Справа № 739/697/24
Провадження № 2/744/118/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Смаги С. В.,

при секретарі судового засідання Кекух А. А.,

за участю:

представника позивача - адвоката Сиводід О. П. (в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів),

відповідача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції з приміщення Святошинського районного суду міста Києва),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2 , подала до Семенівського районного суду Чернігівської області позов до відповідача, ОСОБА_1 , про позбавлення батьківських прав, у якому позивач просила: позбавити батьківських прав ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) по відношенню до його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.».

В обґрунтування позовних вимог позивачем у позовній заяві зазначено про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , копія якого додається до даного позову. Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16 жовтня 2018 року у справі № 751/6134/18 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Відповідно до вказаного рішення позивачці відновлене дошлюбне прізвище - « ОСОБА_4 » (копія рішення додається до даного позову. Після розірвання шлюбу донька ОСОБА_5 залишилась проживати разом з позивачкою, що підтверджується Актом про фактичне проживання, довідкою про реєстрацію місця проживання особи та довідкою про взяття на облік внутрішньо - переміщеної особи. Звертає увагу, що позивачка та її донька є внутрішньо - переміщеними особами та фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

09 червня 2022 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 . Донька ОСОБА_5 проживає з позивачем та її чоловіком однією дружньою та щасливою родиною. У них створена повноцінна сім`я, позивач з чоловіком приділяють дитині максимум уваги та турботи, а тому вона добре характеризуються за місцем свого навчання, незважаючи на відсутність піклування з боку рідного батька. Нинішнім чоловіком забезпечено позивачці з донькою сімейний затишок, дитина прийняла чоловіка позивача як батька, тому що ніколи не бачить свого рідного батька і на сьогоднішній день вона вважає його єдиним своїм батьком. Дитині за місцем їх мешкання створені всі належні житлові, санітарно-гігієнічні умови. ОСОБА_5 має всі інші необхідні речі для нормальної життєдіяльності, розвитку та навчання. ОСОБА_2 належним чином виконує свої батьківські обов`язки щодо доньки як в частині виховання, спілкування, піклування про стан здоров`я донечки, фізичний, духовний та моральний розвиток, так і в частині утримання, створення належних умов проживання, розвитку, тощо. Витрати на лікування, розвиток, продукти харчування, сплата послуг логопеда тощо, несе позивач (докази додаються). Відповідач же ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки ОСОБА_5 , передбачені законом та моральними засадами суспільства, а саме: не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться станом її здоров`я, не турбується фізичним, моральним та духовним розвитком, не забезпечує доньці медичного догляду та лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Дівчинка жодного разу не отримали на свята подарунків від рідного батька; він не провідує доньку ані вдома, ані в школі, хоча позивач ніколи не чинила йому перешкод у спілкуванні з дитиною. Відповідач має реальну можливість належним чином виховувати дитину, проте свідомо не вчиняє цього. За період воєнного стану в Україні відповідач жодного разу не поцікавився щодо безпеки ОСОБА_5 або її здоров`я, не запитав про її моральний або фізичний стан, ніби дитини взагалі не існує.

Отже, ОСОБА_1 свідомо самоусунувся від будь-якого спілкування з донькою ОСОБА_5 та її виховання, при чому робить він це без поважних причин. Дівчинка взагалі не сприймає його за батька та не має до нього жодних родинних почуттів; при цьому, дуже любить чоловіка позивача, ОСОБА_6 , який постійно піклується про дівчинку, як про рідну доньку, та фактично з позивачкою виховує ОСОБА_5 . Коли дитина потребує лікування, то позивачу пропонують надати згоду батька на лікування, чого позивач забезпечити не може, тому що відносини між ними припинені повністю. Якщо позивач має намір направити дитину на відпочинок або лікування за межі України, то вимагається дозвіл від рідного батька, який його не надає. Така відсутність згоди породжує для дитини неможливість проходження лікування, через що позивач вважає, що такі діяння відповідача позбавляють дитину нормальної життєдіяльності.

Таким чином, зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Вищезазначені обставини підтверджуються належними доказами, доданими до позову.

Так, відповідно до довідки від 07 лютого 2024 року, наданою Чернігівською загальноосвітньою школою І ступеня № 25 Чернігівської міської ради Чернігівської області, яку відвідує ОСОБА_5, батько, ОСОБА_1 , участі у вихованні дитини не приймає, у школі жодного разу не з`являвся.

При цьому, мати - ОСОБА_2 , регулярно відвідує батьківські збори, шкільні свята, приводить і забирає дитину зі школи.

Довідкою від 19 лютого 2024 року наданою сучасною студією «Альянс», підтверджується, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує студію сучасного танцю «Альянс». Батько дитини, ОСОБА_1 , дитину до студії не приводить, не забирає і жодного разу не з`являвся. При цьому, мати - ОСОБА_2 , вносить оплату за заняття в студії, приводить та забирає дитину.

