ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8063/24 Справа № 190/590/24 Суддя у 1-й інстанції - Фирса Ю.В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Барильської А.П., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2024 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 30 березня 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №103945874, за умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 15 000 грн. та зобов`язувалась повернути його, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за його користування.

Зазначали, що ТОВ «Мілоан» виконало умови кредитного договору в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти шляхом переказу на її картковий рахунок.

Вказували, що 29 серпня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 104-МЛ/Т, відповідно до умов якого вони набули право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №103945874 від 30 березня 2023 року.

Посилаючись на те, що відповідачка свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 49 855,50 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 11 400 грн.; заборгованість за відсотками - 36 955,50 грн.; заборгованість за комісією - 15 00 грн., тому просять суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки вказану заборгованість та судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №103945874 від 30 березня 2023 року в розмірі 16 275 грн., з яких : заборгованість за тілом кредиту - 11 400 грн., відсотки за користування кредитом - 3 375 грн. за період з 30 березня 2023 року по 14 квітня 2023 року, заборгованість за комісією - 1 500 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 988, 47 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні відсотків та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути заборгованість за відсотками у розмірі 36 955,50 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що їх позовні вимоги в частині стягненні відсотків є цілковито доведеними та обґрунтованими. Відсотки нараховувалися виключно в порядку та на умовах встановлених договором. Кредит надано на 105 днів, з можливістю пролонгації, якою скористалася відповідачка, та відсотки нараховані виключно в межах строку дії договору.

09 серпня 2024 року відповідачка ОСОБА_1 надала відзив на апеляційну скаргу, в якому, зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказує, що строк кредитування закінчився через 15 днів, тобто 14 квітня 2023 року.

22 серпня 2024 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надало відповідь на відзив на апеляційну скаргу. Наголошує, що кредит надавався загальним строком на 105 днів з 30 березня 2023 року і складався з пільгового та поточного періоду з можливістю пролонгації строку дії договору.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України, у редакції чинній на час подання апеляційної скарги).

Зважаючи на те, що ціна позову становить 49 855,50 грн. та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та апеляційну скаргу подано до набрання чинності Законом України від 19 червня 2024 року №3831-IX "Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах" Прикінцевими положеннями якого установлено, що позовні заяви і апеляційні скарги, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що 30 березня 2023 року ОСОБА_1 на сайті miloan.ua створила та заповнила анкету-заяву на кредит №103945874, в якій зазначила свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, рік народження, номер мобільного телефону та електронної адреси, паспортні дані, домашню адресу, освіту та щомісячний дохід. Надала також згоду, зокрема, щодо правил кредитування.

Анкета-заява на кредит №103945874 містить погоджені умови кредитування, а саме: замовлена сума - 15 000 грн.; замовлений строк - 15 днів; погоджена сума - 15 000,00 грн; погоджений строк - 15 днів; комісія за надання - 10,0 % одноразово; ставка процентів 1,50% за кожен день користування.

З договору про споживчий кредит №103945874 від 30 березня 2023 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 вбачається, що сторони уклали цей договір на підставі пропозиції кредитодавця, яка розміщена в його інформаційно-телекомунікаційній системі та доступна через сайт кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, на таких умовах.

Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк визначений пунктом 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній пунктом 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений пунктом 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (пункт 1.1.). Сума кредиту становить 15 000 у валюті гривня ( пункт 1.2.).

Кредит надається загальним строком на 105 днів з 30 березня 2023 року (строк кредитування). Пільговий період складає 15 днів та завершується 14 квітня 2023 року. Поточний період складає 90 днів та закінчується 13 липня 2023 року (п.1.3). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 14 квітня 2023 року (пункт 1.4.). Комісія за надання кредиту становить 1 500 грн., яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово ( пункт 1.5.1.). Проценти за користування кредитом - 3 375 грн., які нараховуються за ставкою 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (пункт 1.5.2.). Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п.1.4. договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування (пункт 2.4.1.).

На підтвердження підписання відповідачкою договору про споживчий кредит №103945874 від 30 березня 2023 року до матеріалів позовної заяви додано довідку про ідентифікацію, згідно з якою ОСОБА_1 акцепт договору здійснила шляхом підписання аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора «S18324» 30 березня 2023 року о 20:26, який відправлено на номер телефону НОМЕР_1 .

На підтвердження виконання ТОВ «Мілоан» зобов`язання за договором про споживчий кредит №103945874 від 30 березня 2023 року, позивач надав копію платіжного доручення №61987383 від 30 березня 2023 року про перерахування на рахунок відповідачки коштів в сумі 15000,00 грн.

Із договору відступлення прав вимоги №104-МЛ/Т від 29 серпня 2023 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», витягу з реєстру боржників до цього договору вбачається, що ТОВ «Мілоан» відступило позивачу право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №103945874 від 30 березня 2023 року.

Згідно з карткою обліку виконання договору та відомістю про отримання грошових коштів на дату відступлення права вимоги тіло кредиту становить 11 400 грн., проценти - 36 955,50 грн., комісія за кредит - 1 500 грн., усього 49 855,50 грн.

