Справа № 486/914/24
Провадження № 2/467/300/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Догарєвої І.О.,

за участю секретаря Скорнякової С.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Критий ринок м. Южноукраїнська» про скасування наказу про оголошення догани, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

в с т а н о в и в :

22.05.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з позовною заявою до Комунального підприємства «Критий ринок м. Южноукраїнська» про скасування наказу про оголошення догани, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2024 року справа передана на розгляд судді Далматовій Г.А. 23.05.2024 року суддя Далматова Г.А. залишила позовну заяву без руху.

04.06.2024 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про усунення недоліків шляхом подачі до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області уточненої позовної заяви із зазначенням суми середнього заробітку, її розрахунку, з наданням доказів цієї суми, а також надав до суду докази сплати судового збору за вимогу немайнового характеру на суму 1211,20 грн.

Ухвалою судді від 04.06.2024 року провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Критий ринок м. Южноукраїнська» про скасування наказу про оголошення догани, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відкрито. Призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24.06.2024 року задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Далматової Г.А.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2024 року справа передана на розгляд судді Савіну О.І.

Ухвалою від 01.07.2024 року суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської областіСавін О.І. заявив самовідвід від розгляду цієї справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2024 року справа передана на розгляд судді Волощук О.О.

Ухвалою від 09.07.2024 року суддя Волощук О.О. прийняла цивільну справу за позовною заявою до Комунального підприємства «Критий ринок м. Южноукраїнська» про скасування наказу про оголошення догани, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до свого провадження.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 31.07.2024 року відмовлено у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Волощук О.О., цією ж ухвалою суддя заявила самовідвід.

У зв`язку з неможливістю після відводів (самовідводів) утворити новий склад суду для розгляду справи, розпорядженням голови Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06.08.2024 року цивільну справу №486/914/24 за позовною заявою до Комунального підприємства «Критий ринок м. Южноукраїнська» про скасування наказу про оголошення догани, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу передано на розгляд до Арбузинського районного суду Миколаївської області, який є найбільш територіально наближеним до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області.

15.08.2024 року справа надійшла до Арбузинського районного суду Миколаївської області та передана на розгляд судді Догарєвій І.О. Ухвалою судді від 16.08.2024 року провадження у справі відкрито. Призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позовні вимоги ОСОБА_1 викладені в уточненій позовній заяві. Так, він вказав, що працював у Комунальному підприємстві «Критий ринок м. Южноукраїнська» з 03.04.2020 року на посаді контролера-касира, 27.07.2021 року його переведено на посаду юрисконсульта. 22.04.2024 року, наказом від 17.04.2024 року №15-к/24 йому оголошено догану. 22.04.2024 року наказом від 22.04.2024 року №16-к/24 його було звільнено з посади юрисконсульта підприємства згідно ст.40 п.4 КЗпП України. Винесення догани та звільнення він вважає незаконним. Підстави, що стали приводом для винесення йому догани відповідно до наказу від 17.04.2024 року №15-к/24 йому не відомі, так як 17.04.2024 року і в інший час він трудову дисципліну не порушував. 17.04.2024 року він з 07:30 до 08:40 годин ранку перебував на території торгівельного майданчику «Ринок «Господар» щодо заборгованості орендарів КП «Критий ринок м. Южноукраїнська» та заяв фізичних осіб про надання торгівельних місць в оренду. О 09:05 годині прибув до об`єкту «Критий ринок» по вул. Європейська, 19-б та доповів директору про проведену бесіду з орендарем ОСОБА_3 , та про те, що інших орендарів ще не було на місці тому він відвідає торгівельний майданчик «Ринок «Господар» пізніше, після чого продовжував виконувати обов`язки юрисконсульта КП «Критий ринок м. Южноукраїнська» до 12:15 години. Також він повідомив директора підприємства про необхідність відвідати лікаря отоларинголога за медичним направленням о 14:15 годин на що отримав усне погодження. Будь-яких зауважень щодо виконання своїх обов`язків від директора КП «Критий ринок м. Южноукраїнська» ОСОБА_1 не отримав. З 12:15 по 12:55 годин він перебував на обіді. З 12:55 по 14:05 годин він перебував на об`єкті «Критий ринок» по вул. Європейська, 19-б та виконував свої обов`язки, після чого один з відвідувачів підвіз його до КНП «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня», де він перебував на прийомі у лікаря до 15:10 години. Після чого направився до торгівельного майданчика «Ринку «Господар», де перебував до 17:30 години. ОСОБА_1 стверджував, що протягом робочого часу 17.04.2024 року йому ніхто не телефонував та будь-яких пояснень від нього не жадав, запитів про пояснення причини відсутності на робочому місці від директора КП «Критий ринок м. Южноукраїнська» він не отримував, службове розслідування не проводилося. Таким чином дисциплінарне стягнення було накладене на нього безпідставно та з порушенням встановленого трудовим законодавством порядку. Що стосується робочого місця, то ОСОБА_1 вказав, що жодного робочого місця за ним не закріплювалося. Також він зазначав, що його не було ознайомлено з наказом про звільнення від 22.04.2024 року, а тільки видана трудова книжка з відповідним записом. Вважає, що його звільнення обумовлене особистим негативним ставленням до нього з боку директора КП «Критий ринок м. Южноукраїнська» Бесараб І. На підставі викладеного, посилаючись на положення КЗпП України, ОСОБА_1 просив скасувати наказ №15-к/2024 від 17.04.2024 року про оголошення йому догани, поновити його на посаді юрисконсульта в комунальному підприємстві «Критий ринок м. Южноукраїнська», стягнути з комунального підприємства «Критий ринок м. Южноукраїнська» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.04.2024 року до дня поновлення на роботі з розрахунку 838,95 грн. за один день вимушеного прогулу.