Листом від 20 лютого 2024 року № 20 Товариством з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Аксіома» підтверджується, що пацієнтка, ОСОБА_3 , відвідувала Товариство з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Аксіома» у супроводі матері - ОСОБА_2 . Декларація заключена з лікарем - педіатром ОСОБА_7 .

Так як ОСОБА_8 має дефекти мовлення, то лікарі рекомендували їй пройти курс лікування у логопеда та відвідувати логопедичну групу, що підтверджується Висновком про комплексну психолого - педагогічну оцінку розвитку особи від 15 грудня 2022 року.

Відповідно до довідки від 07 березня 2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує кабінет логопеда. Батько дитини, ОСОБА_1 , участі не приймав, не проводив дитину на заняття, не забирав і жодного разу не з`являвся. При цьому, мати, ОСОБА_2 , вносила оплати за заняття, приводила та забирала дитину (докази оплати додаються).

Відповідно до ч. 1,2,3,4,5 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці».

Таким чином, дитині, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року наголосив, що «...ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти». Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради Української PCP від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Все викладене вище свідчить про те, що відповідач, будучи повнолітньою особою, тривалий час безпідставно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї малолітньої доньки ОСОБА_5 , а тому позовні вимоги щодо позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_5 узгоджуються з нормами чинного законодавства та відповідають інтересам даної дитини, тому позов підлягає задоволенню повністю.

Ухвалою судді від 09 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді від 22 липня 2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 вересня 2024 року.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, доручила представляти свої інтереси в суді адвокату Сиводід Оксані Петрівні.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Сиводід Оксана Петрівна в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити у повному обсязі, поклавши судові витрати на відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 в режимі відеоконференції з приміщення Святошинського районного суду міста Києва позов не визнав повністю просив відмовити у його задоволенні та пояснив, що він не ухиляється від виконання батьківських обов`язків та спілкування з дитиною, стверджує, що позивач перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною, відмовляється отримувати допомогу.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, заступник начальника Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради Попович Іван Миколайович у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив засідання по цивільній справі провести без участі їхнього представника, підтримує рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 14 липня 2024 року № 443 про затвердження висновку щодо недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 по відношенню до його малолітньої дочки ОСОБА_3 , рішення просив прийняти з урахуванням інтересів дитини.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю, враховуючи наступні підстави.

У справі встановлено, що позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження на а. с. 13), батьком якої є відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 25 червня 2016 року було укладено шлюб. 16 жовтня 2018 року шлюб було розірвано Новозаводським районним судом міста Чернігова. В результаті цього позивачу відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » (копія рішення на а. с. 17-18). Малолітня донька, ОСОБА_9 залишилась проживати разом з матір`ю, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 (копії довідок про реєстрацію місця проживання особи на а. с. 8, 14, копії довідок про взяття на облік внутрішньо - переміщеної особи на а. с. 9, 15, копія акту про фактичне проживання на а. с.16), та навчається в Чернігівській загальноосвітній школі I ступеня № 25. 09 червня 2022 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_6 (копія свідоцтва про шлюб на а. с. 19). Донька проживає з позивачем та чоловіком позивача однією дружньою та щасливою родиною. У них створена повноцінна сім`я, позивач з чоловіком приділяють дитині максимум уваги та турботу, а тому вона добре характеризуються за місцем свого навчання, незважаючи на відсутність піклування з боку рідного батька. Нинішнім чоловіком забезпечено позивачу з донькою сімейний затишок, дитина прийняла чоловіка позивача як батька, тому що ніколи не бачить свого рідного батька і на сьогоднішній день вона вважає його єдиним своїм батьком. Дитині за місцем їх мешкання створені всі належні житлові, санітарно-гігієнічні умови. ОСОБА_5 має всі інші необхідні речі для нормальної життєдіяльності, розвитку та навчання. ОСОБА_2 належним чином виконує свої батьківські обов`язки щодо доньки як в частині виховання, спілкування, піклування про стан здоров`я донечки, фізичний, духовний та моральний розвиток, так і в частині утримання, створення належних умов проживання, розвитку, тощо. Витрати на лікування, розвиток, продукти харчування, сплата послуг логопеда, тощо, несе позивач (докази додаються). Відповідач же ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки ОСОБА_5 , передбачені законом та моральними засадами суспільства, а саме: не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться станом її здоров`я, не турбується фізичним, моральним та духовним розвитком, не забезпечує доньці медичного догляду та лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Дівчинка жодного разу не отримали на свята подарунків від рідного батька; він не провідує доньку ані вдома, ані в школі, хоча позивач ніколи не чинила йому перешкод у спілкуванні з дитиною. Відповідач має реальну можливість належним чином виховувати дитину, проте свідомо не вчиняє цього. За період воєнного стану в Україні відповідач жодного разу не поцікавився щодо безпеки ОСОБА_5 або її здоров`я, не запитав про її моральний або фізичний стан, ніби дитини взагалі не існує.

