ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 вересня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/2974/23

Головуючий у першій інстанції Коваленко А. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/975/24

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів Онищенко О.І., Шитченко Н.В.,

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»,

відповідач: ОСОБА_1 ,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 липня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

У С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" (далі по тексту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на його користь загальну суму заборгованості за кредитним договором №1016-5370 від 10.01.2022 в розмірі 84 524,96 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 14 896 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 69 628,96 грн, а також судові витрати, пов`язані з розглядом позовної заяви.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.01.2022 між ТОВ УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1016-5370.

Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 15 200 грн; строк кредитування - 300 днів; заявлений строк - 21 днів; знижена % ставка - 2,00 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, а відповідач усупереч умовам кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, не повернув в повному обсязі кредит позивачу, а також не виконав всі інші грошові зобов`язання перед кредитодавцем.

Зазначав, що станом на 13.06.2023, загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору, становлять 84 524,96 грн, що складається:

- прострочена заборгованість за кредитом 14 896 грн;

- прострочена заборгованість за нарахованими процентами 69 628,96 грн.

Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17.07.2023 позов ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №1016-5370 від 10.01.2022 у сумі 84 524,96 грн, з яких: 14 896 грн прострочена заборгованість за кредитом; 69 628,96 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 2 147,20 грн в рахунок відшкодування судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної заяви ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, ухвалення з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що додані до позову Правила відкриття кредитної лінії не можна вважати складовими частинами кредитного договору, з огляду на те, що позивачем не надані докази про те, що на момент підписання кредитного договору діяли Правила саме в такій редакції, в якій вони були додані до справи.

Заявник зазначає, що при вирішенні питання про стягнення відсотків судом проігноровано вимоги законодавства про захист прав споживачів, а тому стягнення відсотків у розмірі 69 628,96 грн, що більш ніж у 4,6 рази перевищує тіло кредиту, є протиправним та таким, що не відповідає передбаченим п. 6 ст. 3, ст. 509 та ч.3 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності.

Указує, що позивачем не надано суду жодного документу, котрий підтверджує факт виникнення правовідносин між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 .

Наголошує, що позивачем на підтвердження перерахування відповідачу коштів по кредитному договору не надано ніяких доказів, зокрема не вказано реквізитів, на які було здійснено перерахування коштів, дати перерахування, призначення платежу, а також хто перерахував ці кошти.

Акцентує увагу на тому, що позивачем вказується, що відповідачу були перераховані грошові кошти у сумі 15 200 грн, а стягнути просить 14 896 грн, хоча як вбачається із довідки про укладений договір, начебто від відповідача на користь позивача 29.01.2022 надійшла сума 6 384 грн; 19.02.2022 - 6 384 грн; 08.06.2022 - 5 000 грн, що в сукупності становить 17 768 грн, що є більшою за тіло кредиту.

Стверджує, що позивач нарахував відповідачу проценти за користування кредитом вже після закінчення строку дії кредитного договору, а саме після 06.11.2022.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» просить заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17.07.2023 залишити без змін, посилаючись на те, що рішення прийняте відповідно до норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що відповідач попередньо ознайомився з договором та правилами надання споживчих кредитів, паспортом споживчого кредиту, інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором №1016-5370 від 10.01.2022 (графік платежів за договором), які складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови.

Указує, що при укладенні договору відповідачем здійснені дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору, без відповідних дій з боку відповідача (створення за допомогою веб-сайту заявки) укладення договору було б неможливе і кредитні кошти не були б нараховані відповідачу.

Наголошує, що під час заповнення позичальником заявки на отримання кредиту він особисто (самостійно) вказує свої персональні дані, у тому числі і контактний номер телефону та адресу електронної пошти, і саме на зазначений позичальником в заявці номер телефону, кредитодавець надсилає смс-повідомлення про схвалення ним заявки на отримання кредиту та відповідний одноразовий ідентифікатор, необхідний для підписання кредитного договору.

