ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6922/24 Справа № 209/3745/20 Суддя у 1-й інстанції - Решетник Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання протиправним рішення Кам`янської міської ради та його скасування,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області в особі Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити пені дії та просили суд визнати протиправним рішення Кам`янської міської ради, оформлене протоколом № 1 від 27 березня 2018 року та скасувати його; зобов`язати відповідача прийняти рішення про встановлення (відновлення) суміжних меж земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача відшкодувати ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору та відшкодувати позивачам у рівних частках витрати на правничу допомогу (т.1 а.с.5-14).

В обґрунтування позовних вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду справи, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 посилалися на те, що 14 червня 2018 року вони звернулися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року у справі №804/4547/18 було відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України. 17 серпня 2018 року вони звернулися до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до Кам`янської міської ради в особі Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, однак ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 серпня 2018 року у справі №208/5631/18 вирішено матеріали цивільної справи №208/5631/18 передати за підсудністю до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області на підставі ст. ст. 31, 187 ЦПК України. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 07 листопада 2018 року у справі №208/5631/18 у відкритті провадження у справі відмовлено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України в зв`язку з тим, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Не погодившись з ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 листопада 2018 року у справі №208/5631/18 ОСОБА_2 24 квітня 2019 року звернувся до Дніпровського апеляційного суду з апеляційною скаргою на зазначену ухвалу. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 грудня 2019 року у справі № 208/5631/18 в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовлено та зазначено: «Як вбачається із позовної заяви, даний спір виник з приводу оскарження рішення міської ради оформлене протоколом, та його скасування, а також зобов`язання відповідача прийняти рішення відносно позивачів. 27 грудня 2019 року позивачі звернулися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправною бездіяльність Кам`янської вської ради в особі Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, визнання протиправним та скасування протоколу № 1 від 27 березня 2018 року засідання комісії з розгляду земельних спорів у межах міста та зобов`язання вчинити певні дії. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року у справі №160/13455/19 відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства. Не погодившись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 в квітні 2020 року звернувся з Третього апеляційною скаргою до Третього апеляційного адміністративного суду. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2020 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року у справі № 160/13455/19 - залишена без змін. Не погодившись із зазначеною постановою суду другої інстанції в липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року №160/13455/19 про відмову у відкритті провадження та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2020 року № 160/13455/19 до Верховного Суду. Постановою Верховного Суду від 05 листопада 2020 року касаційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення. Враховуючи зазначені обставини, позивачі звернулися до суду з цим позовом у порядку цивільного судочинства, та зазначали, що відповідно до статті 30 ЦПК України справа підсудна Дніпровському районному суду м.Дніпродзержинська. Керуючись ст. ст. 123, 127 ЦПК України, позивачі просили поновити строк на подання цієї позовної заяви, пропущений не з їх вини.

Позивачі зазначали, що 27 грудня 2012 року на підставі договорів купівлі-продажу ОСОБА_1 - є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:019:0122, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 з 06 вересня 2013 року зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За заявою ОСОБА_1 №19146 від 21 червня 2017 року про надання земельної ділянки на умовах оренди Кам`янською міською радою на 19 сесії VII скликання прийнято рішення №815-19/VII від 29 вересня 2017 року про надання згоди на відновлення меж земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0162 га для подальшої передачі в оренду для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). При спробі погодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами, а саме: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), останні відмовилися від підписання акту встановлення (відновлення) та погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). 01 грудня 2017 позивач ОСОБА_1 звернувся до міського голови ОСОБА_6 із заявою (вхідний № К- 15715 від 01 грудня 2017 року) про розгляд Узгоджувальною комісією по вирішенню земельних спорів з приводу встановлення (відновлення) суміжних меж земельної ділянки між ним та сусідами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 27 березня 2018 року проведено засідання комісії з розгляду земельних спорів міської ради у межах міста та винесено протокол №1, де зазначається: Розглянути даний земельний спір (у разі продовження і існування) після вирішення Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська цивільної справи №209/2783/17 по суті. ОСОБА_1 зазначає, що він не погоджуюсь з прийнятим рішенням відповідача та вважає його незаконним та таким, що порушує його законні права та інтереси з наступних підстав. Зазначає, що на момент розгляду його звернення встановлено, що межі земельної ділянки відповідають межам, зазначеним в технічній документації, а погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, являється лише складовою кадастрових зйомок. При цьому, при вирішенні питання за його зверненням зазначеною комісією щодо (встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та оформлення документів на землю за адресою: АДРЕСА_1 , остання прийняла доводи суміжних землекористувачів, які полягають в наступному: ОСОБА_3 повідомила: ОСОБА_1 здійснив самовільне будівництво на межі з її земельною ділянкою, чим спричиняє незручності та порушує правила добросусідства. За довільне будівництво ОСОБА_1 притягався до відповідальності органами державного архітектурно-будівельного контролю. У зв`язку із цим в провадженні Дніпровського районного суді м.Дніпродзержинська перебуває на розгляді справа від 15 серпня 2017 року №209/2783/17 щодо усунення перешкод з користуванні майном: домоволодінням та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом знесення самочинно збудованих будівель та споруд, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана справа також стосується спільних меж. Звертає увагу суду, що провадження у справі №209/2783/17 було відкрито за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про захист права власності, усунення перешкод у користуванні власністю, знос самовільно збудованих будівель. Питання щодо меж земельної ділянки, які б мали бути встановлені комісією з розгляду земельних спорів у межах міста, в позовній заяві не ставилося, на розсуд суду не виносилося та не являлося предметом спору у зазначеній справі. Станом на поточну дату предмет позову не змінювався. Інший суміжний землекористувач ОСОБА_4 повідомив: перший акт узгодження меж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 він підписав, але в подальшому відмовився підписувати акт узгодження меж, оскільки ОСОБА_3 повідомила про незаконні дії зі сторони гр. ОСОБА_1 щодо спорудження будівель на суміжній межі з її земельною ділянкою. Особисто претензій щодо спільної межі між його земельною ділянкою ( АДРЕСА_3 ) та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 він не має. Суміжний землекористувач ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 ) акт встановлення (відновлення) та погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) підписав без зауважень. Позивачі вважають, що при винесенні оскарженого протоколу №1, комісія прийняла до уваги лише доводи суміжних землекористувачів, а не належно оформлену технічну документацію на земельну ділянку і безпідставно відклала розгляд його звернення по суті до розгляду справи №209/2783/17, яка взагалі не стосується питання встановлення меж земельної ділянки. Таким чином, на підставі викладеного вважає, що протокол № 1 від 27 березня 2018 року комісії з земельних спорів у межах міста, винесений з порушенням законного права та інтересу ОСОБА_1 , оскільки без встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) він не має можливості оформити договір оренди на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0, 0162 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), надану йому Кам`янською міською радою згідно рішення № 815-19/VII від 29 вересня 2017 року. На підставі викладеного ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просили суд визнати протиправним рішення Кам`янської міської ради в особі комісії з розгляду земельних спорів у межах міста, оформлене протоколом №1 від 27 березня 2018 року та скасувати його; зобов`язати Кам`янську міську раду організувати засідання комісії з розгляду земельних спорів у межах міста та поставити на розгляд питання, викладене в заяві ( вхідний № К-15715 від 01 грудня 2017 року) про встановлення (відновлення) суміжних меж земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати за сплату судового збору та витрати на правову допомогу покласти за відповідачів (т.2 а.с.170-174).

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 травня 2021 року залучено у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Кам`янської міської ради в особі Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити певні дії: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (т.1 а.с.209).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 березня 2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання протиправним рішення Кам`янської міської ради та його скасування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 04 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

У відзиві на апеляційну скаргу Кам`янська міська рада Дніпропетровської області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду від 14 березня 2024 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 адвокат Литвин Н.О. просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, рішення суду від 14 березня2024 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Звернувшись до суду із вказаним позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просили суд визнати протиправним рішення Кам`янської міської ради, оформлене протоколом №1 від 27 березня 2018 року та скасувати його; зобов`язати відповідача прийняти рішення про встановлення (відновлення) суміжних меж земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.5-14, 245-259). Уточнивши востаннє свої позовні вимоги 04 жовтня 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просили суд визнати протиправним рішення Кам`янської міської ради в особі комісії з розгляду земельних спорів у межах міста, оформлене протоколом №1 від 27 березня 2018 року та скасувати його; зобов`язати Кам`янську міську раду організувати засідання комісії з розгляду земельних спорів у межах міста та поставити на розгляд питання, викладене в заяві ( вхідний № К-15715 від 01 грудня 2017 року) про встановлення (відновлення) суміжних меж земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати за сплату судового збору та витрати на правову допомогу покласти за відповідачів (т.2 а.с.170-174).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 жовтня 2022 року, зокрема, залишено без розгляду позовні вимоги про зобов`язання Кам`янської міської ради організувати засідання комісії з розгляду земельних спорів у межах міста та поставити на розгляд питання, викладене в заяві (вхідний №К-15715 від 01 грудня 2017 року) про встановлення (відновлення) суміжних меж земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с.189).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 суд першої інстанції посилався на те, що позивач ОСОБА_1 обрав неналежний спосіб захисту свого порушеного права, оскільки обраний спосіб не призведе до ефективного поновлення порушеного права: у спірних правовідносинах міськрада не є суміжним землекористувачем, а тому не уповноважена погоджувати межі земельної ділянки. Позивач ОСОБА_2 не може бути суб`єктом спірних правовідносин, оскільки не є власником спірного майна.