Отже, відповідач ОСОБА_1 свідомо самоусунувся від будь-якого спілкування з донькою ОСОБА_5 та її виховання, при чому робить він це без поважних причин. Дівчинка взагалі не сприймає його за батька та не має до нього жодних родинних почуттів; при цьому, дуже любить чоловіка позивача, ОСОБА_6 , який постійно піклується про дівчинку, як про рідну доньку, та фактично з позивачкою виховує ОСОБА_5 . Коли дитина потребує лікування, то позивачу пропонують надати згоду батька на лікування, чого позивач забезпечити не може, тому що відносини між ними припинені повністю. Якщо позивач має намір направити дитину на відпочинок або лікування за межі України, то вимагається дозвіл від рідного батька, який його не надає. Така відсутність згоди породжує для дитини неможливість проходження лікування, через що позивач вважає, що такі діяння відповідача позбавляють дитину нормальної життєдіяльності.

Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради як органу опіки та піклування від 09 липня 2024 року № 443 затверджено висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 . Орган опіки та піклування вважає недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 .

Вказані у позовній заяві факти підтверджуються:

відомостями копії свідоцтва про народження дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 13);

копією рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16 жовтня 2018 року про розірвання між сторонами шлюбу (а. с. 17-18);

відомостями копії довідки виконавчого комітету Семенівської міської ради Чернігівської області про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_2 № 19-09/413 від 29 липня 2022 року (а. с. 8);

відомостями копії довідки про взяття на облік внутрішньо - переміщеної особи ОСОБА_2 № 7423- від 30 серпня 2022 року (а. с. 9);

відомостями копії паспорта громадянина України та картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (а. с. 10-11,12);

відомостями копії довідки виконавчого комітету Семенівської міської ради Чернігівської області про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_3 № 19-09/386 від 12 травня 2021 року (а. с. 14);

відомостями копії довідки про взяття на облік внутрішньо - переміщеної особи ОСОБА_3 № 7423- від 30 серпня 2022 року (а. с. 15);

копією акту про фактичне проживання від 06 березня 2024 року голови правління ОСББ «Юність-108», згідно відомостей якого за адресою: АДРЕСА_3 , проживає родина: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без реєстрації. Дана квартира належить матері ОСОБА_6 - ОСОБА_10 (а. с.16);

відомостями копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_6 з ОСОБА_11 (а. с. 19);

відомостями копії довідки від 07 лютого 2024 року, згідно якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у 1-Д класі Чернігівської загальноосвітньої школи I ступеня № 25 (а. с. 20);

відомостями копії довідки від 19 лютого 2024 року, згідно якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує студію сучасного танцю «Альянс» (а. с. 21);

відомостями копії висновку про комплексну-педадогічну оцінку розвитку особи від 15 грудня 2022 року № IРЦ-85995/2022/381194 відносно ОСОБА_3 (а. с. 24-30);

відомостями копії довідки медичного центру «Аксіома» від 13 березня 2024 року, згідно якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під диспансерним спостереженням у лікаря-педіатра ОСОБА_7 в КНП «Чернігівський районний центр ПМСД», з 28.11.2023 -в медичному центрі «Аксіома» (а. с. 31);

відомостями копії довідки фізичної особи - підприємця ОСОБА_12 від 07 березня 2024 року щодо відвідування ОСОБА_3 кабінета логопеда (а. с. 32);

копіями квитанцій про сплату занять у логопеда ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 33, 34);

відомостями висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , затвердженого рішенням Чернігівської міської ради від 09 липня 2024 року № 443 «Про затвердження висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 (а. с. 94-95).

Позивачем доведено належними та допустимими доказами факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно його дитини: неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради Української PCP від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Пунктом 1 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Виходячи з викладеного, з метою захисту прав та найкращих інтересів дітей є необхідність у позбавленні батька дитини батьківських прав.

Згідно із частиною другою статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги мають бути задоволені повністю.

Оскільки позов задовольняється повністю, суд вважає за необхідне згідно вимог ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені нею на сплату судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити ОСОБА_1 , що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , судові витрати, понесені нею на сплату судового збору, у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Семенівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до відома.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача - адвокат Сиводід Оксана Петрівна, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 .

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи в , місцезнаходження: вулиця Івана Мазепи, будинок 19, місто Чернігів, 14000).

Дата складення повного судового рішення - 19 вересня 2024 року

Суддя: С. В. Смага