26.08.2024 року від представника відповідача, директора Комунального підприємства «Критий ринок м. Южноукраїнська» Бесараб І.В. надійшов відзив, у якому він позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. Свою позицію обґрунтував тим, що ОСОБА_1 вводить суд в оману. Працюючи на посаді юрисконсульта підприємства з 09.08.2021 року по 03.01.2024 року він знав свої посадові обов`язки та де знаходиться його робоче місце. 04.01.20024 року ОСОБА_2 був призначений на посаду директора КП «Критий ринок м. Южноукраїнська», в той час як позивач з 03.01.2024 року по 15.03.2024 року перебував у відпустці, потім на лікарняному, потім проходив ВЛК. 05.04.2024 року він вже був відсутній на робочому місці з 08:00 години по 12:00 годину, проте потім приніс довідку з лікарні. 17.04.2024 року з 13:00 год. по 17:00 год. ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці без поважних причин та без повідомлення про це директора, тобто вчинив прогул. Відсутність позивача на робочому місці 17.04.2024 року зафіксовано актом від 17.04.2024 року №2, що складений та підписаний головним бухгалтером КП «Критий ринок м. Южноукраїнська» Ліною Цисарук та касиром Тетяною Мисак. ОСОБА_4 повідомив, що був у лікарні, про що 20.04.2024 року директором підприємства зроблено відповідний запит. За інформацією КНП ЮМБЛ ОСОБА_4 перебував у лікарні з 14:15 год. по 14:30 год. 17.04.2024 року, тобто 15 хвилин, таким чином інший час відсутності його на роботі (4 години 45 хвилин за підрахунком відповідача) є прогулом, що й стало підставою для застосування дисциплінарного стягнення. Крім того, 18.04.2024 року представник відповідача ОСОБА_2 , як директор КП «Критий ринок м. Южноукраїнська» в усному порядку в присутності інших працівників підприємства витребував у ОСОБА_1 письмові пояснення з приводу причин відсутності на робочому місці 17.04.2024 року. ОСОБА_1 надавати пояснення відмовився, про що складено Акт №4 від 18.04.2024 року. Крім того, 22.04.2024 року з 08:00 год. по 09:10 год. ОСОБА_1 також був відсутній на робочому місці без поважних причин та без повідомлення про це директора. Відсутність позивача на робочому місці 22.04.2024 року зафіксовано актом від 22.04.2024 року №6, що складений та підписаний головним бухгалтером КП «Критий ринок м. Южноукраїнська» Ліною Цисарук та касиром ОСОБА_5 . На усну вимогу директора про надання пояснень ОСОБА_1 відмовився, у зв`язку з чим до нього було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани (наказ №15-к/24 від 22.04.2024 року). Під час ознайомлення з наказом про оголошення догани, так само як і під час отримання усної вимоги про надання пояснень ОСОБА_1 поводився агресивно, погрожував. Також представник відповідача звернув увагу суду, що на території торгівельного майданчика «Ринок «Господар» відсутнє робоче місце юрисконсульта КП «Критий ринок м. Южноукраїнська» та жодних виробничих завдань, які вимагали б його присутності на торгівельному майданчику у ОСОБА_1 не було. Касир збирає щоденну плату за використання торгівельних місць, а продавці щоденно сплачують за торгівельні місця і не допускають виникнення заборгованості. Крім того, оскільки позивач не заявляє вимогу про визнання протиправним та скасування наказу про його звільнення за прогул, відсутні підстави для заявлення ним вимоги про поновлення на роботі та стягнення заборгованості за прогул, оскільки позивач не оспорює законність наказу про звільнення з роботи.