Звертає увагу, що інформація щодо належності карткового рахунку відповідачу є банківською таємницею установи банку. Оскільки ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, відповідно надати будь-який первинний бухгалтерський документ стосовно рахунку ОСОБА_1 є неможливим.

Указує, що в кредитному договорі №1016-5370 від 10.01.2022 сторонами погоджено умови щодо розміру та сплати процентів, ОСОБА_1 погодився з такими умовами договору шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором А522. Після закінчення строку кредитування (06.11.2022) нарахування процентів протягом строку договору припинилося.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в порушення вимог кредитного договору не здійснив своєчасну сплату визначених договором кредиту платежів, у результаті чого виникла заборгованість у сумі 84 524,96 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у примусовому порядку.

З такими висновками районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що 10.01.2022 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір про відкриття кредитної лінії №1016-5370 в електронній формі шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А522 (а.с. 31-33).

Відповідно до п. 1.2. цього договору кредитодавець зобов`язується відкрити кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів (далі кредит) позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Тип кредиту кредитна лінія.

Мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника (п 1.3. договору).

Розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту: 15 200 грн (п. 2.1. договору).

Тип процентної ставки за користування кредитом фіксована. Заявлений строк користування кредитом складає 21 календарних днів з дня надання кредиту. Заявлений строк це обраний позичальником в момент укладення цього договору строк користування кредитом протягом якого може бути використано право користування кредитом за пільговою та/або зниженою процентною ставкою. Позичальник має право достроково до закінчення строку кредитування, передбаченого у п. 2.8 цього договору сплати кредиту повністю у останній календарний день заявленого строку, як зазначеного у п.п. 2.4.1 2.4.5 цього договору (п. 2.3, 2.4 договору).

10.01.2022 дата початку заявленого строку-дата видачі кредиту (п.п. 2.4.1. договору).

31.01.2022 останній календарний день заявленого строку/дата першої сплати процентів за користування кредитом (дострокове повернення в кінці заявленого строку) (п.п. 2.4.2. договору).

15 200 грн сума кредиту (п.п. 2.4.3. договору).

6 384 грн нараховані проценти за користування кредитом у заявлений строк (п.п. 2.4.4. договору).

21 584 грн разом до сплати (п.п. 2.4.5. договору).

Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно починаючи з першого дня видачі кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, в наступних розмірах:

- стандартна процентна ставка 3% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою);

- знижена процентна ставка 2 %;

- пільгова процентна ставка 0,01 % (п. 2.6 договору).

Строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (далі -строк кредитування). Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 2.8 договору).

Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає: 152 000 грн та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом 136 800 грн (п. 2.10 договору).

Протягом заявленого строку користування кредитом позичальник може скористатись правом користування кредитом за пільговою та/або зниженою процентною ставкою у відповідності до правил. Зокрема, відповідно до цього договору позичальник може скористатись правом користування кредитом за пільговою та/або зниженою процентною ставкою таким чином:

Знижена процентна ставка у розмірі 2,00% на 21 дні (-ів) з дати видачі Кредиту, включаючи день видачі кредиту. При цьому, якщо даним пунктом передбачено право користування кредиту у заявлений строк виключно за пільговою ставкою, позичальник може скористатися цим правом за умови сплати процентів за користування кредитом у останній календарний день заявленого строку, у разі невикористання права користування кредитом за пільговою ставкою (не сплати процентів), користування кредитом здійснюється за стандартною ставкою, як визначено абз.2 п. 3.6 цього договору з дати видачі кредиту.

10.01.2022 ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписав Паспорт споживчого кредиту (а.с. 9 зворот 10).

Згідно з довідкою про перерахування суми кредиту №1016-5370 від 10.01.2022 за допомогою системи EasyPay здійснено платіж від 10.01.2022 на платіжну картку НОМЕР_1 з призначенням «видача кредитних коштів за договором № 1016-5370 від 10.01.2022» на суму 15 200 грн (а.с. 13).

Довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 13.06.2023 №2817 підтверджено успішність транзакції № про перерахування 10.01.2022 16:06 суми 15 200 грн за договором №1016-5370 на платіжну картку НОМЕР_1 (а.с. 11)

Як вбачається з інформації за укладеним між сторонами договором у зв`язку з несвоєчасним поверненням кредитних коштів у відповідача станом на 13.06.2023 виникла заборгованість у загальному розмірі 84 524,96 грн, з яких 14 896 грн основного боргу; 69 628,96 грн залишок відсотків (а.с. 18-22).

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 10 ЦПК визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з вимогами чинного законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання (ст. 526, 527, 530 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання.

За приписами частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію" (далі - Закон).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

У справі, що переглядається, судом першої інстанції встановлено, що 10.01.2022 між сторонами укладено електронний кредитний договір № 1016-5370, за умовами якого ОСОБА_1 надано кредитні кошти у розмірі 15 200 грн.

Посилання відповідача на те, що позивачем не надано суду жодного документу, котрий підтверджує факт виникнення правовідносин між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 , спростовується наявним у справі кредитним договором №1016-5370, що підписаний ОСОБА_1 шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А522. При цьому, апеляційна скарга не містить категоричних заперечень щодо укладення відповідачем спірного кредитного договору та отримання коштів, навпаки міститься його твердження про те, що позивачем не надані докази про те, що на момент підписання кредитного договору діяли додані до позову Правила відкриття кредитної лінії.

Доводи заявника про те, що додані до позову Правила відкриття кредитної лінії не можна вважати складовими частинами кредитного договору через ненадання позивачем доказів того, що на момент підписання кредитного договору діяли Правила саме в такій редакції, не впливають на правильність рішення суду з огляду на те, що істотні умови кредитного договору узгоджені сторонами в самому договорі про відкриття кредитної лінії №1016-5370 від 10.01.2022.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У договорі про відкриття кредитної лінії № 1016-5370 сторони обумовили, що розмір процентів за користування кредитом становить 3% за кожен день користування кредитом; базовий період складає 21 календарний день; пільгова процентна ставка становить 0,01% за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду, знижена процентна ставка становить 2% строк кредитування становить 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику.

Як вбачається з інформації за укладеним договором (а.с. 18-22):

- у період з 10.01.2022 по 23.02.2022 (включно) відповідачу нараховувалась знижена процентна ставка 2,0 %;

- у період з 24.02.2022 по 24.04.2022 (включно) проценти не нараховувались;

- у період з 25.04.2024 по 25.07.2022 (включно) відповідачу нараховувалась знижена процентна ставка 2,0 %;

- у період з 26.07.2024 по 05.11.2022 (включно) відповідачу нараховувалась стандартна процентна ставка 3,0 %;

- у період з 06.11.2022 проценти не нараховувались.

Таким чином, згідно розрахунку позивача, який не спростований відповідачем, заборгованість за нарахованими процентами станом на 13.06.2023 становить 69 628,96 грн та підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 84 524,96 грн, суд першої інстанції урахував, що відповідач не виконав зобов`язання по поверненню заборгованості за договором кредиту перед позивачем, що заборгованість відповідно до наданих розрахунків заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у примусовому порядку.

Так, з умов кредитного договору вбачається, що заявлений строк користування кредитом, який складає 21 календарний день є обраним позичальником в момент укладення цього договору, протягом якого може бути використано право користування кредитом за пільговою та/або зниженою процентною ставкою.

За пунктом 2.8. вищевказаного кредитного договору, строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику, складає 300 календарних днів (до 06.11.2022) з моменту перерахування кредиту позичальнику, строк договору є рівним строку кредитування.

