Провадження № 2/761/3623/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 вересня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Марінченко Л.В.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

представника третьої особи Шандиби Л.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах: малолітньої ОСОБА_5 , неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з огляду на наступне. Неповнолітні діти є онуками позивача, який є їх опікунами. Онуки народились у доньки позивача ОСОБА_7 , яка перебувала в шлюбі з відповідачем. 11.11.2015 рішенням Шевченківського районного суду м. Києва шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було розірвано. З дня припинення шлюбних відносин, а саме з травня 2015 р. відповідач припинив опікуватися дітьми та приймати участь у їх виховання. ІНФОРМАЦІЯ_4 р. відповідачем вчинено вбивство ОСОБА_7 та вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 06.04.2021 р. його було засуджено до довічного позбавлення волі. Ухвалою Київського апеляційного суду від 07.03.2023 вирок було змінено та призначено покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 115 КК України - 15 років позбавлення волі. Відповідач повністю припинив виконувати обов`язки по утриманню та вихованню дітей, припинив піклуватись про їх фізичний та духовний стан, навчання, підготовку до самостійного життя. Між ОСОБА_6 та дітьми відсутнє будь - яке спілкування, а головне після вчинення вбивства матері, відповідач жодним чином не виявив каяття та не попрохав вибачення у дітей. За таких обставин ОСОБА_1 просить суд позбавити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Провадження у справі відкрито 30.10.2023 р., відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити позов. Вказав, що на даний момент відповідач не перебуває в місцях позбавлення волі. З донькою та сином не спілкується і діти не мають бажання його бачити та підтримують вимогу щодо позбавлення відповідача батьківських прав. Надав згоду на заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення.

Представник ОСОБА_2 також просив задовольнити позов з підстав, викладених в останньому. Не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Правом на подачу відзиву на позов не скористався.

Представник третьої особи зазначив під час розгляду справи, що наявні правові підстави для позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав. Долучив до матеріалів справи висновок Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації № 109-3561 від 19.06.2024 р.

За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. 223,280 ЦПК України, за відсутності заперечень представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та представника третьої особи на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши наявні в справі докази та надавши їм відповідну правову оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 11.11.2015 рішенням Шевченківського районного суду м. Києва.

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 06.04.2021 р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнано винним, серед іншого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України - вбивстві ІНФОРМАЦІЯ_4 колишньої дружини ОСОБА_7 та призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.

07.03.2023 колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 06.04.2021 р. змінено в частині призначеного покарання. Покарання призначене ОСОБА_6 за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України пом`якшено, визнано вважати його засудженим за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у вигляді 15 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Як вбачається з листа Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» від 02.11.2023 № 8/10617 ОСОБА_6 відбував покарання у даній установі з 04.04.2023.

Станом на день розгляду справи, як було встановлено, відповідач звільнений з місць позбавлення волі.

23.06.2016 Шевченківською районною в місті Києві державною адміністрацією видано розпорядження № 320 відповідно до якого ОСОБА_1 призначено опікуном малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Комісія з питань захисту прав дитини при Шевченківській районній в місті Києві державній адміністрації на засіданні 19.06.2024 р. (протокол № 17) розглянула питання доцільності позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як свідчить висновок Органу Опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації № 109-3561 від 19.06.2024, батько дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 перебував у місцях позбавлення волі - 28.03.2016 по 19.04.2024.

11.06.2024 спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації була відвідана квартира за адресою: АДРЕСА_1 , складено акт обстеження, проведена бесіда з ОСОБА_6 , який повідомив, що що станом на 12.06.2024 р. не працює, має тимчасові заробітки, поновлює облікові дані в ТЦК та СП, проходить ВЛК. Щодо позбавлення батьківських прав заперечує.

Також відповідач повідомив спеціалістів Служби у справах дітей та сім`ї ШРДА, що не звертався, як до відповідних органів щодо повернення йому дітей на проживання та виховання, так і до піклувальника ОСОБА_1 щодо зустрічей чи спілкування з дітьми. За період перебування у місцях позбавлення волі аліменти не сплачував, з дітьми не спілкувався та не листувався.

ОСОБА_6 був запрошений належним чином на засідання Комісії з питань захисту прав дитини при Шевченківській районній в місті Києві державній адміністрації 19.06.2024, але не з`явився, заяви про повернення йому дітей на проживання та виховання не надавав.

За таких обставин, керуючись інтересами дітей Орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_6 відносно неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Сімейним Кодексом України, а саме ч. 1 ст. 150 передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний стан.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності встановленої законом, відповідно до положень ст. 155 СК України.

За положеннями ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленими батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків.

Верховний Суд у постанові від 13.03.2019 р. у справі № 631/2406/15-ц зазначив, що

тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Приймаючи рішення по суті спору, суд виходить з того, що під час розгляду справи не було встановлено жодної обставини, які б свідчили про те, що ОСОБА_6 цікавиться життям із розвитком дітей, спілкується з ними.

Будь - яких доказів на спростування обставин, викладених в позові, відповідачем не надано.

Також відсутні підстави вважати, що ОСОБА_6 вчиняє дії, які свідчать про її бажання приймати участь у вихованні сина та доньки, забезпечувати їх моральний та духовний розвиток, здійснювати батьківську турботу .

Так, отримавши позовну заяву подану піклувальником дітей ОСОБА_1 , відповідач відзив не подав, в судове засідання не з`явився.

При цьому не було встановлено будь - яких обставин, які б об`єктивно свідчили про те, що ОСОБА_8 чиняться перешкоди у виконанні батьківських обов`язків.

За приписами ч.ч. 1, ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Як свідчать заяви пояснення неповнолітніх дітей, надані начальнику служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 підтримують вимоги заявлені ОСОБА_1 , оскільки батько з ними не спілкується і не цікавиться.

За таких обставин, зважаючи на відсутність даних, які б свідчили про можливість зміни поведінки відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 2-5,11-13,76-81,141,279,283-287,352,354 ЦПК України, ст.ст. 150,153,155,164,165 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах: малолітньої ОСОБА_5 , неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) батьківських прав відносно неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подано протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. ст. 353-357 ЦПК України до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України , у цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення складено 12.09.2024 року.

Суддя: