У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2024 Справа №607/79/24

13 вересня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

- сторони в судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі заяву заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 15 липня 2024 року у справі №607/79/24 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про розстрочення виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 15 липня 2024 року у справі №607/79/24 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а саме просила розстрочити виконання вказаного рішення суду рівними частинами до 15 липня 2025 року.

В обгрунтування заяви ОСОБА_1 вказала, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2024 року позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 27 лютого 2019 року у розмірі 54 344,04 грн та 1200,04 грн. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 15 липня 2024 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2024 року змінено в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг Мonobank від 27 лютого 2019 року із 54 344,04 грн до 56 265,24 грн та в частині стягнення судового збору із 1200,40 грн до 1242,70 грн.

Зазначила, що вона не ухиляється від погашення боргу, однак її скрутне матеріальне становище унеможливлює здійснення оплати боргу однією сумою. Так, у зв`язку з повномасштабним вторгненням та введенням військового стану на території України з березня 2022 року вона перебуває за межами України та на її утриманні перебуває син студент. Вона працює, однак її дохід, після сплати всіх необхідних для проживання платежів, зокрема оренда, комунальні, їжа, у її розпорядженні залишається сума еквівалентна 5000 грн. жодним заощаджень та депозитних рахунків вона не має.

Посилаючись на наведене, просила задовольнити заяву.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2024 року заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

Представник позивача АТ «Універсал Банк» в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, розглянувши заяву про розстрочення виконання рішення суду, вважає, що остання підлягає до часткового задоволення виходячи із наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2024 року позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 27 лютого 2019 року у розмірі 54 344,04 грн та 1200,04 грн.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 15 липня 2024 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2024 року змінено в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг Мonobank від 27 лютого 2019 року із 54 344,04 грн до 56 265,24 грн та в частині стягнення судового збору із 1200,40 грн до 1242,70 грн.

Як вбачається з паспорту громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 25 вересня 2022 року покинула територію України та в`їхала на територію Польщі.

Згідно договору оренди житлового приміщення від 19 листопада 2022 року, перекладеного з польської на українську мову, укладеного між орендодавцем Цецилією Левандовською та орендатором ОСОБА_1 , предметом оренди є нерухомість, розташована в багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1 , а саме приміщення за №61. Сторони домовились про місячну оренду плату за нерухоме майно в розмірі 2000 злотих плюс комунальні та адміністративні платежі. Орендна плата складається з 2000 злотих плата Орендодавцю та від 500 злотих адміністративний платіж, включаючи аванс за опалення та воду. Орендар заявляє, що в приміщенні будуть проживати вона та її син ОСОБА_2 , кіт ОСОБА_3 .

Як слідує з трудового договору від 02 грудня 2023 року, перекладеного з польської на українську мову, укладеного між роботодавцем ТОВ «Fresh Handmade Cosmetics Poland» та працівником ОСОБА_1 , працівник прийнята на роботу на посаду продавця-консультанта, місцем роботи продавця є магазини роботодавця, які розташовані у м. Варшава. Трудовий договір укладено на строк з 02 грудня 2023 року по 03 грудня 2024 року. Працівнику виплачується щомісячна винагорода за його роботу в сумі брутто 4640 злотих.

Згідно інформації про передоплату за квартиру від 30 грудня 2022 року, від 04 серпня 2023 року та від 16 липня 2024 року, перекладеної з польської на українську мову, які надійшли орендодавцю ОСОБА_4 , вартість комунальних послуг, які надаються за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає відповідач ОСОБА_1 , становить 564,04 злотих, 681,07 злотих та 774,39 злотих.

В силу вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення закріплені в статті 18 ЦПК України відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з вимогами ч. ч. 2, 5 ст. 435 ЦПК України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

В силу вимог ч. ч. 3, 4 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також вимогами ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що задоволення таких заяв можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18, відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Верховний суд у постанові від 27 лютого 2019 року у справі №796/436/2018 вказав на те, що системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, реальний майновий стан відповідача, наявність значної суми кредитної заборгованості, її намір виконати вищевказане судове рішення, що в сукупності свідчить про наявність об`єктивних обставин, які ускладнюють виконання судового рішення, а отже про доведеність підстав для розстрочення його виконання.

Беручи до уваги принципи співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника, суд вважає, що розстрочення виконання судового рішення в контексті обставин даної справи не створюватиме занадто або безпідставно привілейованих умов для відповідача, не призведе до невиконання рішення, а навпаки, створить умови для його добровільного виконання ОСОБА_1 .

Враховуючи вищенаведені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що заяву про розстрочення виконання судового рішення слід задовольнити частково шляхом розстрочення виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 15 липня 2024 року у справі №607/792/24, якою із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» стягнуто заборгованість за Договором про надання банківських послуг Мonobank від 27 лютого 2019 року в розмірі 56 265,24 грн та судовий збір в розмірі 1242,70 грн, строком на п`ять місяців із щомісячним погашенням заборгованості в розмірі 11 501,59 гривень, до 30 числа кожного місяця, починаючи з вересня 2024 року.

Керуючись ст. ст. 13, 259-261, 315, 353-355, 435 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 15 липня 2024 року у справі №607/79/24 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Розстрочити виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 15 липня 2024 року у справі №607/792/24, якою із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» стягнуто заборгованість за Договором про надання банківських послуг Мonobank від 27 лютого 2019 року в розмірі 56 265,24 грн та судовий збір в розмірі 1242,70 грн, строком на п`ять місяців із щомісячним погашенням заборгованості в розмірі 11 501 (одинадцять тисяч п`ятсот одна) гривня 59 коп., до 30 числа кожного місяця, починаючи з вересня 2024 року

Ухвала суду набирає законної з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 13 вересня 2024 року.

Головуюча суддя І.М. Черніцька