16 грудня 2023 року ТОВ «ФК«Кредит-Капітал» направило на поштову адресу відповідачки претензію про погашення заборгованості за кредитним договором №103945874 від 30 березня 2023 року, в якій також повідомило про відступлення йому прав вимоги за вказаним кредитним договором первісним кредитором.

Вирішуючи позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» суд першої інстанції встановивши, що кредитні кошти отримані відповідачкою та сплата комісії передбачена умовами договору дійшов висновку про стягнення заборгованість за тілом кредиту - 11 400 грн. та заборгованість за комісією - 1500 грн. Вимоги про стягнення відсотків задовольнив частково стягнувши відсотки у розмірі 3 375 за період з 30 березня 2023 року по 14 квітня 2023 року тобто за 15 днів.

Позивач оскаржує рішення суду лише в частині відмови у стягнення заборгованості за відсотками, та в іншій частині рішення суду не переглядається.

Колегія суддів не погоджується із такими висновком суду першої інстанції, в оскаржуваній позивачем частині з огляду на наступне.

Так, згідно з ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

З матеріалів справи встановлено, що 30 березня 2023 року в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №103945874

З договору вбачається, що сторони уклали договір на підставі пропозиції кредитодавця, яка розміщена в його інформаційно-телекомунікаційній системі та доступна через сайт кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, на таких умовах.

Відповідачка підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Без вчинення вказаних дій по попередньому заповненню Анкети-заяви та надання особистих даних для оформлення кредитного договору, у тому числі номеру телефону для отримання одноразового ідентифікатора, такий правочин не був би укладений.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 зробила висновок про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 1048 ЦК України проценти сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.

За таких обставин, надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.

Так, колегією суддів встановлено, що в анкеті-заяві від 30 березня 2023 року надано кредит на суму 15 000 грн, строк кредитування 15 днів, комісія за надання кредиту становить 1 500 грн, проценти за користування кредитом нараховують за ставкою 1,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строк користування ним.

Умовами договору №103945874 від 30 березня 2023 року, зокрема п.1.3 кредит надається загальним строком на 105 днів з 30 березня 2023 року, пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та закінчується 14 квітня 2023 року, поточний період складає 90 днів, що настає з наступного дня за днем завершення пільгового періоду та закінчується 13 липня 2023 року.

Апелянт, як на підставу нарахування відсотків, заявлених до стягнення, посилається на те, що строк кредитування 105 днів та умовами договору передбачено його пролонгацію.

Так дійсно пунктом 2.3. договору про споживчий кредит №103945874 від 30 березня 2023 року передбачено порядок пролонгації (продовження) строку кредитування та нарахування процентів протягом періоду, на який продовжено строк кредитування. Позичальник має вчинити дії передбачені п. 2.3 Договору та розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження-поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування.

Встановлено, що відсотки нараховано за 138 днів, що перевищує строк, на який надавався кредит (105 днів).

В той же час з відомостей про щоденне нарахування та погашення (а.с.26-27) вбачається, що позичальник здійснювала сплату за лонгацію договору три рази.

Так, умовами договору передбачено право позичальника на неодноразове продовження та або поновлення пільгового періоду та строку кредитування. Пільговий період за умовами договору становить 15 днів.

Встановлено, що позичальником вчинені дії які продовжили строк кредитування загалом на 45 днів. Так відповідачкою сплачено 14 квітня 2023 року, 29 квітня 2023 року та 14 травня 2023 року частину тілу кредиту, процентів та комісію за пролонгацію.

Таким чином своїми діями відповідачка продовжила строк дії кредитного договору зі 105 днів до 150 днів (105 днів + 45 днів ), такими чином відсотки яка нараховані на 138 днів кредитування нараховані в межах дії строку договору.

В результаті аналізу вказаних доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково не врахував наведеного та дійшов невірного висновку про те, що суму заборгованості за процентами потрібно вираховувати за період 30 березня 2023 року по 14 квітня 2023 року.

Відтак, із відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками в розмірі 36 955,50 грн за період дії строку кредитного договору №103945874 від 30 березня 2023 року з врахуванням його пролонгації.

Відповідно до статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для скасування рішення суду в частині позовних вимог, залишених без задоволення, а саме щодо стягнення на користь позивача заборгованості за відсотками, та ухвалити нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги про стягнення відсотків задовольнити в повному обсязі.

Також відповідно ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» задовольнити.

Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2024 року в частині розміру заборгованості за відсотками, яка підлягає стягненню за кредитним договором №103945874 від 30 березня 2023 року, та в частині стягнення судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» () заборгованість за відсотками за кредитним договором №103945874 від 30 березня 2023 року у розмірі 36 955,50 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» () судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3 028 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» () судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 633,60 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 16 вересня 2024 року.

Головуючий: Е.Л.Демченко

Судді: А.П.Барильська

М.О.Макаров