Справа № 573/1526/24
Номер провадження 2/573/338/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря судового засідання Федорченко Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 84305,23 грн,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2024 року від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернулося до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що 03 грудня 2020 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank», відповідно до умов якого, відповідачка отримала кредит у розмірі 31000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши кошти. Відповідачка зобов`язувалась повернути отриманий кредит разом з процентами та комісією в строк, визначений умовами кредитного договору, про що засвідчила своїм підписом. Проте, у порушення зазначених умов договору ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала. Станом на 09 травня 2024 року заборгованість за кредитом становила 84305,23 грн. У зв`язку з тим, що відповідачка у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення заборгованості, АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» просить стягнути з останньої вказану суму боргу та судові витрати.

Ухвалою від 08 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 50).

04 вересня 2024 року до суду надійшло клопотання представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Зачепіло З.Я. про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, а також відзив на позовну заяву АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 (а. с. 58-61, 74-77).є

Ухвалою суду вказане клопотання задоволено, ОСОБА_1 поновлено строк для надання відзиву на зазначену вище позовну заяву (а. с. 71).

У відзив на позовну заяву зазначено, що сплачені відповідачкою кошти зараховувались на погашення відсотків, а не на погашення заборгованості за тілом кредиту. Крім того, підписана нею анкета-заява до договору про надання банківських послуг не містить відомостей про видачу будь-яких кредитних карток, строк їх дії, розмір кредитного ліміту, розмір та порядок нарахування процентів, підстави, розмір та порядок нарахування пені чи штрафу. Також вказує на те, що витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи та Тарифи, надані позивачем на підтвердження позовних вимог, не є належним доказом, бо залежать від волевиявлення і дій банку та містять мінливий характер, неодноразово змінювались позивачем, а тому кредитор міг надати найбільш сприятливі для задоволення позову. Крім того, розрахунки заборгованості, долучені до позову не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем, а отже не є належними доказами існування боргу. Посилаючись на викладені вище обставини, представник відповідачки просить позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість, що становить різницю між знятою та погашеною сумою коштів за кредитом (а. с. 58-61, 74-77, 86-90).

10 вересня 2024 року до суду надійшла відповідь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на відзив ОСОБА_1 на позовну заяву, у якій зазначено таке. Відсоткова ставка встановлена та погоджена відповідачкою в підписаній нею анкеті-заяві та становить 3,1% на місяць у разі виходу з пільгового періоду, що складає 62 календарних дні та буде нараховуватись з першого дня користування кредитом. Умови підписані відповідачкою шляхом накладення електронного підпису, що підтверджується формою підтвердження електронного документу. Сторони погодили використання ЕП без сертифіката ключа. Позивач вказує, що без ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом спроживчого кредиту є неможливим подальше укладення електронного кредитного договору. Щодо підтвердження наявності та розміру заборгованості позивач надає деталізовану виписку про рух коштів по картковому рахунку відповідачки. Вказує також, що кредитний ліміт ОСОБА_1 складає 31000 грн, а відповідно до виписки про рух коштів на рахунку баланс складає 53305,23 грн, тобто заборгованість складає 84305,23 грн, яка складається з використаної суми кредитного ліміту 31000 грн та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить 53305,23 грн. Банк вправі самостійно перерозподілити кошти, що надійшли в рахунок погашення грошових зобов`язань, відповідно до зазначеної черговості шляхом проведення банківських проводок. Вказує, що сторонми погоджено, що зміни до розділів Умов і Правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, які не містять елементи договору про споживче кредитування та/або договору банківського вкладу (депозиту), вносяться банком в односторонньому порядку. При цьому банк одразу публікує їх на офіційному сайті банку. Крім того, відповідачкою офорлено 1 заяву на послуги «Покупка частинами» на загальну суму 16504 грн, 2 заяви послуги «Кредит готівкою» на загальну суму 8000 грн та 1 заява послуги «Розстрочка» на загальну суму 21392 грн (а. с. 93-148).

Представник позивача АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» Мєшнік К.І. у судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що у випадку неявки в судове засідання представника банку просить справу розглядати у його відсутність (а. с. 6).

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Зачепіло З. Я. у судове засідання не з`явились. Неженець ІМ. 05 вересня 2024 року подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить позов задовольнити частково з підс тав, зазначених у відзиві на позовну заяву (а. с. 73).

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі доказами.

Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

У статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що 03 грудня 2020 року між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» відкрило ОСОБА_2 поточний рахунок у гривні та надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту. Остання погодилась, що пільговий період за користування кредитним лімітом становив до 62 днів та у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватисься процентна ставка 3,1% на місяць, а також з тим, що банк має право на власний розсуд в односторонньому порядку зменшувати чи збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Своїм підписом у вказаній вище заяві відповідачка погодилась з тим, що зазначена заява разом з умовами і правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rаtes, складають договір про надання банківських послуг. Також підтвердила, що ознайомилась з вказаними документами та отримала їх примірник у мобільному додатку (а. с. 13).

Згідно з наданим розрахунком, наданим банком, заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором від 03 грудня 2020 року становить 84305,23 грн, яка складається із залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) (а. с. 9-12).

За правилами статей 525, 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Стаття 3 вказаного Закону передбачає, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», викладені в постановах Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20.

У цій справі судом встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір шляхом підписання відповідачкою Анкети-заяви від 03 грудня 2020 року.

Враховуючи те, що відповідачка фактично отримала та використовувала кошти, що надані банком, які у добровільному порядку нею не повернуті, та вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідачки суми непогашеного кредиту.

При цьому суд не погоджується із визначеною позивачем сумою заборгованості за кредитним договором від 03 грудня 2020 року в частині стягнення тіла кредиту (його розміру).

Суд зазначає, що банком пред`явлено вимогу виключно щодо стягнення заборгованості в сумі 84305,23 грн і така заборгованість є заборгованістю за наданим кредитом (тілом кредиту).

У позовній заяві АТ «Універсал Банк» зазначає, що на підставі анкети-заяви відповідачці був наданий кредит у сумі 31000 грн. Крім того, згідно з анкетою-заявою до договору про надання банківських послуг, підписаною відповідчкою, банк має право на власний розсуд в односторонньому порядку зменшувати чи збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором, позивачем нараховувались відсотки на залишок поточної заборгованості за кредитом. Всього позивачем нараховано договірних відсотків на загальну суму 28234,57 грн. Крім того, позивачем погашалися (списувалися) відсотки в зарахунок кредиту і додавалися до тіла кредиту.

З матеріалів справи також вбачається, що відповідачкою частково здійснювалось погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 77283 грн, із них 700 грн вже після звернення позивача до суду із вказаним позовом, які не увійшли до довідки про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 . Вказані кошти позивачем було зараховано як сплата відсотків замість у рахунок погашення тіла кредиту.

Такий порядок погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами між сторонами в письмовій формі не погоджувався, а односторонні дії позивача щодо погашення (списання) відсотків за рахунок кредита і додавання до тіла кредита не відповідають суті кредитних правовідносин, оскільки проценти є платою за використання кредитних коштів.

При цьому Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, Витяг з тарифів чорної картки monobank, паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, додані по позовної заяви, не містять доказів того, що саме з ними було ознайомлено відповідачку, а також не надано доказів їх підписання електронним цифровим підписом обома сторонами договору.

Оскільки витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, Витяг з тарифів чорної картки monobank, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача не містять підпису відповідачки, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного сторонами 03 грудня 2020 року, шляхом підписання Анкети-заяви.

Крім того, Витяг з умов і правил обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank, доданий позивачем до позовної заяви у редакції, затвердженій Протоколом Правління №49 від 30 листопада 2022 року, які набули чинності з 01 грудня 2022 року, а договір між сторонами у справі укладено 03 грудня 2020 року. Тобто, вказані Умови набули чинності після укладення договору між позивачем та відповідачкою та не могли регулювати відносини між ними.

Разом з цим, суд не погоджується з доводами відповідачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Зачепіло З.Я., що підписана відповідачкою анкета-заява до договору про надання банківських послуг не містить відомостей про видачу будь-яких кредитних карток, строк їх дії, розмір кредитного ліміту, розмір та порядок нарахування процентів, підстави, розмір та порядок нарахування пені чи штрафу, оскільки судом встановлено, що підписанням анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» відкрило ОСОБА_2 поточний рахунок у гривні та надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, остання погодилась, що пільговий період за користування кредитним лімітом становив до 62 днів та у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватисься процентна ставка 3,1% на місяць, а також з тим, що банк має право на власний розсуд в односторонньому порядку зменшувати чи збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту.

Судом також встановлено, що відповідачка активно користувалася послугами АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», а саме знімала кредитні кошти з рахунку, відкритого на її ім`я у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», частково погашала, але не своєчасно та не у повному обсязі.

За період з 03 грудня 2020 року по 11 листопада 2022 року ОСОБА_1 використала кредитні кошти в сумі 132653,70 грн. Станом на 31 липня 2024 року повернула позивачу кошти у сумі 77283 грн.

Отже, сума заборгованості за тілом кредиту, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 , становить 55370,70 грн, що становить різницю між сумою взятих та сплачених нею коштів.

Крім того, стягненню з відповідачки також підлягають відсотки за користування кредитом у розмірі 3,1% щомісячно, як узгоджені між сторонами, за період, за який вони нараховувались позивачем згідно з довідкою про рух коштів, а саме: з квітня 2021 року по листопад 2022 року включно. Разом з цим, суд не погоджується з позивачем, що заборгованість за відсотками за вказаний вище період становить 28234,57 грн, оскільки при здійсненні нарахування відсотків на залишкові суми заборгованості на перше число відповідного місяця року, в якому здійснювалось нарахування за відсотками, загальна сума заборгованості за вперіод з квітня 2021 року по листопад 2022 року включно становить 25663,43 грн, яка і підлягають стягненню з відповідачки.

За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 03 грудня 2020 року у розмірі 81034,13 грн (заборгованість за тілом кредиту в сумі 55370,70 грн + відсотки за користування кредитом у сумі 25663,43 грн = 81034,13).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також слід стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2910,51 грн (81034,13 грн х 100% : 84305,23 грн х 3028 грн : 100% = 2910,51 грн).

На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» (м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 84305,23 грн задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 03 грудня 2020 року в сумі 81034 (вісімдесят одна тисяча тридцять чотири) гривні 13 копійок та 2910 (дві тисячі дев`ятсот десять) гривень 51 копійку судових витрат.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Суддя