Справа № 585/2398/23
Номер провадження 2/585/27/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі :

головуючого судді Євлах О.О.,

за участі:

секретаря :- Рибіної Н.В.

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни цивільну справу

за позовом ОСОБА_5

ОСОБА_1

ОСОБА_6

до

відповідач: ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

ОСОБА_3

третя особа: приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Сумської області Сова Сергій Миколайович

вимоги заявника: про визнання права власності на спадкове майно за законом, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири,-

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 07 червня 2023 року позивачі звернулись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно за законом, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири.

2. Позов обґрунтувано тим, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_5 є дружиною ОСОБА_9 . А ОСОБА_1 та ОСОБА_6 є відповідно донькою та сином ОСОБА_9 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 17.07.2003 року, після смерті якого відкрилася спадщина.

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №9 в:д 01.06.2023 року ОСОБА_9 перебував в шлюбі з ОСОБА_10 з 29.07.1988 року по 22.02.1995 року.

Отже, в склад спадкового майна входить 54 частка квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить померлому як частка в спільному майні подружжя, оскільки титульним власником є ОСОБА_10 (колишня дружина померлого, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), і значиться квартира за нею на підставі договору купівлі-продажу посвідченого державним нотаріусом Роменської державної нотаріальної контори Сумської області 18.09.1992 року, за реєстр. №4625, згідно якого ця квартира була куплена у виконкому Роменської міської ради народних депутатів.

Дружина - ОСОБА_5 та діти - ОСОБА_1 , ОСОБА_6 спадщину прийняли, оскільки згідно спадкової справи №3/2004, 14.01.2004 року заяву про прийняття спадщину подала дружина, а діти на час відкриття спадщини були малолітніми.

Позивачі звернулись до приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу Сумської області Сови С.М. за видачею свідоцтв про право на спадщину за законом на належну спадкодавцю 54 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, згідно з наданою приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Сумської області Совою С.М. постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 16.11.2021 року ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки відсутнє визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та відсутня державна реєстрація права власності за померлим.

Квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки купівля проводилася під час перебування у шлюбі.

Саме тому підстави виникнення права власності на вказану квартиру, з урахуванням положень ст.22 Кодексу про сім`ю та шлюб України, чинного на час укладення договору купівлі-продажу та ст. 60 Сімейного кодексу України, беззаперечно свідчать про те. що це майно набувалося у спільну сумісну власність подружжя, і ОСОБА_9 мав право власності на 1/2 частку квартири, як один із подружжя.

3. Відповідач ОСОБА_13 подала суду відзив на позову заяву в якому зазначила, що з матеріалів справи вбачається, що спірна квартира була придбана за час перебування ОСОБА_9 . ОСОБА_10 у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 22.02.1995.

Після розірвання 22.02.1995 шлюбу з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 вже наступного дня 23.02.1995 зареєстрував шлюб з позивачкою ОСОБА_5 , став проживати з нею за іншою адресою. У спірній квартирі після розірвання шлюбу з ОСОБА_10 . ОСОБА_9 не проживав та не був зареєстрований за місцем проживання у ній, не мав права володіння, користування і розпорядження нею.

З часу розірвання 22.02.1995 шлюбу і до 16.07.2003 - дня смерті ОСОБА_9 , останній не заявляв будь-яких претензій до колишньої дружини щодо поділу спірної квартири, своїм правом на поділ спільного майна в судовому порядку не скористався, а тому більш ймовірним, за даних обставин справи, є висновок про те, що між колишнім подружжям було досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна і вони фактично провели між собою поділ спільно нажитого майна.

Крім того, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 позивачі також не заявляли будь- яких майнових претензій на спірну квартиру до ОСОБА_10 , як до титульного власника цієї квартири, за її життя до суду з позовом про визнання права власності на 1/2 частину спірної квартири в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9 не звертались та звернулись з таким позовом вже після смерті як ОСОБА_10 , так і ОСОБА_14 , яким було достовірно відомі обставини щодо поділу майна колишнього подружжя.