Отже, базовий період (строк) протягом якого боржник (позичальник) буде сплачувати саме відсоток за користування кредитом (в даному випадку - 21 день) (пункт 2.4. договору), а строк кредитування - строк на який видаються грошові кошти позичальнику, якими він може користуватися (в даному випадку 300 днів) (пункт 2.8. договору).

Сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач за користування кредитними коштами у межах строку кредитування з 10.01.2022 та протягом 300 календарних днів.

Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що нарахована позивачем сума по відсоткам за користування кредитом 69 628,96 грн не відповідає вимогам законодавства про захист прав споживачів колегія суддів відхиляє, оскільки за будь-яке користування кредитними коштами передбачено сплату відсотків, які встановлені в договорі та які відповідач при його підписанні добровільно погодився сплатити. Отримавши кредитні кошти, відповідач погодився сплатити проценти за користування ними у зазначеному розмірі, що обумовлено кредитним договором та відповідає вимогам ст. 1054, 1056-1 ЦК України.

Сам тільки факт того, що нарахування відсотків згідно умов кредитного договору значно перевищує тіло кредиту, підставою для відмови в позові бути не може, оскільки зазначене вимогам Закону України «Про споживче кредитування» та ст. 1054, 1056-1 ЦК України не суперечить, а тому підстав для відмови в стягненні процентів за користування кредитом суд не вбачає.

Матеріалами справи спростовуються доводи відповідача про те, що позивачем не надано розрахунок заборгованості за кредитним договором, оскільки у справі, яка переглядається, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надало інформацію за укладеним між сторонами договором станом на 13.06.2023, з якої вбачається, що наявна заборгованість у загальному розмірі 84 524,96 грн, з яких 14 896 грн основного боргу; 69 628,96 грн залишок відсотків (а.с. 18-22).

В умовах кредитного договору зазначено, що строк кредитування складає 300 календарних днів (до 06.11.2022) з моменту перерахування кредиту позичальнику, а з інформації за укладеним між сторонами договором станом на 13.06.2023 вбачається, що позивач з 06.11.2022 проценти не нараховував. Проценти за кредитом нараховувались в межах строку кредитування та відповідно до умов кредитного договору, а тому твердження заявника щодо того, що позивач нарахував відповідачу проценти за користування кредитом вже після закінчення строку дії кредитного договору, а саме після 06.11.2022, спростовуються матеріалами справи.

Є голослівними доводи відповідача про те, що позивачем на підтвердження перерахування йому коштів по кредитному договору не надано ніяких доказів. Так у справі наявні довідка ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту №1016-5370 від 10.01.2022 за допомогою системи EasyPay про здійснення платежу від 10.01.2022 на платіжну картку НОМЕР_1 з призначенням «видача кредитних коштів за договором №1016-5370 від 10.01.2022» на суму 15 200 грн, а також довідка ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 13.06.2023 №2817, якою підтверджено успішність транзакції № про перерахування 10.01.2022 16:06 суми 15 200 грн за договором №1016-5370 на платіжну картку НОМЕР_1 . Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування вказаних доказів ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду, відповідачем не надано. Зокрема, будь-яких доказів про те, що картковий рахунок, на який було перераховано кошти, не належить ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Посилання ОСОБА_1 на те, що із Довідки про укладений договір вбачається, що від відповідача на користь позивача 29.01.2022 надійшла сума 6 384 грн; 19.02.2022 - 6 384 грн; 08.06.2022 - 5 000 грн, що в сукупності становить 17 768 грн, що є більшою за тіло кредиту, не спростовують правильності розрахунку ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», оскільки сплачені відповідачем кошти зараховувались як на погашення тіла кредиту, так і на погашення відсотків

Доводи наведені в апеляційній скарзі зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції стосовно оцінки зібраних у справі доказів, зокрема доказів, поданих позивачем на підтвердження його доводів.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

На підставі викладеного, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17.07.2023 без змін, оскільки воно ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не містять підстав для його скасування.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді: О.І. Онищенко

Н.В. Шитченко