УХВАЛА

18 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 351/164/21

провадження № 61-12318 ск 24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пророка В. В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Петричком Олександром Євгеновичем, на рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 29 січня 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки будинковолодіння та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки будинковолодіння,

ВСТАНОВИВ:

1. У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив поділити житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в натурі, між власниками і виділити йому - ОСОБА_1 у власність наступні приміщення: ІІІ, 1-6, 1-7, 1-8, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, мансардний поверх, підвал ІІ, «Ж» - стайня, 1/4 криниці, 1/4 огорожі. Визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_2 площею 202 м. кв. по АДРЕСА_1 .

2. ОСОБА_2 звернулася в суд із зустрічним позовом в якому просила поділити житловий будинок, що по АДРЕСА_1 , в натурі між власниками і виділити їй у власність 16/100 частин даного нерухомого майна.

3. Снятинський районний суд Івано-Франківської області рішенням від 29 січня 2024 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 16 липня 2024 року, в задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовив.

4. У вересні 2024 року до Верховного Суду, через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , подана його представником - адвокатом Петричком О. Є., на рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 29 січня 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16 липня 2024 року, в якій скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов частково, а саме поділити житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 в натурі, між власниками і виділити ОСОБА_1 у власність наступні приміщення: ІІІ, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, V загальною площею 122,9 м2, підвал І, ІІ, «Ж» - стайня, 1/4 криниці, 1/4 огорожі. У зв'язку із невідповідністю розмірів часток, зобов'язати ОСОБА_1 сплатити ОСОБА_2 компенсацію у розмірі 89 729,00 грн. Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 площею 122,9 м. кв. по АДРЕСА_1 .

5. Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.

6. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 176 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

7. В цій справі пред`явлено позов про визнання права власності, однак відомості про ціну позову в матеріалах касаційного провадження відсутні.

8. З огляду на те, що касаційна скарга та судові рішення судів попередніх інстанцій не містять інформації про ціну позову, скаржнику необхідно надати такі відомості та надати докази на підтвердження цієї обставини.

9. Крім цього за приписами статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

10. З касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що повний текст оскаржуваної постанови Івано-Франківського апеляційного суду був складений 17 липня 2024 року, тобто строк на касаційне оскарження закінчився 16 серпня 2024 року.

11. Проте, скаржником касаційна скарга передана до відділення поштового зв`язку для направлення до Верховного Суду 19 серпня 2024 року, що підтверджується відповідною відміткою на конверті, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження та без відповідного клопотання про поновлення пропущеного строку.

12. Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

13. Таким чином заявнику необхідно надати суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 16 липня 2024 року у справі № 351/164/21 та надати належні докази на підтвердження поважності причин пропуску такого строку.

14. Крім цього, відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

15. Верховний Суд звертає увагу, що з 18 жовтня 2023 року введено в дію Закон від 29 червня 2023 року № 3200-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, у зв`язку з чим певні статті ЦПК України були викладені в редакції вказаного Закону.

16. Так, частиною п`ятою статті 14 ЦПК України встановлено, що суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

17. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат. (частина шоста статті 14 ЦПК України).

18. Відповідно до частини сьомої статті 14 ЦПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

19. Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі (частина восьма статті 14 ЦПК України).

20. В порушення пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у представника ОСОБА_1 - Петрички О. Є. , який є адвокатом, та який згідно з частиною шостою статті 14 ЦПК України є особою, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

21. Таким чином, недоліки касаційної скарги повинні бути усунені в такий спосіб: 1) у разі наявності у адвоката Петрички О. Є. електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі - подати до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу, в якій вказати відомості про наявність у нього електронного кабінету; 2) у разі відсутності у адвоката Петрички О. Є. електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі - зареєструвати такий кабінет та подати до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу, в якій вказати відомості про його наявність. Виконуючи зазначені вимоги скаржнику також необхідно вказати інформацію за якою факт наявності чи відсутності електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі може бути перевірений судом, а саме - реєстраційний номер облікової картки платника податків адвоката, за його наявності, або номер і серія паспорта, у разі відсутності реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

22. Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

23. Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявниці строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Петричком Олександром Євгеновичем, на рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 29 січня 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки будинковолодіння та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки будинковолодіння.

2. Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

3. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернена заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя /т В. В. Пророк