Однак повністю погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відповідно до ст.5 ЗК України одним із принципів земельного законодавства є забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Згідно зі статтею 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до частини другої статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно з пунктом г) частини першої статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Відповідно до частини першої статті 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 2 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідно до ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; організація землеустрою; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ч.3 ст. 158 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах території територіальних громад щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, обмежень у використанні земель та земельних сервітутів, додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до п.34 ч.1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Аналізуючи викладене, сільська, селищна, міська рада у сфері регулювання земельних правовідносин та організації землеустрою може виступати як власник земельної ділянки, який здійснює у встановленому порядку розпорядження землями комунальної власності, у тому числі погоджує межі земельної ділянки суміжним землевласникам або землекористувачам шляхом підписання відповідного акта погодження.

Згідно зі статтею 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина статті 21 ЦК України).

Зі змісту ч. 2 ст. 144 Конституції України та ч.10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів не відповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб в судовому порядку.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

У частинах першій та четвертій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права і обов`язки виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з інших дій, які за аналогією, породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Отже, підставами для визнання недійсним акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Відповідно до вимог статті 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства.

Згідно з частиною першою статті 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей.

Системний аналіз наведених вище положень частини першої статті 15, частини другої статті 16 ЦК України, частини другої статті 152, статті 155 ЗК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ №7 від 16 квітня 2004 року свідчить про те, що вирішуючи питання про недійсність рішення органу місцевого самоврядування та правовстановлюючого документа на право власності на земельну ділянку, суд має встановити не тільки дотримання вимог законодавства щодо відведення земельної ділянки, а й факт порушення таким актом прав особи, яка звернулася до суду за захистом порушених прав користування земельною ділянкою.

Конституційний суд України у п. 4 рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 у справі № 1-9/2009 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Пунктом 5 цього рішення Конституційного Суду України встановлено, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

У справі встановлено, позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 27 грудня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношлик В.В., реєстровий №2882, є власником житлового будинку, загальною площею 113,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.25, 26, 27).

Також ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:019:0122, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27 грудня 2012

року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношлик В.В., реєстровий № 2884 (т.1 а.с.28, 29, 30).

Позивач ОСОБА_2 з 06 вересня 2013 року зареєстрований та проживає у належному ОСОБА_1 будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

За заявою ОСОБА_1 №19146 від 21 червня 2017 року про надання земельної ділянки на умовах оренди 29 вересня 2017 року Кам`янською міською радою на 19 сесії VII скликання було прийнято рішення №815-19/ VII про надання згоди на відновлення меж земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0162 га для подальшої передачі в оренду для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (т.1 а.с.16).

Позивач ОСОБА_1 зазначав, при спробі погодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами, а саме: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), останні відмовилися від підписання акту встановлення (відновлення) та погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

01 грудня 2017 позивач ОСОБА_1 звернувся до Камянської міської ради, міського голови ОСОБА_6 із заявою (вхідний № К- 15715 від 01 грудня 2017 року) про розгляд Узгоджувальною комісією по вирішенню земельних спорів з приводу встановлення (відновлення) суміжних меж земельної ділянки між ним та сусідами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (т.1 а.с.17).