05.09.2024 року від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив. У ній ОСОБА_1 зазначив, що директору КП «Критий ринок м. Южноукраїнська» було відомо, що він отримав повістку від ІНФОРМАЦІЯ_1 та проходить обстеження у КНП «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня», так як повістку він отримав на роботі. Зазначення у відзиві про його відсутність на робочому місці 05.04.2024 року, а також складення акту №1 від 05.04.2024 року про його відсутність на робочому місці є фальсифікацією з боку директора, так як ОСОБА_1 проходив того дня обстеження у м. Миколаєві за направленням лікарів ВЛК, про що особисто повідомляв директора. Твердження відповідача про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці 17.04.2024 року з 13 по 17 годину без поважної причини та без повідомлення директора також не відповідає дійсності та спростовується змістом запиту про надання інформації №44 від 20.04.2024 року на адресу КНП «ЮМБЛ» за підписом директора КП «Критий ринок м. Южноукраїнська». А так як він з 13 години по 14 годину 10 хвилин перебував на робочому місці, акт №2 від 17.04.2024 року має ознаки фальсифікації та не відображає дійсні обставини справи. Твердження відповідача про те, що 18.04.2024 року директор підприємства вимагав від нього пояснень також не відповідає дійсності, так як 18 та 19 квітня директора на роботі не було, тобто акт №4 від 18.04.2024 року про відмову ОСОБА_1 надати пояснення також має ознаки фальсифікації та складений особами, не

уповноваженими вимагати такі пояснення. Акти №5 та №6 від 22.04.2024 року про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці та про відмову надати пояснення, додані відповідачем до відзиву, також не відповідають дійсності та не стосуються справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Крім того, пояснив, що з серпня 2021 року він працює на посаді юрисконсульта КП «Критий ринок м. Южноукраїнська». З 04.01.2024 року він перебував у відпустці та 01.04.2024 року мав приступити до роботи. 26.03.2024 року він зайшов на роботу, хоча ще перебував у відпустці, за місцем роботи йому було вручено повістку із зазначенням обов`язку з`явитись у територіальний центр комплектування та соціальної підтримки. Так як деякий час, до призначення ОСОБА_2 , він виконував обов`язки директора КП «Критий ринок м. Южноукраїнська», вважає, що повістка йому була вручена на прохання новопризначеного директора з метою його позбутися. Свій обов`язок він виконав, прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , хоча і був раніше знятий з військового обліку за станом здоров`я. Отримав направлення для проходження медичного огляду. 01.04.2024 року він повідомив директора, що проходитиме медичний огляд та військово-лікарську комісію за направленням ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого отримав ряд направлень від лікарів та проходив медичні обстеження, в тому числі 5 квітня, а також з 9 по 12 квітня. 16 квітня головний бухгалтер повідомила йому, що орендарі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , що винаймають торгівельні місця на території «Ринку «Господар», мають заборгованість, і так як вже на той час було пізно, він вирішив провести бесіду з цими орендарями наступного дня зранку. 17 квітня зранку він зайшов на територію «Ринку «Господар», яка перебуває у віданні КП «Критий ринок м. Южноукраїнська», і де розташовані торгівельні місця що здаються в оренду суб`єктам господарювання, йому вдалося поспілкуватись з орендарем ОСОБА_3 . Орендаря ОСОБА_6 він не застав. О 9 годині він прибув до КП «Критий ринок м. Южноукраїнська» по вул. Європейській, 19-б в м. Южноукраїнську, де розташовані офісні приміщення підприємства, та доповів директору про проведену роботу, повідомивши при цьому, що намагатиметься зустрітись з Лисенком пізніше, а також що після обіду має відвідати лікаря. Жодних письмових пояснень від нього ніхто при цьому не вимагав, пояснювальних записок він не писав, ніяких перевірок ніхто не проводив. Про те, що в подальшому цього ж дня його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану за запізнення на роботу він дізнався лише 22.04.2024 року, коли його ознайомили із оспорюваним наказом №15-к від 17.04.2024 року про оголошення догани та повідомили про звільнення. До обідньої перерви 17 квітня він продовжував виконувати свої обов`язки на території КП «Критий ринок м. Южноукраїнська» по АДРЕСА_1 , там же він перебував і після обідньої перерви, а близько 14 години один з відвідувачів підвіз його до КНП «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня», де він був записаний на прийом до лікаря отоларинголога. При цьому час його перебування у лікарні був довше ніж 15 хвилин, так як крім безпосереднього прийому лікаря він ще очікував виготовлення направлень на аналізи та дослідження, які виготовляв не лікар, а медсестра. Після лікарні, як пояснив ОСОБА_1 , він пішов до торгівельного майданчика «Ринок «Господар» з метою зустрітись з орендарем ОСОБА_6 . Також ОСОБА_1 стверджував, що протягом робочого дня 17 квітня 2024 року йому ніхто не телефонував та не з`ясовував його місцезнаходження. Директору було відомо, що він отримав повістку від ТЦК та СП і проходить медичне обстеження з метою встановлення ступеня придатності до військової служби, і до лікарні він пішов з відома директора, який проти цього не заперечував. Акти про відмову надати пояснення з приводу відсутності на робочому місці є фальсифікованими, так як ніхто до нього за поясненнями не звертався, а 18.04.2024 року, коли було складено акт №4, директора взагалі не було на робочому місці, відповідно, він не міг вимагати від ОСОБА_1 жодних пояснень. З наказом №16-к від 22.04.2024 року про звільнення за прогул його не ознайомили, а лише видали трудову книжку з відповідним записом.

