справа №176/1620/24
провадження №2/176/922/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Крамар О.М.

з участю секретаря судових засідань Герус-Юзви Ю.В.,

представників сторін: представника позивача - адвоката Черниш Т.І., представника відповідача - адвоката Лапшина В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, в м. Жовті Води, в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

12 червня 2024 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що з 28 січня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між мною, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що 28.01.2012 року зроблено відповідний актовий запис № 06. Від шлюбу вони мають малолітня дитина: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з Відповідачем не склалося, оскільки остання вела аморальний спосіб життя, безпричинно не ночувала вдома. 08 березня 2016 року Відповідач пішла з дому, залишила сім`ю та без належної батьківської уваги спільну доньку ОСОБА_4 , яку залишила жити з позивачем. Саме на ці обставини позивач посилався під час звернення до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу із Відповідачем.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13.05.2016 року у справі № 176/1123/16-ц шлюб з відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище сторін залишено без змін.

Таким чином з 08 березня 2016 року позивач та ОСОБА_2 проживають окремо. Спільна донька ОСОБА_4 з чотирирічного віку проживає з позивачем та знаходиться лише на його утриманні, оскільки мати, самоусунулась, не допомагає позивачу у забезпеченні необхідних умов життя та виховання дитини, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тим самим ухиляється від покладеного на неї обов`язку утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Позивач зазначає, що добровільно про сплату аліментів з відповідачем домовитися не вдалося, тому він вимушений поставити питання про стягнення аліментів в судовому порядку.

Крім того, рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 22 вересня 2016 р. № 389 визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 , 1987 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 та призначено матері дитини ОСОБА_2 , 1991 року народження, дні побачень з донькою двічі на тиждень у вільні від роботи дні.

Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов від 28.12.2017 року, комісія у складі головного ССД ОСОБА_5 та головного спеціаліста ССД Тригук А.О., провели обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 . Склад сім`ї: батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Родина проживає у двокімнатній приватизованій квартирі, яка знаходиться на третьому поверсі п`ятиповерхового будинку. Квартира вмебльована, в наявності електропобутова техніка. Санітарно-гігієнічні умови проживання в квартирі задовільні. Для дитини виділено окреме спальне місце та місце для занять і відпочинку. Дитина проживає без матері, так як матір проживає окремо.

В результаті обстеження комісія дійшла висновку про те, що в квартирі створені умови для проживання, навчання та виховання малолітньої дитини. Мати дитини проживає окремо від сім`ї, так як зареєстрована за іншою адресою і місце проживання дитини визначено з батьком.

Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 23.02.2018 року № 88 ОСОБА_1 надано дозвіл на зняття з реєстрації дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , та реєстрацію дитини за місцем проживання батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

З 06 березня 2018 року по теперішній час позивач із донькою зареєстровані та проживаємо за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов від 29.05.2024 року, комісія у складі головного ССД Шаповал Ю., головного спеціаліста ССД ОСОБА_6 та начальника ССД ОСОБА_7 , провели обстеження житлово-побутових умов Леунових. Склад сім`ї: батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дитина ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають за адресою: АДРЕСА_1 . В результаті обстеження комісія дійшла висновку про те, що створено належні умови для повноцінного проживання, навчання, розвитку та виховання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно Відгуку на сім`ю ОСОБА_3 , учениці 6-Б класу Комунального закладу загальної середньої освіти ліцею № 10 Жовтоводської міської ради, ОСОБА_4 разом із батьком зареєстровані та проживають сім`єю за адресою: АДРЕСА_3 . Батьком створені належні умови для проживання і розвитку доньки. Учениця забезпечена сезонним одягом і взуттям, шкільним приладдям. Для навчання в змішаному форматі в наявності є інтернет та особистий планшет. Мати дівчинки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із батьком ОСОБА_4 розлучена, живе в громадянському шлюбі з іншим чоловіком. Спілкується із донькою у телефонному режимі дуже рідко. Матеріально доньці не допомагає. Батько приділяє багато уваги вихованню доньки. Відвідує ліцей, цікавиться успіхами у навчанні.

Згідно характеристики з місця роботи Позивача, ОСОБА_1 працює в ТОВ «БІЛМАКС» за професією електрогазозварника з 08 травня 2018 р. Розлучений, виховує сам доньку ОСОБА_4 , 2012 року народження, яка проживає з ним.

Позивач зазначає, що змушений звернутися до суду і просити суд встановити факт самостійного виховання та утримання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_1 . Метою встановлення даного факту позивач зазначає необхідність для стягнення аліментів з Відповідача на свою користь на утримання дитини, а також безперешкодного переміщення доньки по країні у зв`язку з військовою агресією російської федерації на території України, оголошеним воєнним станом на території держави, для здійснення лікування дитини, оздоровлення, можливу зміну місця проживання та розвитку доньки в безпечних умовах.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просить:

- стягнути з відповідача на його користь на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання заяви і до моменту досягнення дитиною повноліття;

- встановити факт самостійного виховання та утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України було витребувано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

15 липня 2024 року на адресу суду надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15.07.2024 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в судове засідання на 09 год. 30 хв. 05 серпня 2024 року.

