Справа № 646/9202/24
№ провадження 4-с/646/33/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.24 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Янцовської Т.М.,

з участю секретаря Григоренко І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу № 646/9202/24 за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Золотавіна Валерія Юрійовича, третя особа: комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 75784191, зняття арешту з коштів боржника, -

в с т а н о в и в:

В провадження Червонозаводського районного суду м. Харкова 20.08.2024 року через підсистему «Електронний суд» надійшла скарга ОСОБА_1 , в якій остання просить визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Золотавіна В.Ю. про відкриття виконавчого провадження №75784191 від 13.08.2024 року, а також зобов`язати головного державного виконавця зняти арешт, накладений на кошти боржника, виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників, скасовувати всі інші вжиті заходи щодо виконання постанови. В обґрунтування скарги зазначено, що ОСОБА_1 15.08.2024 року випадково дізналась про відкриття виконавчого провадження № 75784191 з повідомлення банку про блокування рахунку на підставі постанови головного державного виконавця. Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» задоволено, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в розмірі 51 769 (п`ятдесят одна тисяча сімсот шістдесят дев`ять) грн. 70 коп., рішення набрала законної сили 18.08.2020 року. 05.10.2020 року Червонозаводським районним судом міста Харкова видано виконавчий лист КП «Харківські теплові мережі» про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 18.08.2023 року. 12.08.2024 КП «Харківські теплові мережі» звернулося з заявою до відділу ДВС, в якій просить примусово виконати рішення суду від 17.07.2020 року в порядку ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» та направило для примусового виконання виконавчий лист № 646/1792/20 від 05.10.2020 року. 13.08.2024 року головним державним виконавцем Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Золотавіним В.Ю. розглянуто заяву про примусове виконання та відкрито виконавче провадження № 75784191 з виконання за виконавчим листом № 646/1792/20, який видано 05.10.2020 року КП «Харківські теплові мережі». ОСОБА_1 з постановою державного виконавця не згодна, вважає його дії протиправними, оскільки, станом на 13.08.2024 року (момент прийняття державним виконавцем Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Золотавіним В.Ю. постанови про відкриття виконавчого провадження № 75784191) стягувачем КП «Харківські теплові мережі» пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. В матеріалах виконавчого провадження № 75784191 не містяться докази того, що стягувач звертався із заявою до суду про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа. Таким чином, постанова головного державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Золотавіна В.Ю. про відкриття виконавчого провадження № 75784191 від 13.08.2024 року є незаконною та підлягає скасуванню разом із всіма виконавчими діями, виконавчими стягненнями та арештами коштів боржника.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.08.2024 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято до розгляду у Червонозаводському районному суді м. Харкова та призначено судове засідання.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.08.2024 року витребувано з Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції матеріали виконавчого провадження № 75784191 від 13.08.2024 року та з цивільної канцелярії Червонозаводського районного суду м. Харкова матеріали цивільної справи № 646/1792/20 пров. № 2/646/1320/2020 за позовом КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, 18.09.2024 року за вх. № 39720 через підсистему «Електронний суд» подала заява про розгляд справи без її участі, скаргу підтримує та просить задовольнити.

Головний державний виконавець Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Золотавін В.Ю. в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

На виконання ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.08.2024 року головним державним виконавцем Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Золотавіним В.Ю.05.09.2024 року за вх. № 37862 через підсистему «Електронний суд» направлено копії матеріалів виконавчого провадження № 75784191 від 13.08.2024 року.

10.09.2024 року за вх. № 38300 від представника стягувача КП «Харківські теплові мережі» Лещенка С.О. надійшла заява, в якій представник стягувача просить розглядати скаргу без участі представника КП «Харківські теплові мережі», відмовити у задоволенні скарги. Також представник стягувача зазначає про те, що строки на пред`явлення виконавчого документа, виданого 05.10.2020 року Червонозаводським районним судом м. Харкова, тимчасово перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи.

Згідно зі ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.07.2020 року позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» задоволено, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в розмірі 51 769 (п`ятдесят одна тисяча сімсот шістдесят дев`ять) грн. 70 коп. за адресою: АДРЕСА_1 . Заочне рішення суду набрало законної сили 18.08.2020 року (справа № 646/1792/20).

05.10.2020 року Червонозаводським районним судом міста Харкова видано виконавчий лист КП «Харківські теплові мережі» про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в розмірі 51 769 (п`ятдесят одна тисяча сімсот шістдесят дев`ять) грн. 70 коп., у виконавчому листі зазначений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 18.08.2023 року.

Заява про примусове виконання виконавчого листа № 646/1792/20 до Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подана КП «Харківські теплові мережі» 12.08.2024 року за вх № 15208.

Постановою головного державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Золотавіна В.Ю. від 13.08.2024 року відкрито виконавче провадження № 75784191 за виконавчим листом № 646/1792/20, який видано 05.10.2020 року Червонозаводським районним судом міста Харкова.

Згідно зі п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Європейський суд з прав людини вказував у своїх рішеннях, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб ст. 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст. 6 Конвенції тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»).

Існування ж заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу (рішення ЄСПЛ у справі «Агрокомплекс проти України» від 25 липня 2013 року).

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 2 цього Закону засадами виконавчого провадження є верховенство права; обов`язковість виконання рішень; законність; диспозитивність; справедливість; неупередженість та об`єктивність; гласність та відкритість виконавчого провадження; розумність строків виконавчого провадження; співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частин першої, третьої статті 18 Закону № 1404-VIII на державного виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

При розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом № 1404-VIII передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом № 1404-VIII заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» гарантовано право сторін виконавчого провадження на оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Перевірка судом правомірності прийнятої держаним виконавцем постанови не є втручанням у його дискреційні повноваження, а забезпечує реалізацію стороною виконавчого провадження передбаченого статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» права на оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців і посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що в разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, підставою для визнання рішення, дії чи бездіяльності виконавця неправомірними в порядку судового контролю за виконанням судових рішень є порушення державним виконавцем прав учасника виконавчого провадження.

Якщо ж рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені виконавцем відповідно до закону, в межах своїх повноважень і право заявника не було порушено, суд має відмовити в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10.2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» (доповненого Законом № 2129-ІХ, який набрав чинності з 26 березня 2022 року), відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє наразі до 09.11.2024 року.

Отже, зважаючи на те, що кінець строку пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання припав на період дії воєнного стану, а саме 18.08.2023 року тобто після вступу в дію Законом № 2129-ІХ, який набрав чинності з 26 березня 2022 року, відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану, суд вбачає, що встановлений строк для його пред`явлення перервався, тобто станом на час розгляду справи не сплив.

З огляду на викладене, враховуючи що дії державного виконавця з приводу відкриття виконавчого провадження №7584191 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Червонозаводським районним судом міста Харкова 05.10.2020 року по справі № 646/1792/20, повністю відповідають нормам Закону України «Про виконавче провадження» та не спростовані доказами скаржника, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та всіх інших дій вчинених державним виконавцем, а відтак, скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 447-450 ЦПК України, ст.ст. 1, 2, 10, 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Золотавіна Валерія Юрійовича, третя особа: комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 75784191, зняття арешту з коштів боржника.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 19.09.2024 року.

Суддя: Т.М. Янцовська