Представник відповідача, директор КП «Критий ринок м. Южноукраїнська» Бесараб І.В. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав з підстав, викладених у запереченні на позовну заяву, просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову. Пояснив, що був призначений на посаду директора КП «Критий ринок м. Южноукраїнська» 04.01.2024 року, ОСОБА_1 в цей час перебував у відпустці, його відпустка тривала 2,5 місяці. Після відпустки ОСОБА_1 пропрацював декілька днів, після чого отримав повістку від РТЦК та СП після чого перестав

ходити на роботу. 05.04.2024 року він не з`явився на роботі, про що було складено акт, однак він надав направлення та медичні документи і до відповідальності його не притягнули. При цьому ОСОБА_1 , навіть перебуваючи на роботі, не виконував доручення директора, зокрема, йому було доручено скласти позов до ОСОБА_7 та розробити посадові інструкції, чого ОСОБА_1 не виконав. Таке відношення ОСОБА_1 до посадових обов`язків ОСОБА_2 відносить на рахунок того, що ОСОБА_1 деякий час виконував обов`язки директора КП «Критий ринок м. Южноукраїнська» та претендував на цю посаду, однак такого призначення не отримав. Потім він почав запізнюватися на роботу, про що складали акти щоб його дисциплінувати. 17.04.2024 року ОСОБА_1 запізнився на роботу про що було складено відповідний акт та оголошено йому догану, однак це зроблено було тільки з метою дисциплінувати ОСОБА_1 . Після обіду 17.04.2024 року ОСОБА_1 понад три години не був на роботі. Акт про це складений працівниками, з якими ОСОБА_1 працював раніше і мав гарні стосунки, вони ж і спілкувалися з ним, з`ясовували причини відсутності на роботі, сам ОСОБА_2 з ним не спілкувався, тож відсутні підстави вважати, що до ОСОБА_1 поставилися упереджено. ОСОБА_1 сказав, що був у лікарні, у зв`язку з чим до лікарні був направлений запит. Виявилось, що він перебував у лікаря тільки 15 хвилин, весь інший час він був відсутній на роботі без поважних причин, тому й було прийняте рішення про його звільнення. Що стосується перебування ОСОБА_1 на території «Ринку «Господар», то дійсно це один із торгівельних майданчиків КП «Критий ринок м. Южноукраїнська», де відсутні адміністративні будівлі, є тільки торгівельні місця. Орендну плату там збирає контролер-касир. ОСОБА_1 ніхто не доручав займатися боржниками на території «Ринку «Господар» і в нього немає там робочого місця. Взагалі боргів по орендній платі по «Ринку «Господар» на той час не було, а пояснення ОСОБА_1 в цій частині неправдиві. ОСОБА_2 заперечив, що ОСОБА_1 повідомляв його про намір звернутись до лікаря 17.04.2024 року, як і не повідомляв він про причини відсутності на роботі зранку того ж дня, а також про причини запізнення 22.04.2024 року.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові докази та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України, суд зробив наступні висновки.

Правовідносини, що склалися між сторонами, є трудовими та врегульовані нормами Кодексу законів про працю України (КЗпП України).

В судовому засіданні встановлено, що позивач перебуваву трудових відносинах з Комунальним підприємством «Критий ринок м. Южноукраїнська».

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 25.12.2002 року, наказом №10-к/20 від 02.04.2020 року його було прийнято на роботу контролером-касиром КП «Критий ринок м. Южноукраїнська» (запис №15 від 03.04.2020 року).

Наказом №3-к/21 від 26.07.2021 року його переведено на посаду юрисконсульта (запис №16 від 27.07.2021 року).

Наказом №16-к/24 від 22.04.2024 року ОСОБА_1 звільнено з посади юрисконсульта згідно ст. 40 п. 4 КЗпП України (запис №17 від 22.04.2024 року).

