Провадження № 2/734/708/24 Справа № 734/2332/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(ЗАОЧНЕ)

18 вересня 2024 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Іванюка Т.І.,

при секретарі Ієвлевій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення, -

в с т а н о в и в :

у суд із позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення звернувся ОСОБА_1 , у якому просить усунути йому перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення з неї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги позивач мотивує тим, що є власником квартири в житловому будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . З дружиною постійно проживає у власному будинку в селі Хрещате Чернігівського району. Квартиру віддав у користування своїй дочці ОСОБА_3 та надав згоду на реєстрацію місця проживання в квартирі дочки, її чоловіка ОСОБА_2 та своїх онуків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

В сім`ї дочки ОСОБА_3 часто виникають конфлікти, ініціатором яких є її чоловік, останнім часом життя для неї та онуків стало нестерпним через поведінку ОСОБА_2 . Вони змушені тікати з дому та перебувати в квартирі в с. Новий Шлях, яка належить сину. Найбільше страждає малолітній онук ОСОБА_7 , який позбавлений можливості спокійно вчити уроки, спокійно ночувати вдома. Дитина жалілася, що боїться бути з батьком. Після конфлікту у сім`ї, коли довелося викликали поліцію, дочка та онуки багато розповіли про те, що відбувалося у сім`ї раніше, але вони мовчали. ОСОБА_3 вирішила розірвати шлюб та проживати окремо від чоловіка. Намагалася домовитися зі ОСОБА_2 мирно роз`їхатися. З цією метою звернулася до директора філії «Чемер» Державного підприємства «Чайка» с. Новий Шлях, де працює сама дояркою та працює ОСОБА_2 тваринником, з проханням надати останньому кімнату в гуртожитку для працівників підприємства. Йому була виділена кімната, він пішов туди поселятися, але скоро повернувся, бо його не влаштовували умови загальні кухня, санвузол, відсутність ванної кімнати. 14.05.2024 року позивач, як власник квартири, скористався своїм правом,передбаченим пунктом 2 частини першої статті 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», та подав заяву про зняття відповідача із зареєстрованого місця проживання. ОСОБА_2 було знято з реєстрації місця проживання у квартирі, про що свідчить витяг з реєстру територіальної громади № 2024/004871643 від 14.05.2024 року.

Згідно довідки виконкому Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 125 від 21.05.2024 року ОСОБА_3 постійно проживає за адресою АДРЕСА_3 та має склад сім`ї: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чоловік, проживає без реєстрації; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дочка.

15.05.2024 року в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України (журналі єдиного обліку) відділення поліції № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області було зареєстровано заяву моєї онуки ОСОБА_5 такого змісту: «15.05.2024 року о 18:40 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 15.05.2024 року о 18:39 за адресою: АДРЕСА_4 , Заявниця повідомила, що батько вчинив сварку, поводиться дивно. Просить направити наряд поліції. Заявник: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , тел.: НОМЕР_1 ».

Того ж дня ОСОБА_2 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА № 396207 згідно зі статтею 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та з урахуванням існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи ОСОБА_3 .

У зв`язку із вказаними обставинами я особисто просив ОСОБА_2 виселитися з моєї квартири, але він відмовляється це робити.

Оскільки ОСОБА_2 не є і ніколи не був членом моєї сім`ї, спільно не проживав, спільним побутом зі мною не пов`язаний, не вели спільного господарства, жодних угод між нами щодо порядку користування спірним житлом укладено не було, його право на користування чужим майном підлягає припиненню на мою вимогу як власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України.

Відмовляючись добровільно виселитись з квартири, відповідач ОСОБА_2 порушує конституційне право позивача, як власника даної квартири на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову і вирішення справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Наведені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для проведення судового розгляду у відсутність представника позивача.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце вирішення справи, до суду повторно не з`явився з невідомих причин; відзиву на позов, клопотання про розгляд справи у його відсутність у відповідності до ст. 211 ЦПК України не надав.

За згаданих обставин зі згоди представника позивача, висловленої у його письмовій заяві, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України ухвалює про вирішення спору при заочному судовому розгляді.

У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні правовідносини:

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири в житловому будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 05.05.2006 року державним нотаріусом Козелецької районної державної нотаріальної контори Мотовиловець І.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1496.

Донька позивача ОСОБА_3 є дружиною відповідача, ОСОБА_2 .

З позовної заяви вбачається, що позивач надав у користування своїй дочці ОСОБА_3 та надав згоду на реєстрацію місця проживання в квартирі дочки, її чоловіка ОСОБА_2 та своїх онуків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Згідно довідки виконкому Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 125 від 21.05.2024 року ОСОБА_3 постійно проживає за адресою АДРЕСА_3 та має склад сім`ї: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чоловік, проживає без реєстрації; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дочка.

ОСОБА_3 вирішила розірвати шлюб та проживати окремо від чоловіка. Намагалася домовитися зі ОСОБА_2 мирно роз`їхатися. З цією метою звернулася до директора філії «Чемер» Державного підприємства «Чайка» с. Новий Шлях, де працює сама дояркою та працює ОСОБА_2 тваринником, з проханням надати останньому кімнату в гуртожитку для працівників підприємства. Йому була виділена кімната, він пішов туди поселятися, але скоро повернувся, бо його не влаштовували умови загальні кухня, санвузол, відсутність ванної кімнати.

14.05.2024 року позивач, як власник квартири, скористався своїм правом, передбаченим пунктом 2 частини першої статті 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», та подав заяву про зняття відповідача із зареєстрованого місця проживання. ОСОБА_2 було знято з реєстрації місця проживання у квартирі, про що свідчить витяг з реєстру територіальної громади № 2024/004871643 від 14.05.2024 року.

У зв`язку із вказаними обставинами позивач особисто просив ОСОБА_2 виселитися з моєї квартири, але він відмовляється це робити.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення є обґрунтованим і підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як передбачено приписами ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27 травня 2015 р. у справі № 6-92цс15 передбачений ст. 391 ЦК України спосіб захисту - усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном - підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна, і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем.

Правовий висновок, викладений у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16 листопада 2016 р. у справі № 6-709цс16, вказує, що аналіз зазначеної норми (ст. 391 ЦК України) дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 проживає у квартирі в якості члена сім`ї доньки позивача і набув право користування чужим майном. Оскільки ОСОБА_2 спільним побутом з позивачем не пов`язаний, не укладав договору найму житла, його право на користування чужим майном підлягає припиненню шляхом виселення на вимогу ОСОБА_1 , як власника цього майна.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позов задоволено у повному обсязі, з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь держави судові витрати у виді судового збору у сумі 1 211 грн. 20 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 64, 109, 150, 156 ЖК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення задовольнити.

Усунути позивачу ОСОБА_1 , перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення з неї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у сумі 1 211 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя