ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8343/24 Справа № 203/691/24 Суддя у 1-й інстанції - Ханієва Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.,

суддів - Деркач Н.М., Єлізаренко І.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2024 року про відмову у прийнятті та об`єднанні в одне провадження з первісним позовом зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання об`єктом права спільної сумісної власності та стягнення грошових коштів

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2024 року ОСОБА_2 звернулася до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації.

У квітні 2024 року представник відповідача подав до суду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання об`єктом права спільної сумісної власності та стягнення грошових коштів.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2024 року у прийнятті та об`єднанні в одне провадження з первісним позовом зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання об`єктом права спільної сумісної власності та стягнення грошових коштів, в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації - відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання об`єктом права спільної сумісної власності та стягнення грошових коштів - повернуто позивачу за зустрічним позовом (заявнику).

Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на її незаконність, порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Відповідно до положень частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідками про доставку електронного листа.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Повертаючи зустрічний позов та відмовляючи у об`єднанні в одне провадження з первісним позовом, суд першої інстанції виходив з того, що спільний розгляд первісного позову та зустрічного позову не є доцільним, тобто задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Отже, такі позовні вимоги не можуть бути розглянуті спільно в одному провадженні, оскільки є самостійними позовними вимогами.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені у статті 16 Цивільного кодексу України.

У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову (частина друга статті 193 ЦПК України).

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (частина третя статті 194 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2021 року у справі № 522/9011/19 (провадження № 61-6642св21) зазначено, що «згідно з частиною другою статті 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Отже, прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених частиною другою статті 193 ЦПК України, і залежить від того, наскільки суд вважає за доцільне розглядати цей позов у одному провадженні з первісним. При цьому вищевказаною нормою процесуального закону визначено дві альтернативні ознаки зустрічного позову: або взаємопов`язаність первісного та зустрічного позовів, що зумовлює їх спільний розгляд, зокрема, коли обидва позови виникають з одних правовідносин; або їх взаємовиключність, коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Зустрічний позов, який прийнятий судом для спільного провадження з первісним позовом, повинен знайти вирішення у виді загального рішення, яке має містити відповідь на обидві заявлені вимоги (як позивача, так і відповідача). Задоволення зустрічного позову спричиняє відмову в задоволенні первісного позову, однак не виключає можливості як задоволення обох вимог, так і однієї повністю, а іншої частково».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 червня 2023 року в справі № 459/1490/21 (провадження № 61-12807 св 22) вказано, що:

«відповідно до частин першої, другої та третьої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Отже, прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених частиною другою статті 193 ЦПК України, і залежить від того, наскільки суд вважає за доцільне розглядати цей позов у одному провадженні з первісним.

Аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

За своєю сутністю зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.

Умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, що виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів, оскільки це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Отже, зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів). Умовою пред`явлення зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним; взаємопов`язаність позовів виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин.

Подібні за змістом правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 200/22329/14-ц (провадження № 14-483 цс 19).

Ураховуючи викладене, взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у наступному: обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному та правильному вирішенню спору, взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; вимоги за зустрічним та первісним позовами можуть зараховуватись; задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю або частково».

Судом встановлено, що у провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації, в якому позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 половину депозитного вкладу, відкритого в ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в період проживання однією сім`єю, а саме: 5000 доларів США.

Ухвалою суду від 04.03.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Чергове судове засідання було призначене судом на 28.05.2024 року, в яке з`явились всі учасники справи.

19.04.2024 року в системі «Електронний суд» представник відповідача ОСОБА_1 подав до суду зустрічну позовну заяву, в якій він зазначив, що у позовній заяві позивач ОСОБА_1 претендує на кошти їх законного володільця, тому відповідач зібрав квитанції стосовно переводу своїх грошей на утримання позивачки під час спільного життя на загальну суму 116357,88 грн. Оскільки дані кошти переводились під час сумісного проживання, встановленим Кіровським районним судом міста Дніпропетровська в справі №203/911/21 від 18.04.2023 року, то відповідач в рамках зустрічної позовної заяви надав заяву про відшкодування з позивачки в порядку поділу майна не менше 246328,94 грн. ОСОБА_1 , подаючи зустрічний позов, зазначав, що у ОСОБА_2 є кошти депозитного вкладу, відкритого в АТ «Державний експертно-імпортний банк України» у розмірі не менше аніж - 10000,00 доларів США та кошти, перераховані ОСОБА_1 на рахунок ОСОБА_2 в АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 116357,88 грн. З огляду на це, половина коштів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 становлять не менше 5000 доларів США (188150 грн + 58178,94 грн = 246328,94 грн).

Також представник відповідача зазначав, що ОСОБА_2 , проживаючи однією сім`єю з ОСОБА_1 , постійно отримувала кошти як від ОСОБА_1 , так і від інших осіб у якості оплати послуг, заробітної плати, соціальних виплат, депозитні вклади на рахунки в наступних банках: АТ «Укрексімбанк», АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Укрсиббанк», АТ «Державний ощадний банк України», АТ «Універсал Банк».

Тому представник відповідача в рамках зустрічної позовної заяви просив суд:

- визнати об`єктом права спільної сумісної власності сім`ї без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 грошові кошти, що були розміщені ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на рахунках в Акціонерному товаристві «Державний експертно-імпортний банк України», Акціонерному товаристві Комерційному банку «ПриватБанк», Акціонерному товаристві «Укрсиббанк», Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», Акціонерному товаристві «Універсал Банк»;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частку грошових коштів, що були розміщені за період з 19.02.2013 року по 08.02.2021 року ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на рахунках в Акціонерному товаристві «Державний експертно-імпортний банк України», Акціонерному товаристві Комерційному банку «ПриватБанк», Акціонерному товаристві «Укрсиббанк», Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», Акціонерному товаристві «Універсал Банк», в порядку поділу коштів сім`ї без реєстрації шлюбу, що становить не менше 246328,94 грн.

Крім того, судом встановлено, що у цивільній справі №203/911/21 рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2023 року позов ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ), третя особа - ОСОБА_4 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поділ спільного майна задоволено частково. Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у період від 19 лютого 2013 року по 08 лютого 2021 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля марки «SMART FORTWO» (рік випуску - 2005, реєстраційний номер - НОМЕР_3 , номер шасі - НОМЕР_4 ) у сумі 60 795,00 гривень, компенсацію судових витрат у сумі 1 816,00 гривень, разом - 62 611,00 гривень. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Готвянського Ігоря Вікторовича - залишено без задоволення. Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 квітня 2023 року - залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поділ спільного майна.

Аналізуючи практику Верховного Суду та ч.2 ст. 193 ЦПК України, колегія суддів доходить висновку, що предмет спору у зустрічному позові стосується визнання об`єктів спільної сумісної власності сім`ї в порядку визначеному ст 60-71 СК України, а саме грошових коштів, за період їх спільного сімейного проживання, встановленого рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2023 року, що набрало законної сили 03 жовтня 2023 року, у період з 19 лютого 2013 року по 08 лютого 2021 року.

Таким чином, позовні вимоги у зустрічному позові виникають з одних і тих самих правовідносин. Крім того, зустрічна позовна заява містить правове обгрунтування заявлених позивачем вимог з посиланням на норми саме СК України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали справи, не врахував вищенаведені обставини, у зв`язку з чим зробив помилковий висновок про повернення зустрічного позову.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,379,381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2024 року - скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 23 вересня 2024 року.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Н.М. Деркач

І.А. Єлізаренко