Наказом №15-к від 17.04.2024 року у зв`язку з порушенням трудової дисципліни запізненням на роботу, на підставі ст. 147 КЗпП України, оголошено юрисконсульту КП «Критий ринок м. Южноукраїнська» Руслану Дригіну догану за порушення трудової дисципліни. Згідно копії цього наказу, наданої позивачем до позовної заяви, підставами для прийняття рішення стали: акт про запізнення на роботу; пояснювальна записка ОСОБА_1 . Наказ підписаний директором ОСОБА_8 . Наказ містить рукописний напис, виконаний ОСОБА_1 : «Порушення трудової дисципліни не допускав. З актом про запізнення на роботу не ознайомлювався».

Копія наказу №15-к від 17.04.2024 року, надана відповідачем до відзиву на позовну заяву, має аналогічний зміст, крім рукописного напису, виконаного ОСОБА_1 : «Порушення трудової дисципліни не допускав. З актом про запізнення на роботу не ознайомлювався. 22.04.2024».

В обґрунтування правомірності застосування дисциплінарного стягнення у виді догани відповідачем надано копію акту №1 від 17.04.2024 року про відсутність на робочому місці. Акт складений головним бухгалтером ОСОБА_9 та касиром ОСОБА_10 про те, що 17.04.2024 року юрист КП «Критий ринок м. Южноукраїнська» ОСОБА_1 прийшов на роботу із запізненням на одну годину, тобто о 09-00. На момент складання цього акту відомостей про поважні причини запізнення він не повідомив.

Згідно копії наказу №16-к/24 від 22.04.2024 року, звільнено 22.04.2024 року ОСОБА_1 з посади юрисконсульта КП «Критий ринок м. Южноукраїнська» згідно п. 4 ст. 40 КЗпП за прогул без поважних причин 17.04.2024 року з 13.00 по 17.00. Підставами для прийняття даного рішення стали: акт про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці від 17.04.2024 року №2; акт про відмову ОСОБА_11 надати пояснювальну записку №4. Відомостей про ознайомлення ОСОБА_1 з його змістом наказ не містить.

В обґрунтування правомірності застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення відповідачем надано наступні документи.

Копію акту №2 від 17.04.2024 року про відсутність на робочому місці. Акт складений головним бухгалтером ОСОБА_9 та касиром ОСОБА_5 про те, що 17.04.2024 року юрист КП «Критий ринок м. Южноукраїнська» ОСОБА_1 був відсутній на роботі протягом 4 годин без попередження відсутності та без поважних причин з 13:00 до 17:00. ОСОБА_1 не надав усних та письмових пояснень щодо відсутності на роботі у вищезазначений час 17.04.2024 року. На момент складання цього акту, відомостей про поважні причини відсутності не надходило.

Копію акту №4 фіксації відмови від надання письмових пояснень від 18.04.2024 року. Акт складений головним бухгалтером ОСОБА_9 та касиром ОСОБА_5 про фіксацію відмови юрисконсульта ОСОБА_1 від надання письмових пояснень щодо відсутності на робочому місці 17.04.2024 року.

Копію листа №44 від 20.04.2024 року КП «Критий ринок м. Южноукраїнська»,підписаного директоромІ. ОСОБА_12 , на адресу КНП ЮМБЛ про надання інформації. За змістом цього листа, юрист підприємства ОСОБА_1 17 квітня повідомив, що іде до ЛОРа, та був відсутній на роботі з 13.00 до 17.00. Підтверджуючої довідки не надав. У зв`язку з цим директор просив повідомити, чи перебував ОСОБА_1 на консультації вищезазначеного лікаря та протягом якого часу.

Копію відповіді КНП «ЮМБЛ» №1397 від 22.04.2024 року на вказаний вище лист, згідно якої ОСОБА_1 був на плановому прийомі у лікаря отоларинголога консультативної поліклініки 17.04.2024 року в період з 14.15 по 14.30.

Крім того, суду надано копію акту №5 від 22.04.2024 року про відсутність на робочому місці. Акт складений головним бухгалтером ОСОБА_9 та касиром ОСОБА_10 про те, що 22.04.2024 року юрист КП «Критий ринок м. Южноукраїнська» ОСОБА_1 прийшов на роботу із запізненням на одну годину, тобто о 09-10. На момент складання цього акту відомостей про поважні причини запізнення він не повідомив, розповів що був на ринку «Господар», але такого доручення від директора ринку він не отримував.

Згідно копії акту №6 від 22.04.2024 року, цей акт складений головним бухгалтером ОСОБА_9 та касиром ОСОБА_10 про фіксацію відмови юрисконсульта ОСОБА_1 від надання письмових пояснень щодо запізнення 22.04.2024 року на одну годину (08.00 до 9.10) без поважних причин.

ОСОБА_1 надано суду копії результатів магнітно-резонансної томографії шийного відділу хребта, правого колінного суглобу, головного мозку та консультаційний висновок нейрохірурга від 05.04.2024 року.

Крім того, суду надано позивачем копії електронних направлень лікаря КНП «ЮМБЛ» ОСОБА_13 датовані 17.04.2024 року на планову консультацію ЛОРа, планову консультацію хірурга, а також на планову госпіталізацію (Стаціонарне лікування загального напрямку) пацієнта ОСОБА_1 , копії направлень для проведення ряду лабораторних досліджень.

Відповідно до ст.43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбаченому трудовим законодавством (ст. 2, 36, 40, 41 КЗпП України).

Норми статті 139 КЗпП України передбачають обов`язки працівників працювати чесно, сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено договір.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 своєї постанови від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ст. 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.11.2021 у справі № 235/5659/20 зазначено, що прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Отже, визначальним для вирішення питання законності звільнення з роботи за прогул є не тільки встановлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, а й встановлення поважності причин відсутності.

Саме з`ясування поважності відсутності позивача на роботі є визначальним фактом для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Вичерпного переліку поважних причин відсутності на роботі у трудовому законодавстві України не визначено, тому в кожному окремому випадку оцінка поважності причин відсутності на роботі дається, виходячи з конкретних обставин. Відповідно до сталої судової практики причину відсутності на роботі можна вважати поважною, якщо явці на роботу перешкоджали істотні обставини, які не можуть бути усунуті самим працівником.

Поважними визнаються такі причини, які виключають вину працівника.

До поважних причин відсутності на робочому місці слід відносити такі обставини, як: стихійні лиха, хвороба працівника або членів його сім`ї, нерегулярна робота транспорту, участь працівника в порятунку людей або майна, відмова від незаконного переведення та невихід у зв`язку з цим на нову роботу. Не вважаються прогулом відсутність працівника не на підприємстві, а на робочому місці; відмова від незаконного переведення; відмова від роботи, протипоказаної за станом здоров`я, не обумовленої трудовим договором або в умовах, небезпечних для життя і здоров`я; невихід на роботу після закінчення строку попередження при розірвання трудового договору з ініціативи працівника (Постанова КЦС ВС від 05.12.2018 у справі №754/16137/15-ц).

У трудових правовідносинах як працівник, так і роботодавець мають діяти добросовісно, не допускаючи дій, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Принцип добросовісності у трудовому праві характеризується прагненням суб`єктів належним чином, сумлінно здійснювати трудові права й виконувати обов`язки, передбачені трудовим законодавством та трудовим договором.

Реалізуючи права і виконуючи обов`язки, суб`єкти трудових правовідносин зобов`язані утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди працівнику, роботодавцю, довкіллю або державі.

Відповідно до ч. 1ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення; при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Аналіз вказаних норм трудового законодавства дає підстави для висновку, що дисциплінарні стягнення застосовуються у разі порушення саме трудової дисципліни, тобто невиконання або неналежне виконання працівником трудових обов`язків.

Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.

При цьому, виходячи із засад ратифікованої Україною 04.02.1994 року Конвенції Міжнародної організації праці № 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року, положень Конституції України та чинного трудового законодавства обов`язок доведення правомірності притягнення працівника до відповідальності покладається на роботодавця.

Оцінюючи правомірність рішення про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності наказом №15-к/24 від 17.04.2024 року і застосування до нього заходу стягнення у виді догани за запізнення на роботу, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 не заперечує, що до робочого кабінету в КП «Критий ринок м. Южноукраїнська» по вул. Європейська, 19-б 17.04.2024 року він прибув о 09 годині. Проте стверджує, що ще о 07 год. 30 хв. прибув до торгівельного майданчика «Ринок «Господар», з метою врегулювання заборгованості з орендарями торгівельних місць, що також було частиною його трудових обов`язків.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.10.2022 р. у справі № 947/6744/21 (провадження № 61-8268св22), робоче місце працівника - це певна зона, де працівник знаходиться і працює із застосуванням у процесі роботи різних технічних та/або інших засобів. Основою визначення робочого місця є функціональний розподіл праці у взаємозв`язку із засобами праці, що дозволяє розглядати робоче місце як місце докладання робочої сили працівників.

Трудова діяльність працівника може здійснюватися (а відповідно його робоче місце може знаходиться) безпосередньо на підприємстві (фіксоване робоче місце) або в межах іншого територіального простору, який використовує працівник для виконання трудових обов`язків.