Позивачі стверджують, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_9 у 2003 році, проте останній за життя упродовж 8 років з часу розірвання шлюбу з ОСОБА_10 не вчиняв юридично значимих дій для оформлення своїх прав на 1/2 частину спірної квартири, а позивачі не вчиняли таких дій упродовж 20 років після смерті ОСОБА_9 .

З розглядуваним позовом позивачі звернулись до суду через 20 років після смерті ОСОБА_9 та через два з половиною роки після смерті його колишньої дружини ОСОБА_10 , після отримання ОСОБА_14 свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_15 та після продажу спірної квартири відповідачам ОСОБА_16 і ОСОБА_8 , тобто, із пропуском строку позовної давності, про застосування якої я заявляю.

Відтак, навіть якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес позивачів дійсно порушені, то підставою для відмови в задоволенні позову є пропуск позивачами позовної давності.

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2022 року в справі № 303/4806/20.

Під час придбання спірної квартири у ОСОБА_14 , вона, ОСОБА_16 , та ОСОБА_8 правомірно очікували, що ОСОБА_14 мала право нею розпоряджатися, а вони після отримання цього майна матимуть змогу мирно ним володіти. В Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні відомості щодо належності нерухомого майна позивачам, яке вони набули у власність.

Тобто, вона, ОСОБА_16 , та ОСОБА_8 , набуваючи 02 вересня 2021 року у володіння спірне нерухоме майно та укладаючи письмовий договір про придбання такого майна, який був посвідчений нотаріально з дотриманням нотаріусом вимог щодо перевірки відсутності обтяжень на таке майно, вочевидь не могли знати про те, що це майно вибуло з власності позивачів поза їх волею і щодо такого майна існує спір. Вказане спростовує будь-які сумніви щодо добросовісності наших дій.

При цьому, укладаючи 02 вересня 2021 року оспорюваний договір, вона, ОСОБА_16 , та ОСОБА_8 вочевидь не мали з`ясовувати події, які відбулися чи могли відбутися за участі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у 1995 році (тобто за 36 років до укладення ними договору із ОСОБА_14 ) та могли добросовісно покладатися на відомості про речові права на нерухоме майно, що містились у відповідному Державному реєстрі, згідно з якими єдиним власником спірної квартири була ОСОБА_14 .

Вказане узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 02 листопада 2021 року в справі № 925/1351/19.

Відтак, у цьому випадку втручання у її, ОСОБА_16 , та ОСОБА_8 право порушить справедливий баланс інтересів, оскільки можливі позитивні наслідки вилучення 1/2 частини квартири для захисту інтересів позивачів не переважають дотримання прав співвласників ОСОБА_16 та ОСОБА_8 , які законним шляхом за плату набули у власність майно, покладаючись на добросовісність дій продавця, і які унаслідок віндикації можуть втратити не лише частину своєї власності, а будуть змушені мати інших співвласників квартири в особі позивачів та вимушені самостійно шукати способи компенсації понесених ними у зв' язку із придбанням квартири витрат, тим більше, що її продавець ОСОБА_14 померла.

Ураховуючи викладене, витребування у неї, ОСОБА_16 , та ОСОБА_8 1/2 частини квартири шляхом визнання права власності позивачів на 1/6 частку спірної квартири за кожним, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_14 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10 , визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 02.09.2021 року, укладеного між ОСОБА_14 та ОСОБА_8 і ОСОБА_17 , є неможливим, оскільки задоволення позову призведе до витребування майна у цій справі та матиме наслідком покладення на добросовісних набувачів індивідуального й надмірного тягаря, що призведе до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Крім того, позивачі не позбавлені права отримати відповідну компенсацію втраченого майна шляхом стягнення її з батька спадкоємців ОСОБА_14 , якщо вона безпідставно отримала квартиру у спадщину та продала її, на загальних підставах.

ОСОБА_18 просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 до ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , третя особа приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Сумської області Сова Сергій Миколайович, про визнання права власності на спадкове майно за законом, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири за безпідставністю. Якщо судом буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес позивачів дійсно порушені, то застосувати наслідки пропуску позивачами позовної давності. Стягнути з позивачів на їїю, ОСОБА_13 , користь витрати на правничу допомогу в понесеному за час розгляду справи розмірі- 3000 гривень (а.с.86-87).