05 серпня 2024 року, у зв`язку з клопотанням представника відповідача адвоката Лапшина В.В. про відкладення розгляду справи на іншу дату, розгляд справи було відкладено на 09 год. 00 хв. 12 вересня 2024 року.

11 вересня 2024 року від представника відповідача адвоката Лапшина В.В. на адресу суду надійшли листи з проханням долучити до матеріалів справи докази, які безпосередньо стосуються справи та мають значення для прийняття рішення, а саме: копія квитанції про сплату відповідачкою аліментів в розмірі 3000 грн.; копія скану з екрану мобільного телефону відповідачки переписки останньої з позивачем на мобільному ресурсі Viber стосовно надання номеру банківської карти для перерахунку коштів для дитини; копія свідоцтва про народження 14.09.2017 року у відповідачки другої дитини ОСОБА_8 ; копія роздруківки рішення Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу від 02.04.2024 р. про розірвання шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 з сайту Єдиного Державного реєстру судових рішень по справі 216/4099/23; копія роздруківки з сайту Судова влада України з розділу «Стан розгляду справ» по справі 216/4099/23.

12 вересня 2024 року позивач ОСОБА_1 , повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Черниш Т.І. позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснила, що відповідач спілкується з дитиною по телефону, іноді зустрічаються, дитина з матір`ю відпочивали на морі. Також, представник позивача стверджує, що перешкод у спілкуванні відповідача з дитиною зі сторони позивача не було.

12 вересня 2024 року відповідач ОСОБА_2 , повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Відзив на позовну заяву не подала.

Представник відповідача адвокат Лапшин В.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в частині встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини позивачем та зазначив, що відповідач погоджується сплачувати позивачу аліменти в розмірі 1/6 частини її доходів. Пояснив, що позивач та відповідач розлучились, після чого відповідач виїхала в м. Кривий Ріг де уклала шлюб, народила дитину. Зараз відповідач ОСОБА_2 знаходиться в Німеччині, проте не припиняла спілкування з дитиною, періодично вони зустрічались, мати постійно підтримує стосунки з дитиною, возила дитину на море в 2020 р., 2021 р. В 2023 р. відповідач з дитиною зустрічались і проводили час разом, мати купувала дитині речі, одяг, взуття, передає дитині посилки з Німеччини. Зазначає, що є тісний зв`язок між матір`ю і дитиною, мати приймає участь у вихованні дитини. Не заперечує, що дитина проживає з батьком. Щодо аліментів представник відповідача зазначив, що відповідач зараз розлучена, має на утриманні дитину від іншого чоловіка, а тому відповідач вважає, що аліменти в розмірі частини з усіх видів її (доходу) це завеликий розмір та погоджується сплачувати позивачу аліменти в розмірі 1/6 частини її доходів.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 28.01.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис №06. /а.с.12/

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13.05.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. /а.с.13/

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 02.03.2012 року). /а.с.14/

Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 22 вересня 2016 р. № 389 визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 , 1987 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 та призначено матері дитини ОСОБА_2 , 1991 року народження, дні побачень з донькою двічі на тиждень у вільні від роботи дні. /а.с.15/

Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов від 28.12.2017 року, комісія у складі головного ССД ОСОБА_5 та головного спеціаліста ССД Тригук А.О., провели обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 . Склад сім`ї: батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Родина проживає у двокімнатній приватизованій квартирі, яка знаходиться на третьому поверсі п`ятиповерхового будинку. Квартира вмебльована, в наявності електропобутова техніка. Санітарно-гігієнічні умови проживання в квартирі задовільні. Для дитини виділено окреме спальне місце та місце для занять і відпочинку. Дитина проживає без матері, так як матір проживає окремо. В результаті обстеження комісія дійшла висновку про те, що в квартирі створені умови для проживання, навчання та виховання малолітньої дитини. Мати дитини проживає окремо від сім`ї, так як зареєстрована за іншою адресою і місце проживання дитини визначено з батьком. /а.с.16/

Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 23.02.2018 року № 88 ОСОБА_1 надано дозвіл на зняття з реєстрації дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , та реєстрацію дитини за місцем проживання батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 . /а.с.17/

З 06 березня 2018 року по теперішній час позивач із донькою зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (довідка про реєстрацію місця проживання особи, довідка №1/3-1553 від 21.05.2024 року про зареєстрованих у житловому приміщенні). /а.с.18,19/

Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов від 29.05.2024 року, комісія у складі головного ССД Шаповал Ю., головного спеціаліста ССД ОСОБА_6 та начальника ССД ОСОБА_7 , провели обстеження житлово-побутових умов Леунових. Склад сім`ї: батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дитина ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають за адресою: АДРЕСА_1 . В результаті обстеження комісія дійшла висновку про те, що створено належні умови для повноцінного проживання, навчання, розвитку та виховання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.24/

Згідно Відгуку на сім`ю ОСОБА_3 , учениці 6-Б класу Комунального закладу загальної середньої освіти ліцею № 10 Жовтоводської міської ради, ОСОБА_4 разом із батьком зареєстровані та проживають сім`єю за адресою: АДРЕСА_3 . Батьком створені належні умови для проживання і розвитку доньки. Учениця забезпечена сезонним одягом і взуттям, шкільним приладдям. Для навчання в змішаному форматі в наявності є інтернет та особистий планшет. Мати дівчинки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із батьком ОСОБА_4 розлучена, живе в громадянському шлюбі з іншим чоловіком. Спілкується із донькою у телефонному режимі дуже рідко. Матеріально доньці не допомагає. Батько приділяє багато уваги вихованню доньки. Відвідує ліцей, цікавиться успіхами у навчанні. /а.с.25/

Згідно характеристики з місця роботи позивача, ОСОБА_1 працює в ТОВ «БІЛМАКС» за професією електрогазозварника з 08 травня 2018 р. Розлучений, виховує сам доньку ОСОБА_4 , 2012 року народження, яка проживає з ним. /а.с.26/

Крім того, позивачем ОСОБА_1 долучено до матеріалів позовної заяви: договір страхування доньки ОСОБА_2 від 2018 р.; декларації із лікарем, який надає первинну медичну допомогу ОСОБА_2 від 2018 р. та 2020 р.; довідку учня загальноосвітнього навчального закладу про результати обов`язкового медичного профілактичного огляду ОСОБА_2 /а.с.20-23/

Відповідач ОСОБА_2 , будучи матір`ю дитини, належної матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча є працездатною і має змогу її надавати. Добровільно питання про надання матеріальної допомоги між сторонами не вирішено.

Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов`язок є особистим, індивідуальним обов`язком як матері, так і батька.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі, за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, виходячи із обставин, зазначених позивачем і відповідачем, те, що відповідач є працездатною, але в добровільному порядку регулярної матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки не надає, суд вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення аліментів з дати подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

У відповідності до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Конвенція про права дитини в пункті 3 статті 9 закріпила принцип, за яким держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Як визначено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

При цьому, у відповідності до положень ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, в той час як батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, та мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Як визначено частинами 1-3 статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню (ч. 4 ст. 157 СК України).

Пунктом 2 ч. 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути, зокрема, ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Отже, сімейним кодексом України чітко передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним із способів виконання батьками обов`язку утримувати дитину є стягнення аліментів за домовленістю сторін або за рішенням суду.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Зокрема, мати або батько має право звернутися до суду з позовом про позбавлення другого з батьків батьківських прав через ухиляння його від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.

Факт відсутності участі батька або матері у вихованні дитини може бути підтверджений судом виключно в разі вирішення питання щодо позбавлення особи батьківських прав.

Позивач мотивує вимогу про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини необхідністю для стягнення аліментів з відповідача на свою користь на утримання дитини, а також безперешкодного переміщення доньки по країні у зв`язку з військовою агресією російської федерації на території України, оголошеним воєнним станом на території держави, для здійснення лікування дитини, оздоровлення, можливу зміну місця проживання та розвитку доньки в безпечних умовах.

Проте, суд роз`яснює, що для присудження з відповідача аліментів на дитину, чинним законодавством України не передбачена така умова як встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини. Крім того, позивачем не наведено жодних фактів та доказів того, що відповідач перешкоджає переміщенню доньки по країні у зв`язку з військовою агресією російської федерації на території України, оголошеним воєнним станом на території держави, для здійснення лікування дитини, оздоровлення, можливу зміну місця проживання та розвитку доньки в безпечних умовах

Як встановлено з матеріалів справи, мати дитини ОСОБА_2 також приймає участь у вихованні дитини, спілкується з нею, періодично зустрічається, проводять разом час, по можливості надає матеріальну допомогу.

Враховуючи вище викладене, суд оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що вимога ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини задоволенню не підлягає.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст. ст.180-182, 183, 191 СК України та ст.ст. 13,211,247, 258,263 -265,268,273, 354,430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення аліментів з дати подання позовної заяви до суду, тобто з 12 червня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

У задоволенні позовних вимог про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини - відмовити.

Рішення у частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 16.09.2024 року.

Суддя