гнів від всіх своїх невдач в особистому житті він зганяє на ній і щодалі, то ситуація все гірше.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило, що згідно абз. 2 ст. 350-5 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Свідок ОСОБА_4 , будучи допитаним під присягою, в судовому засіданні показав, що доводиться заявнику сином, а ОСОБА_2 - старшим рідним братом. Свідок показав, що його матір ОСОБА_1 та його молодший брат ОСОБА_2 спільно проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Так, у 2015 році помер батько та після цього ОСОБА_2 почав себе поводити неадекватно по відношенню до матері, а саме систематично, знаходячись у стані сп`яніння (алкогольного та/або наркотичного) влаштовує скандали та погроми вдома, що проявляється у висловлюванні нецензурною лайкою в бік матері, приниженні її, погрозами її життю та здоров`ю, фізичною розправою. Матір неодноразово телефонувала свідкові за допомогою у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 принижує її, кричить, висловлюється нецензурною лайкою, виламує двері, б`є посуд, все трощить в квартирі. Декілька разів свідок приїздив до матері та ремонтував двері та меблі, які пошкодив його брат. Свідок проводив зі своїм молодшим братом ОСОБА_2 профілактичні бесіди з приводу домашнього насильства відносно матері, під час яких ОСОБА_2 впевнював, що більше не вчинятиме домашнього насильства по відношенню до матері, проте через деякий час ОСОБА_2 почав поводити себе так само, після чого на адекватний контакт не йде, не вважає необхідним проходити лікування. Приблизно у 2016 році ОСОБА_2 завдав ОСОБА_1 тілесні ушкодження, вона зверталася до лікарні, знімала побої, проте в поліцію не заявляла через побоювання подальшого насильства стосовно себе. Свідок також пояснив, що матір кожного разу намагалася запобігти скандалам, розмовляти з молодшим братом, проте він не змінював своєї поведінки, продовжував ображати, принижувати та знущатися з матері, внаслідок чого остання неодноразово вимушена була викликати поліцію. Проте, не зважаючи навіть на виклики поліції та притягнення до відповідальності, ОСОБА_2 не змінює своєї поведінки по відношенню до матері. Більш того ОСОБА_2 ніде не працює, продукти харчування та інші необхідні речі для повсякденного життя не здійснює, через що вимагає від матері гроші. Зазвичай матір дзвонить свідкові за допомогою та слухавку не кладе, таким чином, свідок неодноразово чув як його молодший брат знушається з матері, трощить все, погрожує фізичної розправою, наносить побої, зокрема, в останнє завдав тілесних ушкоджень, що призвело до набряку коліна та тривалого лікування і донині. 11 вересня 2024 року, після завершення дії термінового заборонного припису, ОСОБА_2 , перебуваючи у стані сп`яніння, прибув до квартири та вчинив погром у квартирі, принижував, дуже ображав матір, погрожував фізичною розправою, штовхав, заподіяв синців.

Свідок ОСОБА_5 , будучи допитаною під присягою, в судовому засіданні показала, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та доводиться заявнику сусідкою, з якою проживають на одному поверсі та підтримують добросусідські відносини. Разом з нею мешкає її син ОСОБА_6 . Так, після повномасштабного вторгнення рф на територію України свідок вимушено поїхала за межі України, а в 2023 році повернулася додому, проте побачивши ОСОБА_6 була здивована погіршенням його зовнішнього вигляду, неохайним, різким, постійно у стані сп`яніння, став схожим на особу яка стабільно зловживає алкоголем чи наркотиками. Неодноразово, починаючи з 2023 року, ОСОБА_5 була свідком подій, що відбувалися в квартирі АДРЕСА_3 , систематично спостерігала, що ОСОБА_2 по влаштовує скандали і трощу у квартирі, висловлюється нецензурною лайкою на адресу матері, погрожує фізичною розправою, виламує двері в квартирі, б`є посуд, техніку та все в квартирі. ОСОБА_5 сама декілька разів викликала поліцію та повідомляла про насильство відносно сусідки з боку її сина, через реальні побоювання за її життя. Свідок декілька разів розмовляла з ОСОБА_7 з приводу його поведінки по відношенню до своєї матері, але щоразу під час розмови він ховав очі та нічого не говорив. Останнього разу ОСОБА_5 стала свідком скандалу, який відбувся 11 вересня 2024 року, коли ОСОБА_2 , перебуваючи у стані сп`яніння знову почав трощити все в квартирі, вибив двері на балконі, викинув п`ятилітрову пляшку з вікна на перехожих, висловлював погрози фізичної розправи ОСОБА_1 , нецензурно принижував та штовхав її, кидався, внаслідок чого знову викликали поліцію і йому видали терміновий заборонний припис н а10 днів, проте щоразу по закінченні дії заборонних приписів він повертається і кожного разу стає дедалі гірші наслідки його погромів і його знущання неможливо терпіти навіть сусідам у будинку.