4. Позивачі, 26 липня 2023 року подали суду відповідь на відзив в якому зазначили, що викладені у відзиві доводи позбавлені будь-якого фактичного та правового обґрунтування і є незаконними та необґрунтованими.

Щодо перебігу строку позовної давності , позивачі зазначили, що оскільки квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 належала ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не відчужувалась на користь третіх осіб, то відповідно, права, як позивачів, так і ОСОБА_9 не були порушені, а тому них не було необхідності та обов`язку звертатись до суду.

Так як вони прийняли спадщину у встановленому законом порядку, то вони мають право на отримання свідоцтва про право на спадщину.

Однак, саме внаслідок отримання свідоцтва про право на спадщину на всю квартиру ОСОБА_14 , їхні права , як спадкоємців, були порушені, а тому саме з цього періоду і починає перебіг строку позовної давності.

Враховуючи вищенаведене, правові підстави для застосування наслідків пропуску строку позовної давності відсутні, оскільки свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_14 отримала не раніше ніж 26.01.2021 року, а позивачі звернулись до суду у червні 2023 року, тобто в межах строку позовної давності.

Таким чином , посилання відповідача на той факт, що ОСОБА_9 за життя упродовж 8 років з часу розірвання шлюбу з ОСОБА_10 не вчиняв юридично значимих дій для оформлення своїх прав на частину спірної квартири, а позивачі не вчиняли таких дій упродовж 20 років після смерті ОСОБА_9 , а тому в даних правовідносинах необхідно застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, є вочевидь необґрунтованими та незаконними.

Крім того, оскільки частка померлого у праві спільної сумісної власності не визначена, а ОСОБА_14 після смерті своєї сестри ОСОБА_10 отримала свідоцтво про право на спадщину на всю квартиру, а отже безпідставно набула право власності на частку квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , належним способом захисту у даній справі є визнання права власності на спадкове майно за законом та визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, зокрема, що станом на момент укладення договору купівлі-продажу всієї спірної квартири, ОСОБА_14 не була наділена необхідними повноваженнями, адже квартира набута нею неправомірно, то визнання договору купівлі-продажу, який був укладений 02.09.2021 року з ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , недійсним в частині частки квартири, є належним способом захисту та дозволить відновити порушені права позивачів, як спадкоємців.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

5. У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги позивачів підтримав та просив їх задовільнити з підстав викладених у позовній заяві.

Позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за їх обов`язкової участі суду не надали.

Відповідачі ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, про день і час розгляду справи повідомлені через оголошення, розміщене на офіційному веб-порталі сайту «Судова влада». Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за їх обов`язкової участі суду не надали.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Менько Д.Д. в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

6. Ухвалою Роменського міськрайонного суду від 12 червня 2023 року постановлено розгляд справи проводити у загальному позовному провадженні та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 24 липня 2023 року.

7. Ухвалою Роменського міськрайонного суду від 18 грудня 2023 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

8. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

9. Встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу Серія НОМЕР_2 від 23.02.1995 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - 23 лютого 1995 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . ( а.с.11).

10. Згідно Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 від 07.06.2016 р. ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 . Її батьками зазначені ОСОБА_9 та ОСОБА_5 . ( а.с.12).

11. Згідно Свідоцтва про народження НОМЕР_4 від 03.04.2000р. ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 . Його батьками зазначені ОСОБА_9 та ОСОБА_5 . ( а.с.13).

12. Згідно Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 від 17.07.2003р. ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 в м.Ромни Сумської області. ( а.с.14).

13. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №9 від 01.06.2023р. ОСОБА_9 29 липня 1988 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_10 . ( а.с.15).

143. Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 16.11.2021р.приватний нотаріус Сова С.М. відмовив ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 у видачі свідоцтва по право власності на спадкове майно після спадкодавця, оскільки відповідно до поданих документів відсутнє визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та відсутня державна реєстрація права власності за померлим. ( а.с.16).