27 березня 2018 року проведено засідання комісії з розгляду земельних спорів у межах міста та було винесено рішення, оформлене протоколом №1, з якого вбачається, ОСОБА_3 повідомила: ОСОБА_1 здійснив самовільне будівництво на межі з її земельною ділянкою, чим спричиняє незручності та порушує правила добросусідства. За довільне будівництво ОСОБА_1 притягався до відповідальності органами державного архітектурно-будівельного контролю. У зв`язку із цим в провадженні Дніпровського районному суді м.Дніпродзержинська перебуває на розгляді справа від 15 серпня 2017 року №209/2783/17 щодо усунення перешкод з користуванні майном: домоволодінням та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом знесення самочинно збудованих будівель та споруд, розташовані адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 повідомив: перший акт узгодження меж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 він підписав, але в подальшому відмовився підписувати акт узгодження меж, оскільки ОСОБА_3 повідомила про незаконні дії зі сторони гр. ОСОБА_1 щодо спорудження будівель на суміжній межі з її земельною ділянкою. Особисто претензій щодо спільної межі між його земельною ділянкою ( АДРЕСА_3 ) та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 він не має. Суміжний землекористувач ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 ) акт встановлення (відновлення) та погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) підписав без зауважень. За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 вхідний № К- 15715 від 01 грудня 2017 року комісією міської ради по вирішенню земельних спорів з приводу встановлення (відновлення) суміжних меж земельної Вирішено: Розглянути даний земельний спір (у разі продовження і існування) після вирішення Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська цивільної справи №209/2783/17 по суті. (т.1 а.с.15).

14 червня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним, скасування протоколу №1 від 27 березня 2018 року та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року у справі №804/4547/18 було відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним, скасування протоколу №1 від 27 березня 2018 року та зобов`язання вчинити певні дії, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України (т.1 а.с.38).

20 серпня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до Кам`янської міської ради в особі Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно про визнання протиправним рішення та зобов`язання прийняти рішення про встановлення меж суміжної ділянки.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 серпня 2018 року у справі №208/5631/18 матеріали цивільної справи №208/5631/18 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Кам`янської міської ради в особі Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно про визнання протиправним рішення та зобов`язання прийняти рішення про встановлення меж суміжної ділянки - передано за підсудністю до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, на підставі ст. ст. 31, 187 ЦПК України (т.1 а.с.39).

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 07 листопада 2018 року у справі №208/5631/18 у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Кам`янської міської ради в особі Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно про визнання протиправним рішення та зобов`язання прийняти рішення про встановлення меж суміжної ділянки - відмовлено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України в зв`язку з тим, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (т.1 а.с.40).

Не погодившись з ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 листопада 2018 року у справі №208/5631/18 ОСОБА_2 24 квітня 2019 року звернувся до Дніпровського апеляційного суду з апеляційною скаргою на зазначену ухвалу.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 грудня 2019 року у справі № 208/5631/18 апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишено без задоволення. Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 листопада 2018 року - залишено без змін (т.1 а.с.41)

24 грудня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Кам`янської міської ради в особі Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року у справі №160/13455/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Кам`янської міської ради в особі Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено у відкритті провадження у справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства (т.1 а.с.42, 43).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2020 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року у справі № 160/13455/19 - залишена без змін (т.1 а.с.44, 45).

Постановою Верховного Суду від 05 листопада 2020 року касаційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення. Ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року №160/13455/19 про відмову у відкритті провадження та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2020 року залишені без змін (т.1 а.с.46-49).

У вказаній постанові від 05 листопада 2020 року Верховний Суд зазначив про те, що позов не містить ознак публічно-правового спору, оскільки витікає із земельних правовідносин, які існують між позивачами, суміжними користувачами земельної ділянки та Кам`янською міською радою Дніпропетровської області в особі Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради щодо встановлення ( відновлення) суміжних меж земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а оскільки встановлення меж земельної ділянки по суті зводиться до вирішення питань, чи не належить земельна ділянка іншому власнику чи правомірному користувачеві та чи не накладаються межі земельної ділянки на суміжні земельні ділянки, то в даному випадку існує спір про право щодо земельної ділянки, яку позивач бажає отримати у користування, а тому не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Звернувшись до суду у грудні 2020 року із вказаним позовом у цій справі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зазначали про те, що при винесенні оскарженого ними протоколу №1 від 27 березня 2018 року, комісія міської ради прийняла до уваги лише доводи суміжних землекористувачів, а не належно оформлену технічну документацію на земельну ділянку і безпідставно відклала розгляд звернення по суті до розгляду у суді цивільної справи №209/2783/17, яка взагалі не стосується питання встановлення меж земельної ділянки. Вважають, протокол № 1 від 27 березня 2018 року комісії з земельних спорів у межах міста, винесений з порушенням законного права та інтересу ОСОБА_1 , оскільки без встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) він не має можливості оформити договір оренди на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0, 0162 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), надану йому Кам`янською міською радою згідно рішення № 815-19/VII від 29 вересня 2017 року.