Суд, вислухавши усні пояснення заявника, допитавши свідків, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням зібрані докази, як окремо, так і в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступних міркувань та встановлених у судовому засіданні обстави.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 15).

Так, ще 13 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулася до КЗ «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР за фактом побиття її сином в ніч 12 лютого на 13 лютого 2015 року (бив її руками по голові, душив руками за шию, табуреткою бив її по верхнім кінцівкам), у зв`язку з чим згідно висновку судово-медичної експертизи № 615 від 13 лютого 2015 року у ОСОБА_1 виявлені ушкодження у вигляді: синців голови та обох верхніх кінцівок, саднин верхньої кінцівки, що спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо в термін, на який вказує обстежена. За своїм характером виявлені у неї тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки (а.с. 41-42).

З відповіді Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 6813/105/05-2024 від 05 серпня 2024 року (а.с. 6-7) вбачається, що у період часу з 01 січня 2021 року по 19 липня 2024 року на спецлінії «102» ГУНП обліковується одне повідомлення від ОСОБА_1 про правопорушення, вчинене за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема: 11 лютого 2024 року о 02:20 год. з абонентського номеру телефону НОМЕР_1 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , зараз син, ОСОБА_2 , знову в неадекватному стані дзвонить в домофон, погрожує фізичною розправою, домашнє насильство вчиняє систематично. Дане повідомлення прийнято, внесено до електронної картки № НОМЕР_2 , передано до Дніпровського РУП ГУНП, де зареєстровано до єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події 11 лютого 2024 року за № 4129. На місце події 11 лютого 2024 року направлено наряд Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту Національної поліції України. 11 лютого 2024 року о 03:52 год. поліцейським УПП в Дніпропетровській області складено електронний рапорт, згідно якого за вищевказаною адресою виявлено заявницю, яка повідомила, що її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , неодноразово вчиняє щодо неї домашнє насильство психологічного характеру. Також у період з 01 січня 2021 року 00:00 год. по 18 липня 2024 року 23:59 год. на адресу виклику: АДРЕСА_1 , обліковується п`ять повідомлень, зокрема:

1) 27 січня 2024 року о 23:54 год. з абонентського номеру телефону НОМЕР_3 надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , син погрожує матері ОСОБА_1 , заявниці зателефонувала подруга та просила викликати поліцію. Зазначене повідомлення прийняте, внесене до електронної картки, передано до ДРУП, де зареєстроване в єдиному обліку заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення та інші події. 27 січня 2024 року на місце направлено наряд УПП в Дніпропетровській області;

2) 28 січня 2024 року о 00:02 год. з абонентського номеру телефону НОМЕР_4 надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , свекруху ( ОСОБА_1 ) б`є молодший син (37 років), сама жінка боїться викликати поліцію, син ламає все у квартирі, поводиться неадекватно, можливо нетверезий або знаходиться під дією якихось речовин. Дане повідомлення прийняте, внесене до електронної картки, передане ДРУП, де зареєстроване в єдиному обліку заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення та інші події;

3) 10 лютого 2024 року о 22:51 год. з абонентського номеру телефону НОМЕР_5 надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , зараз подругу б`є син, усе трощить в квартирі, минулого разу син кричав, що в нього є пістолет на балконі, домашнє насильство чинить систематично. Дане повідомлення прийняте, внесене до електронної картки, передане ДРУП, де зареєстроване в єдиному обліку заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення та інші події. 10 лютого 2024 року на місце події направлено наряд УПП в Дніпропетровській області;

4) 24 травня 2024 року о 20:56 год. з абонентського номеру телефону НОМЕР_6 надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , зараз буянить сусід ОСОБА_6 , вибиває двері квартири матері. Дане повідомлення прийняте, внесене до електронної картки, передане ДРУП, де зареєстроване в єдиному обліку заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення та інші події. 24 травня 2024 року на місце події направлено наряд УПП в Дніпропетровській області;

5) 16 червня 2024 року о 17:37 год. з абонентського номеру телефону НОМЕР_6 надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , сусід (37 років), в стані наркотичного або алкогольного сп`яніння крушить та все ламає у квартирі. Поліцію попрохала викликати матір ( ОСОБА_8 ), періодично застосовує фізичну силу до неї. Вона наразі не встигла нічого повідомити, ймовірно син вихопив телефон. Вже неодноразово викликали поліцію. Швидка медична допомога не потрібна. Дане повідомлення прийняте, внесене до електронної картки, передане ДРУП, де зареєстроване в єдиному обліку заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення та інші події. 16 червня 2024 року на місце події направлено наряд УПП в Дніпропетровській області.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2024 року, що набрала законної сили 02 квітня 2024 року, у справі № 203/1056/24 (провадження № 3/0203/578/2024) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., зокрема адміністративне стягнення накладене за те, що 10 лютого 2024 року о 22:52 год. ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , умисно погрожував тілесним ушкодженням та фізичною розправою по відношенню своєї матері ОСОБА_1 , вчинивши домашнє насильство психологічного характеру (а.с. 47).

Окрім цього, постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2024 року, що набрала законної сили 02 квітня 2024 року, у справі № 203/799/24 (провадження № 3/0203/466/2024) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., зокрема адміністративне стягнення накладене за те, що 27 січня 2024 року приблизно о 18:00 год. за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння ображав нецензурною лайкою, штовхав, погрожував фізичною розправою своїй матері ОСОБА_1 , чим міг завдати психологічного чи фізичного болю (а.с. 48).

Також, судом встановлено, що ОСОБА_2 28 січня 2024 року, 10 лютого 2024 року, 16 червня 2024 року та 11 вересня 2024 року виносилися тимчасові заборонні приписи строком по 10 діб у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_1 (а.с. 43, 44, 45, 46).

Про завдання окрім домашнього насильства фізичного та психологічного характеру також і домашнє насильство економічного характеру свідчать покази свідків про пошкодження особистих речей, техніки, посуду заявниці, хатніх меблів, в тому числі дверей, показання яких повністю узгоджуються з доданими представником заявника світлинами про характер і значний обсяг пошкоджень, заподіяних у квартирі, виламаних дверей за подіями 11 вересня 2024 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеними обставини систматичного вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 фізичного, психологічного та економічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_1 .

Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - колишнє подружжя, батьків (мати, батько) і дитину (дітей).

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Відповідно до п. п. 3, 7, 17 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству`домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Згідно ч. ч. 2, 3ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Наявність чи відсутність ризиків в поєднанні з доведеним фактом вчинення особою домашнього насильства є основною і фактично єдиною підставою для застосування чи не застосування обмежувального припису.

«Оцінка ризиків» та «наявність ризиків» є основними обставинами, які повинні бути встановленні судом для ухвалення законного та обґрунтованого рішення в справах про видачу обмежувального припису.

Отже, за результатами оцінки досліджених доказів, суд дійшов переконання, що через систематичне домашнє насильство фізичного, психологічного та економічного характеру, що проявляється у нанесені побоїв, застосуванні словесних образах, погрозах і залякуваннях, що вчиняє ОСОБА_2 відносно своєї матер, знищенні та пошкодженні її речей, заявник як особа, що постраждала від систематичного домашнього насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом № 2229-VIII, а відтак, суд вбачає підстави для видачі обмежувального припису з покладенням на заінтересовану особу відповідних заборон.

На думку суду, видача обмежувального припису повинна забезпечити дієвий, ефективний та невідкладний захист заявника від домашнього насильства та буде сприяти недопущенню повторних випадків такого насильства, а інтереси жертви домашнього насильства у даній конкретній ситуації переважають над інтересами кривдника, який впродовж дії припису буде позбавлений права на спілкування з заявником.

Також зважаючи на тривалість та систематичність застосування насильства психологічного характеру кривдником до постраждалої особи, враховуючи психологічний стан заявника, а також її вік та стан здоров`я, вказані вище обмеження суд вважає за необхідне застосувати терміном на шість місяців.

Вирішуючи питання щодо заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, суд бере до уваги, що ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є співвласником цієї квартири разом з матір`ю ОСОБА_2 та старшим братом.

Оскільки встановлено, що факти систематичного домашнього насильства мали місце за адресою спільного проживання заявника та ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_4 , факти усіх проявів насильства (фізичного, психологічного та економічного характеру) мали місце саме під час спільного проживання, суд вважає за необхідне встановити заборону перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_2 .

Зважаючи на форми прояву встановленого в судовому засіданні систематичного домашнього насильства, також підлягають задоволенню вимоги щодо заборони наближатися на 100 метрів до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та інших місць частого відвідування постраждалої особи ОСОБА_1 , в тому числі за відомим місцем її оботи; заборони ведення листування, телефонних переговорів з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

При цьому, суд зазначає, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосування такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи з урахуванням того, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи, зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 28 квітня 2020 року у справі № 754/11171/19.

Згідно ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

На підставі ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10-13, 76-81, 223, 258-260, 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) визначивши останньому наступні тимчасові обмеження:

- заборонити прибувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити наближатися на 100 метрів до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та інших місць частого відвідування постраждалої особи ОСОБА_1 , в тому числі за місцем її роботи;

- заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видати строком на 6 (шість) місяців, до 19 березня 2025 року включно.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника, а саме ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також відповідну районну адміністрацію за місцем проживання (перебування) заявника, а саме Центральну адміністрацію Дніпровської міської ради.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Колесніченко