Суду не надані докази, що у юрисконсульта КП «Критий ринок м. Южноукраїнська» визначене робоче місце працівника як певна зона, де працівник знаходиться і працює із застосуванням у процесі роботи різних технічних та/або інших засобів. Як слідує з пояснень сторін, «Ринок «Господар» також є територією КП «Критий ринок м. Южноукраїнська» і перебування там ОСОБА_1 у зв`язку із врегулюванням дебіторської заборгованості не можна вважати відсутністю на роботі та запізненням.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав, що посилання в наказі №15-к/24 від 17.04.2024 року на пояснювальну записку ОСОБА_1 як на підставу прийнятого рішення не відповідає дійсності і пояснення з цього приводу у ОСОБА_1 не відбирались. Відповідно, такі пояснення відсутні і в матеріалах справи. З тексту наказу слідує, що ОСОБА_1 був ознайомлений з ним, а також з актом про відсутність на робочому місці тільки 22.04.2024 року, тобто в день звільнення, отже, він був позбавлений можливості надати будь-які пояснення з цього приводу.

Таким чином, роботодавцем в порушення вимог ст. 139 КЗпП України не вжито жодних заходів до з`ясування причин відсутності ОСОБА_1 на робочому місці до 09 години 17.04.2024 року, а поспішно, того ж дня, без належного з`ясування обставин та у відсутність працівника прийнято рішення про застосування до нього дисциплінарного стягнення. На переконання суду, пояснення працівника в даному випадку мали істотне значення для встановлення обставин, які слугували підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності і могли бути перевірені роботодавцем за умов дотримання належної процедури. Доказів на доведення протилежного представником відповідача суду не надано. При цьому судом неодноразово роз`яснений сторонам, і окремо представнику відповідача, обов`язок доводититі обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, однак відповідач такого обов`язку належним чином не виконав.

З огляду на викладене, відповідачем не доведено правомірності застосування до ОСОБА_1 заходу дисциплінарного стягнення у виді догани, тож наказ №15-к/24 від 17.04.2024 року підлягає скасуванню.

В подальшому, наказом №16-к/24 від 22.04.2024 року, позивача звільнено за прогул без поважних причин через відсутність його на робочому місці того ж дня, 17.04.2024 року тільки вже в час з 13 по 17 годину.

Як вже зазначалось вище, прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Тобто у разі, якщо працівник відсутній на роботі без поважних причин в різні години одного і того ж робочого дня, такі його дії утворюють одне порушення трудової дисципліни прогул, і не можуть бути кваліфіковані і як запізнення і як прогул одночасно.

Відповідно до частини другої статті 149 КЗпП за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Це відповідає нормі частини першої статті 61 Конституції України, якою заборонено за одне й те саме правопорушення двічі притягати до юридичної відповідальності одного виду.

Однак в порушення зазначених вимог законодавства відповідач двічі притягнув ОСОБА_1 до відповідальності за відсутність на робочому місці 17.04.2024 року.

Щодо причин відсутності ОСОБА_1 на роботі у післяобідній час 17.04.2024 року слід зазначити наступне. Сторони вказували, що ОСОБА_1 отримав повістку ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з чим проходив медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.

Частина друга ст. 119 КЗпП України гарантує працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених, зокрема, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» надання гарантій та пільг відповідно до цього закону.

Частиною другою ст. 21 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у редакції Закону №1357-IX від 30.03.2021 року, чинній на момент спірних правовідносин) визначено, що громадяни України для виконання обов`язків, пов`язаних із взяттям на військовий облік, призовом або прийняттям на військову службу, а також особи, які направляються відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, Центральним управлінням або регіональним органом Служби безпеки України, відповідним підрозділом Служби зовнішньої розвідки України на медичний огляд (медичне обстеження в амбулаторних чи стаціонарних умовах), лікування, звільняються від роботи на час, необхідний для виконання зазначених обов`язків та перебування в лікувальному закладі охорони здоров`я, із збереженням за ними місця роботи, займаної посади і середньої заробітної плати.

Крім того, ОСОБА_1 стверджує, що відвідував лікаря за погодженням з директором підприємства, що виключає вчинення ним прогулу у цей час. Представник відповідача ОСОБА_2 заперечив в судовому засіданні таке погодження, однак суд оцінює його заперечення критично, так як у листі від 20.04.2024 року до КНП «ЮМБЛ» про надання інформації ним зазначено, що «юрист підприємства ОСОБА_1 17 квітня повідомив, що іде до ЛОРа, та був відсутній на роботі з 13.00 до 17.00». Тобто з тексту даного листа однозначно убачається, що ОСОБА_1 відвідував лікаря з відома директора підприємства.

Що стосується тверджень представника відповідача про перебування ОСОБА_1 у лікарні протягом лише 15 хвилин, то така оцінка з його боку є занадто формальною. Дійсно, за інформацією КНП «ЮМБЛ» №1397 від 22.04.2024 року ОСОБА_1 був на плановому прийомі у лікаря отоларинголога консультативної поліклініки 17.04.2024 року в період з 14.15 по 14.30, однак слід враховувати і час, необхідний для прибуття до лікарні та в зворотному напрямку, і час на отримання направлень та рекомендацій. Такий час лікарнею не обліковується.

