Провадження № 2-о/369/26/24
РІШЕННЯ

Іменем України

20.01.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

за участю секретаря Соловюк В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до районного суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що вона проживала разом з ОСОБА_2 з січня 2015 року однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . За час спільного проживання вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя. Факт постійного проживання можуть підтвердити свідки.

Просила суд:

встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з січня 2015 року.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М. від 30 грудня 2022 року у справі було відкрито провадження та призначити розгляд справи в порядку окремого провадження.

08 березня 2023 року від представника Військова частина НОМЕР_1 надійшли письмові пояснення. Вказали, що у них відсутні будь-які відомості про проживання однією сімєю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Тому просили розглядати заяву відповідно до вимог закону та проводити розгляд справи без участі представника за наявними у справі доказами.

У судовому засіданні 12 червня 2023 року судом допитані свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Згідно розпорядження керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 жовтня 2023 року у зв`язку з припиненням повноважень судді Ковальчук Людмили Миколаївни справу було повторного розподілено на суддю Пінкевич Наталію Сергіївну.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 жовтня 2023 року справу прийнято нею до розгляду.

У судове засідання сторони не з`явилися, повідомлені належним чином. Від представника заявника надійшла заява про слухання справи за його відсутності та відсутності заявника ОСОБА_1 , заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 будучи належним чином повідомлена, в судове засідання не з`явилися в черговий раз, причини неприбуття не повідомила, заяв (клопотань) на адресу суду не подавала, як і не заперечувала щодо вимоги заявника про встановлення факту, що має юридичне значення.

З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи, з прийняттям рішення за результатами судового розгляду.

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись частиною 2 статті 247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

При розгляді заяви судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 червня 1991 року по 10 січня 2014 року, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу від 01 червня 1991 року, НОМЕР_2 та Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 січня 2014 року по справі № 369/11091/13-ц.

Також суд враховує покази допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Так, свідок ОСОБА_3 , 1962 р. н., повідомила суду, що проживає по АДРЕСА_2 , напротив будинку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом святкували їхні дні народження. Запрошували ОСОБА_3 до себе в гості. ОСОБА_3 запрошувала в гості їх. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ставились один до одного як чоловік та дружина. Між ними були хороші відносини.

Свідок ОСОБА_4 , 1980 р. н., повідомив суду, що знає ОСОБА_2 від свого народження, а ОСОБА_1 знає років тридцять. Не помітив, щоб вони деякий час розлучались. Проживали по АДРЕСА_1 . А свідок ОСОБА_4 проживав по АДРЕСА_3 . ОСОБА_2 та ОСОБА_1 жили як чоловік та дружина. У дворі постійно щось робили, садили, косили, ремонти робили, дом утеплювали. ОСОБА_4 не знав, що вони були в розводі. Думав, що вони як сім`я живуть. Вони вели спільне господарство. ОСОБА_4 приходив до них, коли просили щось допомогти. На свята його не запрошували. Але ОСОБА_4 бачив, що коли до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 приходили гості, то в теплу пору року вони могли шашлики жарити і за столом сидіти. Все у них було спільне. До них приїжджала їхня спільна донька ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_5 , 1985 р.н., повідомив, що проживає по АДРЕСА_4 . Перебуває у дружніх стосунках з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які проживали як дружина та чоловік. Вели спільне господарство. Обробляли город. Ремонт в хаті робили. Проживали за адресою АДРЕСА_1 . У них є спільна дитина - ОСОБА_8 . Ходили разом за покупками. Святкували свята. Жарили шашлики на вулиці. ОСОБА_2 зник без вісті. Свідок ОСОБА_5 не бачив його з початку війни і до часу слухання справи.