15. Згідно Договору купівлі продажу квартири від 18.09.1992р., за реєстр. 4625 ОСОБА_10 придбала у ОСОБА_20 квартиру АДРЕСА_2 . ( а.с.17).

16. Згідно Інформаційної довідки №298942484 від 10.02.2022р. квартира АДРЕСА_3 на праві спільної часткової власності зареєстрована за : ОСОБА_8 (1/2 частка), ОСОБА_13 (1/2 частка). ( а.с.18).

17. Згідно Довідки №Д/01/01 від 10.01.2023р. та Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості №201-04872034 від 06.01.2023р. вартість . квартира АДРЕСА_3 визначена у розмірі 205582,79 гривень ( а.с.19-21).

18. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 73449735 спадкова справа після ОСОБА_14 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 не зареєстрована. (а.с.54).

19. Згідно Договору купівлі-продажу від 02.09.2021 року ОСОБА_14 продала ОСОБА_8 та ОСОБА_13 квартиру АДРЕСА_3 . (а.с.103-104).

20. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 272907399 від 02.09.2021 року квартира АДРЕСА_3 на праві власності належить ОСОБА_14 . (а.с.111)

21. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 272907061 від 02.09.2023 року квартира АДРЕСА_3 на праві власності належить ОСОБА_14 . (а.с.112)

22. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом внесеного Спадкового реєстру за № 67625048 спадкоємцем після померлої ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_10 є її рідна сесетра ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_11 . Свідоцтво видано на квартиру АДРЕСА_3 . (а.с.113, 114).

23. Згідно Витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 03.08.2021 року проведена реконструкція квартири АДРЕСА_3 . (а.с.116-117).

24. Згідно Звіту про оцінку майна ринкова вартість квартири АДРЕСА_3 складає 143154,00 гривень. (а.с.118-119).

25. Згідно Довідки №1086 від 20.08.2021 року квартира АДРЕСА_3 зареєстрована в реєстровій книзі за ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Роменською державною нотаріальною конторою 18.09.1992 року , реєстр №4625. (а.с.128 на зв.140 на зв.)

26. Заявою від ОСОБА_14 остання повідомила, що жодний малолітній та/або неповнолітній громадянин, та/або особа дієздатність якого повністю або частково обмежена, та/або особа щодо якої встановлена опіка або піклування на момент укладення Договору купівлі-продажу у квартирі АДРЕСА_3 не зареєстрований, постійно не проживає, тимчасово не перебуває. Прав у третіх осіб, які б мали право в тому числі й на користування названою квартирою, як в межах так і поза межами України не має. Відчуженням вказаної вище нерухомості права малолітніх, неповнолітніх, недієздатних та обмежено дієздатних осіб порушені не будуть. (а.с.121).

27. Заявою від 02.09.2021 року ОСОБА_14 повідомила, що відчужуване нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_3 є її особистою приватною власністю, оскільки отримана в порядку спадкування, а тому особи, які б могли поставити питання про визнання за ними права власності на відчужуване нерухоме майно, у тому числі і відповідно до статей 65,74 та 97 СК України відсутні. (а.с.122).

28. Заявою від 02.09.2021 року ОСОБА_8 та ОСОБА_13 стверджують, що не одружені та іншою особою однією сім`єю не проживають, грошові кошти, які витрачаються ними на придбання квартири АДРЕСА_3 не є спільною сумісною власністю і особи, які б могли поставити питання про визнання за ними права власності на грошові кошти ( чи їх частку) витрачені на купівлю нерухомого майна відсутні. (а.с.123).

29. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за № 66424728 зареєстрована спадкова права після спадкодавця ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .; за № НОМЕР_5 зареєстровано свідоцтво про право на спадщину; за № 67625091 зареєстровано свідоцтво про право на спадщину; за № 67625151 зареєстровано свідоцтво про право на спадщину; за №67654600 зареєстровано свідоцтво про право на спадщину. (а.с.126).

30. 17.09.2020 року ОСОБА_14 подала приватному нотаріусу Проскурня Л.І. заяву про те, що вона приймає всю спадщину після смерті рідної сестри ОСОБА_10 . (а.с.129).