Таким чином, достовірно встановити, що ОСОБА_1 був відсутній на роботі без поважної причини понад три години не видається можливим. Крім того, за твердженням позивача, після лікарні він пішов до торгівельного майданчику «Ринку «Господар», що належним чином не перевірено та не спростовано відповідачем.

Враховуючи що директору підприємства було відомо що ОСОБА_1 17.04.2024 року відвідував лікаря, суд також критично оцінює зміст акту №2 від 17.04.2024 року, оскільки відомості в ньому про те, що ОСОБА_1 не надав усних та письмових пояснень щодо відсутності на роботі 17.04.2024 року не відповідають дійсності, що ставить під сумнів зміст акту в цілому.

Також слушними є зауваження позивача щодо акту №4 фіксації відмови від надання письмових пояснень від 18.04.2024 року.

Так, згідно положень ч.1 ст.147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Положеннями ч.1 ст.149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Суду не надано відомостей про надання повноважень головному бухгалтеру або касиру від імені роботодавця вимагати від ОСОБА_1 пояснень з приводу порушень трудової дисципліни, в той час як згідно пояснень директора підприємства ОСОБА_2 , наданих ним в судовому засіданні, він 18.04.2024 року на робочому місці був відсутній, відповідно, вимагати таких пояснень особисто не міг.

Акт №5 від 22.04.2024 року про відсутність на робочому місці та акт №6 від 22.04.2024 року про фіксацію відмови юрисконсульта ОСОБА_1 від надання письмових пояснень не були підставою для прийняття оскаржуваних рішень та висновків суду не спростовують.

Частиною 1 ст. 235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

За змістом ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Оскільки судом не встановлено законних підстав для звільнення позивача, останній має бути поновлений на попередній роботі, що є належним способом захисту його прав відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України.

Також позивачу має бути виплачений середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Зі змісту п. 2 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 Порядку обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок) вбачається, що середньомісячна зарплата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (п. 8 Порядку).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 03.06.2024 року, ОСОБА_1 отримано дохід без урахування податків та зборів від КП «Критий ринок м. Южноукраїнська» за лютий 2024 року в розмірі 23301,18 грн., за березень 2024 року в розмірі 11095,80 грн. (останні 2 календарні місяці роботи, що передують звільненню), що разом становить 34 396,98 грн. В лютому та березні 2024 року разом 42 робочих дні. Таким чином середньоденна заробітна плата позивача складає :

34 396,98 грн. : 42р.д. = 818,98 грн .

Кількість днів за час вимушеного прогулу позивача ОСОБА_1 за період з 23.04.2024 року по 05.09.2024 року складає 98 робочих днів. Таким чином середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача складає:

818,98грн. х 98р.д. = 80 260,04грн.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнімпереконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному табезпосередньому дослідженнінаявниху справі доказів. Жоден доказ не маєдля судунапередвстановленого значення. Суд оцінює належність,допустимість,достовірністькожногодоказуокремо, а такождостатністьі взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Європейський суд з прав людинивказав, що п.1статті 6 Конвенції зобов`язує суди даватиобґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь накожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітністьаргументів, які сторонаможе представитив суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях,з огляду на положеннязаконодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулюваннярішень. Такимчином, питання,чи виконавсуд свій обов`язок щодо поданняобґрунтування,що випливає зістатті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна протиУкраїни, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням всіх обставин справи, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, тавраховуючи обов`язоккожноїсторонидовести ті обставини, на які вона посилається, виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи належність,допустимість,достовірність та достатністькожногодоказу окремо, а такождостатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнімпереконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньомудослідженнюнаявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з підстав та мотивів викладених вище.

Оскільки позов задоволено, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 76, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Критий ринок м. Южноукраїнська» про скасування наказу про оголошення догани, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Наказ директора Комунального підприємства «Критий ринок м. Южноукраїнська» від 17.04.2024 року №15-к/24 про оголошення догани ОСОБА_1 скасувати.

Поновити ОСОБА_1 на посаді юрисконсульта Комунального підприємства «Критий ринок м. Южноукраїнська».

Стягнути з Комунального підприємства «Критий ринок м. Южноукраїнська» (місце знаходження: 55001, Миколаївська область, Вознесенський район, м. Южноукраїнськ, вул. Європейська, буд. 19-Б, ЄДРПОУ 38472959) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.04.2024 року по 05.09.2024 року у розмірі 80 260 (вісімдесят тисяч двісті шістдесят) гривень 04 коп.

Стягнути з Комунального підприємства «Критийринок м. Южноукраїнська» (місце знаходження: 55001, Миколаївська область, Вознесенський район, м. Южноукраїнськ, вул. Європейська, буд. 19-Б, ЄДРПОУ 38472959) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлений 16.09.2024 року.

Суддя І.О.Догарєва