Провадження № 2-з/686/189/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Палінчак О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову,

встановив:

13 вересня 2024 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання договору про відступлення права вимоги за договором №К-68/7 від 16.01.2024 року, стягнення сплачених грошових коштів за договором про відступлення права вимоги за договором №К-68/7 від 16.01.2024 року.

Окрім того, разом із позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просять забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, що зареєстроване на праві власності за ОСОБА_4 та є спільною сумісною власністю подружжя, а саме:

нежитлове приміщення, №83, загальною площею 4,5 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення 83, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040;

квартиру загальною площею (кв.м): 95.6, житлова площа (кв.м): 59.5 кв.м., за адресою - АДРЕСА_2 , Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040;

незавершене будівництво, житлового будинку та господарських будівель готовністю 48,8%, за адресою - АДРЕСА_3 , Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250;

земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0056, площа (га): 0.1396, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250; нежитлове приміщення загальною площею 25.9 кв.м., за адресою - АДРЕСА_4 , Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

нежитлове приміщення загальною площею 61.6 кв.м., за адресою - АДРЕСА_5 , Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Учасники справи, на виконання вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, про місце, дату та час судового засідання щодо вирішення заяви про вжиття заходів забезпечення позову не повідомлялись, у таке судове засідання не викликались. Відтак, виходячи з положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд здійснював розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову без фіксування судового засідання щодо розгляду цієї заяви технічними засобами.

Проаналізувавши матеріали справи, вивчивши доводи заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

З системного аналізу зазначених норм права вбачається, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 381/4019/18 зроблено висновок, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ч. 1, 5 ,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2024 року у справі № 754/5683/22 вказано, що ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Однак, всупереч наведеному, подана заява не містить доказів належності об`єктів нерухомого майна на праві спільної сумісної власності відповідачу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

За таких обставин справи, виходячи зі змісту позовних вимог, суб`єктного складу відповідачів по справі, відсутності позовних вимог до ОСОБА_4 , а заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №910/12404/21), запропонований заявником спосіб забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_4 не відповідає позовним вимогам, а тому, з метою недопущення порушення прав ОСОБА_4 , суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст.149 153, 157, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя,

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.М. Палінчак