31. Згідно Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_6 ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_10 в м.Ромни Сумської області. ( а.с.129 на зв.).

32. Згідно Інформаційної довідки № 61701032 від 17.09.2020 року інформація про спадкову справу у спадковому реєстрі після ОСОБА_10 відсутня. (а.с.130).

33. Згідно Інформаційної довідки № 61701153 від 17.09.2020 року за № 66424728 зареєстрована спадкова справа після спадкодавця ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .(а.с.133 на зв.).

34. Згідно довідки Управління адміністративних послуг РМР від 04.09.2020 року ОСОБА_21 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . В зазначеному помешканні разом з померлою на момент смерті ніхто не був зареєстрований. (а.с.134).

35. Згідно ВАитягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища - 12.07.1980 року зареєстрований шлюб між ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_12 та ОСОБА_9 . Шлюб розірвано 24 вересня 1984 року. (а.с.134 на зв.-135).

36. Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_23 народилась ІНФОРМАЦІЯ_13 . Її батьками були зазначені ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . (а.с.135 на зв.)

37. Згідно посвідки про народження ОСОБА_26 народилась ІНФОРМАЦІЯ_14 . Її батьками зазначені ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . (а.с.136)

38. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_7 ОСОБА_7 26 грудня 1975 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_11 . Після реєстрації шлюбу їм присвоєно прізвище ОСОБА_28 . (а.с.136 на зв.)

39. Згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_8 ОСОБА_29 06 березня 1962 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_26 . Після реєстрації шлюбу їм присвоєно прізвище ОСОБА_30 . (а.с.136 на зв.)

40. Згідно заяви від 12.05.2021 року ОСОБА_14 подала приватному нотаріусу Проскурні Л.І. заяву в якій повідомила, що спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_10 рідної сестри ОСОБА_10 вона прийняла шляхом своєчасної подачі заяви до нотаріуса. (а.с.138 на зв.-139).

41. Згідно Договору від 18.09.1992 року ОСОБА_20 продала, а ОСОБА_10 придбала квартиру АДРЕСА_2 . ( а.с.139 на зв.-140).

42. Згідно довідки №97 від 29.01.21 року станом на 01.01.2013 року однокімнатна квартир АДРЕСА_3 (колишня АДРЕСА_4 в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно зареєстрована за № 19136759 за ОСОБА_10 на підстав договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Роменською державною нотаріальною конторою 18.09.1992, реєстр №4625. Житлова площа зменшилась на 7,8 м.кв. за рахунок перепланування житлової кімнати в кухню без дозвільних документів.(а.с.140 на зв.).

43. Згідно повідомлення АТ «Державний ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_12 станом на 19.04.2021 року наявна інформація про рахунки у філії Сумське обласне управління «Ощадбанк».(а.с.141).

44. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.05.2021 року видане на: квартиру АДРЕСА_3 ; грошові вклади з належними відсотками що знаходяться в відділенні №140018/0121 філії Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» на суми 3152,04 грн та 525,95 грн; на вклади в сумі 16571,89 грн., 20000,00 грн, 9,88 грн ; на грошовий вклад на суму 97074,43 грн видано на ім`я ОСОБА_14 . ( а.с.142 на зв.-146, 148,149).

45. Заявою від 17.05.2021 року ОСОБА_31 відмовився від прийняття спадщини після померлої ОСОБА_10 , 1949 року народження.(а.с.147).

V. Норми права.

46. Згідно із частиною першою статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Дані положення кореспондуються в статті 328 ЦК.

Статтями 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі статей 1216; 1217; 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до статті 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Статтею 23 КпШС України визначено, що майном, нажитим за час шлюбу, подружжя розпоряджається за спільною згодою. При укладенні угод одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення угод по відчуженню спільного майна подружжя, що потребують обов`язкового нотаріального засвідчення/, згода другого з подружжя повинна бути висловлена у письмовій формі.

Згідно зі статтею 28 КпШС в разі поділу майна, яке спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя заслуговують на увагу.

Відповідно до статті 29 КпШС якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов`язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу.

Для вимоги про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю розведеного подружжя, встановлюється трирічний строк позовної давності.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

VI. Оцінка суду.

47. Ознайомившись із доводами позивача, проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази за власним переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, кожен окремо та в сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача виходячи з наступного.

Позивачі просять визнати за кожним із них право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що спірну квартиру ОСОБА_10 ( перша дружина померлого спадкодавця ОСОБА_9 ) придбала у власність у період перебування у зареєстрованому шлюбі 18.09.1992 року. Шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розірвано 22.02.1995 року. ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , а ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спірну квартиру після смерті ОСОБА_10 в порядку спадкування за законом успадкувала її рідна сестра,- ОСОБА_14 . З копії спадкової справи після смерті ОСОБА_10 вбачається, що згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_32 та ОСОБА_9 розірвали шлюб 24.09.1984 р. Відомостей про укладення шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 матеріали спадкової справи не містять.

Пізніше, 02.09.2021р., ОСОБА_14 продала квартиру АДРЕСА_3 по частці кожному ОСОБА_8 та ОСОБА_13 .

На час звернення позивачів з позовом до суду ОСОБА_14 померла.

Аналізуючи обставини у цій справі суд приходить до висновку, що оскільки квартира була придбана ОСОБА_10 по договору купівлі продажу за власні кошти, як то зазначено в договорі купівлі продажу (а.с.17), то саме ОСОБА_9 мав право на визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя та на виділення частки. Але з позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_10 не звертався. Відтак цивільне право на визнання квартири спільним сумісним майном подружжя і виділення частки припинилось зі смертю ОСОБА_9 . З огляду на це, суд приходить до висновку, що спадкоємці ОСОБА_9 в силу ст.29 КЗпШС та ст. 1218 ЦК, на мають права на звернення з позовом до спадкоємців ОСОБА_14 (померлої) , яка успадкувала квартиру після померлої сестри ОСОБА_10 та покупців, які придбали квартиру у ОСОБА_14 , як добросовісні набувачі.

На глибоке переконання суду, позивачі, як спадкоємці після смерті ОСОБА_9 , мали право звернутись з позовом до ОСОБА_10 . Однак, за період з 2003 року (моменту смерті ОСОБА_9 ) до 2020 року (моменту смерті ОСОБА_10 ) цього не зробили. А тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 , як спадкоємець ОСОБА_14 , яка успадкувала квартиру після смерті ОСОБА_10 , є неналежним відповідачем, а тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

48. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку про відмову задоволенні позовних вимог позивачів.

VІІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

44. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачами при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі по 1073,60 гривень кожний.( а.с.1-3)

Оскільки в позові відмовлено, то судовий збір відноситься на рахунок позивачів.

Щодо витрат на правничу допомогу адвокатів, суд зазначає наступне.

Суд розподіляє судові витрати на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволених позовних вимог. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження витрат на оплату професійної правничої допомоги відповідач ОСОБА_13 надала договір про надання правничої допомоги від 12.07.23 року ( а.с.85), квитанцію про сплату 3000,00 гривень за підготування відзиву на позов ( а.с.86), акт приймання-передачі наданих послуг (а.с.87).

Враховуючи те, що в позові відмовлено з підстав того, що ОСОБА_7 є неналежним відповідачем, а вимоги до нього є похідними для вирішення вимог до відповідача ОСОБА_13 , то понесені нею витрати на правову допомогу суд вважає необхідним на підставі ч.1ст.137 ЦПК, віднести за її рахунок.

З цих підстав,

керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 200,258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Сумської області Сова Сергій Миколайович про визнання права власності на спадкове майно за законом, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири,- відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 12 січня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання : АДРЕСА_5 . РНОКПП НОМЕР_10 .

Позивач: ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_11 .

Відповідач: ОСОБА_7 , АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_8 , місце проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_12 .

Відповідач: ОСОБА_13 , місце проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_13 .

Третя особа: Приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Сумської області Сова Сергій Миколайович, місцезнаходження: м.Ромни, пров.Свободи,8В-3, Сумської області, 42000.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана ЄВЛАХ