Стосовно заявлених у цій справі позовних вимог позивачем ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення Кам`янської міської ради, оформлене протоколом №1 від 27 березня 2018 року та скасувати його, зобов`язання відповідача прийняти рішення про встановлення (відновлення) суміжних меж земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , слід зазначити, позивач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає у належному ОСОБА_1 будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_2 не є ні власником вказаного житлового будинку, ні земельної ділянки, на якій розташований будинок, а отже, права ОСОБА_2 жодним чином відповідачами у справі не порушуються, тому у задоволенні заявлених позовних вимог ОСОБА_2 у цій справі слід відмовити.

Стосовно позовних вимог, заявлених позивачем ОСОБА_1 , який є власником житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 , слід зазначити, згідно ст. 25 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні до виключної компетенції пленарних засідань сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Таким чином, наведеними правовими нормами встановлено виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад вирішувати питання у галузі земельних відносин.

Встановлено, у провадженні Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська перебуває цивільна справа № 209/2783/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Кам`янська міська рада Дніпропетровської області, Відділ Держгеокадастру у м. Кам`янське Дніпропетровської області, Управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради, Управління державного архітектурно - будівельного контролю Кам`янської міської ради, про захист права власності, усунення перешкод в користуванні майном: домоволодінням та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом знесення самочинно збудованих будівель та споруд, розташовані адресою: АДРЕСА_1 . Рішення суду у справі № 209/2783/17 не ухвалено на теперішній період часу (т.2 а.с.50).

Позивач ОСОБА_1 у цій справі, що переглядається апеляційним судом, 01 грудня 2017 року звернувся до Камянської міської ради, міського голови ОСОБА_6 із заявою (вхідний №К-15715 від 01 грудня 2017 року) про розгляд Узгоджувальною комісією по вирішенню земельних спорів з приводу встановлення (відновлення) суміжних меж земельної ділянки між ним та сусідами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 вхідний №К-15715 від 01 грудня 2017 року комісією міської ради по вирішенню земельних спорів з приводу встановлення (відновлення) суміжних меж земельної ділянки винесено рішення, оформлене протоколом №1 від 27 березня 2018 року, Вирішено: Розглянути даний земельний спір (у разі продовження і існування) після вирішення Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська цивільної справи №209/2783/17 по суті (т.1 а.с.15).

Слід зазначити, протоколом №1 від 27 березня 2018 року не порушуються права ОСОБА_1 , як власника житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки фактично будь-якого рішення за результатами розгляду заяви - позитивного або негативного за заявою ОСОБА_1 вхідний № К-15715 від 01 грудня 2017 року комісією міської ради по вирішенню земельних спорів з приводу встановлення (відновлення) суміжних меж земельної ділянки ухвалено не було.

Таким чином, відсутні підстави для визнання протиправним рішення Кам`янської міської ради в особі комісії з розгляду земельних спорів у межах міста, оформлене протоколом №1 від 27 березня 2018 року, та у задоволенні цієї частини позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Однак слід зазначити, у порушення вимог ст.26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, комісією міської ради по вирішенню земельних спорів з приводу встановлення (відновлення) суміжних меж земельної ділянки фактично взагалі не було розглянуто заяву ОСОБА_1 вхідний №К-15715 від 01 грудня 2017 року про розгляд Узгоджувальною комісією по вирішенню земельних спорів з приводу встановлення (відновлення) суміжних меж земельної ділянки між ним та сусідами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Рішення уповноваженим органом за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 фактично не прийнято, а лише зазначено у протоколі №1 - Вирішили: Розглянути даний земельний спір (у разі продовження і існування) після вирішення Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська цивільної справи №209/2783/17 по суті (т.1 а.с.15).

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими в частині зобов`язання Кам`янську міську раду розглянути по суті заяву ОСОБА_1 вхідний № К- 15715 від 01 грудня 2017 року про розгляд Узгоджувальною комісією по вирішенню земельних спорів з приводу встановлення (відновлення) суміжних меж земельної ділянки між ним та сусідами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , та про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання протиправним рішення Кам`янської міської ради та його скасування скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання протиправним рішення Кам`янської міської ради та його скасування задовольнити частково.

Зобов`язати Кам`янську міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 вхідний №К-15715 від 01 грудня 2017 року про розгляд Узгоджувальною комісією по вирішенню земельних спорів з приводу встановлення (відновлення) суміжних меж земельної ділянки між ним та сусідами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова