Справа № 643/1834/24
Провадження № 2/643/1744/24
18.09.2024 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - Поліщук Т.В.,
за участю секретаря судового засідання - Костенюк А.В.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судового засіданні у приміщенні суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом та звернення стягнення на предмет іпотеки,-
З лютого 2022 по теперішній час Позичальник .повністю припинив виконувати свої кредитні зобов`язання, зокрема, не здійснює погашення кредиту (основну суму боргу) та не сплачує нараховані проценти за користування кредитом.
Станом на 24.01.2024 заборгованість за Кредитним договором становить у загальному розмірі 240 296,09 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) становить 180 606,57 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом - 59 689,52 грн. Таким чином, відповідачем порушувались умови Кредитного договору. Несвоєчасне виконання зобов`язань щодо сплати щомісячних платежів (повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом) протягом строку дії кредитного договору призвело до виникнення заборгованості. На теперішній час вимога Банку залишається не задоволена, заборгованість за Договором не погашена. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 28.02.2024 провадження у справі відкрито, і справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 15.05.2024 підготовче провадження по справі закрито і справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, прохала задовольнити, провести розгляд справи заочно.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про час і місце судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином, на неодноразові виклики в судове засідання не з`явилися, причину неявки не повідомили, відзив на позов не надали.
Частиною 8 ст. 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст. 280 ЦПК України.
Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з умовами п.п. 2.1.- 2.4. Кредитного договору Банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах Договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим Договором строки Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Пунктом 2.4.1 встановлено, що за користування Кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 21,49 процентів річних. Зазначена в цьому пункті Договору процентна ставка є фіксованою.
Відповідно до п. 3.3.1 договору всі платежі за договором (повернення Кредиту, сплата процентів за користування кредитом, комісійні винагороди, штрафних санкцій тощо) здійснюються шляхом списання Банком в договірному порядку коштів з Поточного рахунку. За умови попереднього погодження з Банком Позичальник має право здійснювати будь-які платежі за цим Договором шляхом внесення готівки в касу банку без попереднього зарахування таких коштів на поточний рахунок. Будь-який платіж за цим договором (повернення Кредиту, сплата процентів за користування кредитом, комісійні винагороди, штрафних санкцій тощо) вважається погашеним з моменту зарахування відповідної суми на відповідний внутрішній рахунок банку.
Пунктом 3.3.2 договору встановлено, що повернення кредиту, сплата процентів та комісійних винагород (у разі їх встановлення за цим договором) здійснюється позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим договором.
Згідно з п. 3.3.3. Кредитного договору, Позичальник зобов`язується здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 2 500,00 гривень (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок) та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок Основної суми боргу за Кредитом, комісійних винагород (у разі їх встановлення за цим Договором) щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з жовтня 2018 року, шляхом внесення коштів на Поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання коштів, надане йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення Основної суми боргу за Кредитом, сплати процентів та комісійних винагород*відповідно до черговості, визначеної цим Договором.
Якщо сума платежу, що надійшла в рахунок повернення кредиту, сплати процентів та комісійних винагород (у разі їх встановлення за цим договором) в будь-якому місяці строку дії договору менша розміру, вказаного у п.п. 3.3.3 цього договору, то несплачений платіж, нараховані проценти та комісії, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати суму коштів, необхідну для погашення простроченого платежу та сплати нарахованої пені за простроченої платежі з урахуванням вимог п. 9.2 цього договору (п. 3.3.4 Договору).
Згідно до п.п. 4.3.1, 4.3.2 обов`язками позичальника є: належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе за цим договором зобов`язання.
У строки, обумовлені цим договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором.
Крім того, відповідно до пункту 4.3.3 договору у випадку порушення умов цього договору та/або документів забезпечення достроково повернути кредит в порядку, передбаченому п. 3.9 договору, з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійних винагород, а також сплати неустойки (штрафні санкції), як це передбачено в договорі та відшкодувати банку в повному обсязі збитки.
Пунктом 4.3.11 договору завчасно забезпечувати наявність коштів для сплати чергових платежів за цим договором на поточному рахунку.
З метою забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором, між Банком та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 25.09.2018 укладено Іпотечний договір № 11/0014/1 (посвідчений 25.09.2018 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Палевою О.М., зареєстрований в реєстрі за № 1784). Предметом іпотеки за Іпотечним договором є квартира, трикімнатна, загальноою площею 64,4 кв.м., житловою площею 43,3 кв.м., під номером АДРЕСА_1 (а.с.44-59).
У відповідності до п. 4.1.3 та п. 4.1.4. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право самостійно обирати спосіб захисту стягнення на Предмет іпотеки та у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником Зобов`язання за Кредитним договором та/або Іпотекодавцем обов`язків за цим Договором, а також в інших випадках, передбачених цим Договором, Законодавством, Кредитним договором, звернути стягнення на Предмет іпотеки і задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги в повному обсязі, включаючи: 1) основну суму боргу відповідно до умов Зобов`язання, 2) проценти за користування Кредитом, комісії, неустойки (пені, штрафи).
Пунктом 7.1 Іпотечного договору передбачено, що Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадках, передбачених цим Договором та Законодавством, в тому числі у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником умов Зобов`язання (повністю або частково), зокрема, але не виключно, якщо в строки, встановлені Кредитним договором, Позичальник не поверне (повністю або частково) Іпотекодержателю суму Кредиту, та/або не сплатить проценти за користування Кредитом.
Згідно з п. 7.2. Іпотечного договору, при настанні зазначених у п. 7.1. Договору випадків «Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю та/або Позичальнику письмову вимогу про усунення порушення Зобов`язання та/або зобов`язань, передбачених цим Договором, у строк, що не перевищує 60 (шестидесяти) календарних днів, та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом зазначеного строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержавтель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до умов цього Договору.
Пунктом 7.3 зазначеного Договору за вибором Іпотекодержателя застосовується один із наведених способів звернення стягнення на Предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя, зокрема, і за рішенням суду (п 7.3.1).
Таким чином, відповідно до пп 3.9.1., 3.9.2. Кредитного договору термін дострокового повернення кредиту вважається таким, що настав 16.11.2023.
AT «Ощадбанк» свої зобов`язання, встановлені Кредитним договором, виконав в повному обсязі та належним чином шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі 300 000,00 грн. на поточний рахунок відповідача НОМЕР_1 , що підтверджується меморіальним ордером № 11/0014 від 25.09.2018 та виписками по рахунках за період з 25.09.2018 по 24.01.2024 (а.с.20, 97-130).
У зв`язку з порушенням умов Кредитного договору та несвоєчасного виконання зобов`язань щодо сплати щомісячних платежів, повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом протягом строку дії кредитного договору призвело до виникнення заборгованості.
Станом на 24.01.2024 заборгованість за Кредитним договором становить у загальному розмірі 240 296,09 грн., з яких: 180 606,57 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 59 689,52 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом.
Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості та умовами договору укладеного між сторонами.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.
Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Дослідивши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши докази, суд доходить висновку, що ОСОБА_2 , свої договірні зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим вимога про стягнення заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Також позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за Договором про споживчий кредит (під іпотеку) № 11/0014 від 25.09.2018 звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 64,4 кв.м., житловою площею 43,3 кв.м., під номером АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
Щодо визначеного способу звернення стягнення на предмет іпотеки та його початкової ціни з прилюдних торгів, суд дійшов наступного висновку.
Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (ч. 1 ст. 546 ЦК України).
Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ст. 575 ЦК України).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно із ч. 1 ст. 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Таким чином, згідно із наведеним положенням Закону право на звернення стягнення на предмет іпотеки виникає у іпотекодержателя у разі невиконання вимоги банку про дострокове виконання основного зобов`язання, тобто пред`явленню позову про звернення стягнення на предмет іпотеки обов`язково має передувати пред`явлення вимоги про дострокове виконання основного зобов`язання.
Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.
Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту.
Частина 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що в разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
Пунктами 4.1.4. Іпотечного договору передбачено, що Іпотекодержатель має право, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником Зобов`язання за Кредитним договором та/або Іпотекодавцем обов`язків за цим Договором, а також в інших випадках, передбачених цим Договором, Законодавством, Кредитним договором, звернути стягнення на Предмет іпотеки і задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги в повному обсязі, включаючи: 1) основну суму боргу відповідно до умов Зобов`язання, 2) проценти за користування Кредитом, комісії, неустойки (пені, штрафи).
Приписами ст. 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» встановлено, що Позивач має право організувати продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу між Іпотекодавцем та покупцем або продати від свого імені, якщо це передбачено іпотечним договором, або Іпотекодержатель та Іпотекодавець досягли відповідної згоди шляхом укладення договору про задоволення вимог Іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню. При цьому кошти за придбану нерухомість покупець сплачує на банківські рахунки Іпотекодержателя.
Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договором про задоволення вимог Іпотекодержателя також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, яке визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.
Згідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм ст. 38, 39 Закону України «Про іпотеку» можна зробити висновок, що у розумінні норми ст. 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 38 цього Закону.
Разом з тим відповідно до ст. ст. 19, 57 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад, така вартість майна змінилася.
У спорах цієї категорії, лише не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення, та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень.
Даної правової позиції дійшов Верховний суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в Постанові від 23.05.2018 року по справі № 643/2362/14-ц.
Враховуючи зазначене, у випадку звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його реалізації на прилюдних торгах через органи виконавчої служби (приватного виконавця), початкова ціна для реалізації зазначається не в рішенні суду, а визначається вже на стадії виконання такого рішення відповідно ст. 57 Закону України Про виконавче провадження.
Згідно до правової позиції викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі № 361/7543/17 (провадження № 14-546цс19) звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня. Наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором за наведеними вище положеннями законодавства не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб передбачений законодавством.
Станом на час розгляду справи заборгованість за Договором про споживчий кредит (під іпотеку) № 11/0014 від 25.09.2018 залишається не погашеною, а вимога акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» не виконаною. На підставі викладеного, суд вважає, що позов акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 7208,88 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 7, 10-13, 18, 76-81, 89, 128-131, 141, 211, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд -
Позов - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Суддя Т.В. Поліщук