Справа № 462/9722/23
провадження 6/462/200/23
У Х В А Л А

15 січня 2024 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.,

з участю секретаря Березюка Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвет Інвест Україна» про заміну сторони виконавчого провадження, у виконавчому написі нотаріуса, -

В С Т А Н О В И В:

представник заявника звернувся до суду із заявою, в якій просить замінити стягувача з АТ «Ідея Банк» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвет Інвест Україна». Свої вимоги мотивував тим, що між сторонами було укладено договір факторингу прав вимоги за боргом ОСОБА_1 . Відтак, є всі підстави для задоволення заяви.

Учасники справи будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Частиною 3 ст. 442 ЦПК України встановлено, що неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до переконання, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвет Інвест Україна» укладено договір факторингу №01.02-31/23 про передачу прав вимоги за боргом ОСОБА_1 .

Суду було також надано результат пошуку виконавчих проваджень в АСВП відносно боржника ОСОБА_1 .

Як вбачається з заяви, представником заявника зазначено, що на виконанні перебуває виконавчий напис /копію якого суду надано не було/.

Заявник, звертаючись до суду з даною заявою, у порядку ст.442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», фактично просить замінити стягувача у виконавчому написі шляхом заміни у виконавчому написі нотаріуса з АТ «Ідея Банк» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвет Інвест Україна».

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд змінює таку сторону її правонаступником. Заява, про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Отже, нормами ЦПК України встановлена можливість заміни стягувача або у виконавчому провадженні, або у виконавчому листі.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа у розумінні статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже положення статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса.

Подібні висновки щодо застосування аналогічної за змістом частини четвертої статті 379 КАС України зроблені в постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі № ЗВ/380/22/20 (провадження № К/9901/21018/20), від 28 січня 2021 року у справі № 824/387/20-а (провадження № К/9901/16468/20), від 24 червня 2021 року у справі № 420/2141/20 (провадження № К/9901/8144/21), від 21 січня 2022 року у справі № 400/212/21 (провадження № К/9901/21300/21).

Поряд з цим, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка передбачена п.19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 №3425-XII (далі - Закон №3425-XII ).

Згідно зі ст. 87 Закону №3425-XII, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів.

Відповідно до вимог ст. 88 Закону № 3425-XII нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Отже, з аналізу вищевикладеного вбачається, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права кредитора на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Питання заміни сторони у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, як і інші питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів, за висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 826/7941/17 (провадження № 11-1172апп18), які однозначно тлумачать та застосовують судді Касаційного цивільного та Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, повинні вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Тому, у разі незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю державного чи приватного виконавця після пред`явлення виконавчого напису нотаріуса до виконання заявник вправі їх оскаржити в загальному порядку до суду адміністративної юрисдикції.

При цьому, суд зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвет Інвест Україна» фактично просить змінити стягувача у виконавчому написі нотаріуса, а тому, як новий кредитор не позбавлене можливості звернутися до нотаріуса з заявою про видачу нового виконавчого напису нотаріуса за наявності для цього підстав і з дотриманням відповідних правових вимог.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06 липня 2022 року по справі № 186/545/21.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки ЦПК України не передбачає порядок заміни стягувача у виконавчому написі нотаріуса, - подана заява є безпідставною та не обґрунтованою, а отже задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255, 258-261, 268, 353, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

в задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвет Інвест Україна» про заміну сторони виконавчого провадження, у виконавчому написі нотаріуса - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду.

Суддя: А.І. Ліуш