Свідок ОСОБА_6 , 1992 р.н., повідомила, що є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . На поточний час проживає в Фінляндії. З січня 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали разом. Все робили разом. Господарство вели разом. Разом їздили у відпустку в Таіланд, Чехію, ще кудись їздили. Після того, як вони знову зійшлись після розлучення, вони постійно подорожували. Їздили по Україні, за кордоном. Проживали по АДРЕСА_1 . Робили ремонт будинку, який вони так і не закінчили. Разом обробляли город. Все було спільне. На базар кожну суботу ходили разом. По будинку все робили разом. Як і до розлучення. Зараз мама сама не справляється. Проводили разом вільний час. Або десь ходили гуляти. Або кудись їздили подорожувати. Як і до розлучення. Всі свята, всі вихідні, День незалежності, День Києва, дні народження святкували або в кафе, або дома з друзями. На питання суду свідок повідомила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом до розлучення. А потім недовго були порознь. А з 2015 року продовжили проживати разом до 24 лютого 2022 року, після чого ОСОБА_2 добровільно вступив до ЗСУ.

Відомості про спільне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу також викладені у нотаріально засвідченій заяві ОСОБА_6 , копія якої була подана до суду разом з заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Під час розгляду даної справи надійшла ухвала судді Києво-Святошинського районного суду Янченка А.В. у справі №369/12719/23 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним. Цією ухвалою було витребувано копії матеріалів даної справи № 369/13436/22 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Однак, у подальшому за заявою представника позивача позовна заява у справі №369/12719/23 була залишена без розгляду, що підтверджується, зокрема, загально доступними відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень (ухвала суду від 14 грудня 2023 року).

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку представника заявника, заявника, показання свідків, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку розглядаються справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до п. 15 Розділу 6 Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої Наказом МОУ 15 вересня 2022 року № 280, районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки на підставі одержаного сповіщення командира військової частини зобов`язаний протягом семи днів після його отримання вручити сім`ї (близьким родичам) загиблого (померлого), захопленого в полон або заручником, а також інтернованого або зниклого безвісти військовослужбовця сповіщення сім`ї, а також висловити їм співчуття, проінформувати щодо установлених законодавством пільг, роз`яснити порядок подання документів для призначення пенсії (допомоги) та інших виплат членам сім`ї військовослужбовця.

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) вважається безвісно відсутнім з 15 квітня 2022 року, що підтверджується Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31 травня 2022 року № 76 ДСК.

При розгляді справи спору про право між заінтересованими особами не встановлено, вирішення даного питання надасть право заявнику на звернення до уповноваженої особи для вирішення питань розшуку, отримання виплат, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) сформульовано висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20 (провадження № 61-5204св21).

Родинні з зв`язки між заявницею та ОСОБА_2 не встановлені. Вирішення цього питання можливе тільки шляхом звернення до суду.

Разом з тим, факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , з показів яких встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали у АДРЕСА_1 , однією сім`єю без реєстрацію шлюбу, вели спільне господарство та мали спільний бюджет.

Крім того, факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується оглянутими сімейними фотознімками заявниці та іншими письмовими доказами, доданими до заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Отже, про утворення особами сім`ї може свідчити не тільки укладення між ними шлюбу, кровне споріднення, усиновлення, а й інші обставини, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Про те, що законодавець визнає можливість створення сім`ї чоловіком і жінкою, які не перебувають у шлюбі, свідчить положення статті 74 Сімейного кодексу України. Встановлення такого факту передбачено в судовому порядку (стаття 315 ЦПК України).

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлення в судовому порядку факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявниці необхідно для вжиття заходів щодо його пошуку (розшуку), для отримання виплат грошового забезпечення, на яке має право сім`я військовослужбовця, захопленого в полон або заручником, а також інтернованого у нейтральні держави або безвісно відсутнього та/або вчинення необхідних процесуальних дій відповідно до чинного законодавства України, як законного члена сім`ї.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що спір про право в даному випадку відсутній та в судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу починаючи з січня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 264, 265, 315 ЦПК України, ст.1264 ЦК України, ч.2 ст.3 СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву, ОСОБА_1 , заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) з січня 2015 року.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 20 січня 2024 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