Справа № 629/4912/24
Номер провадження 2/629/1317/24
18.09.2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Цендри Н.В., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, суд, -
Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вона є головним квартиронаймачем квартири за вищевказаною адресою. В даній квартирі з 27.02.2017 року зареєстрована онука ОСОБА_2 , яка фактично не мешкає за даною адресою. На даний час місце перебування відповідача невідоме, так як будь-яких контактів відповідач уникає, особистих речей та майна, яке їй належить в квартирі немає. Реєстрація відповідача за адресою проживання позивача створює складнощі у оформленні житлової субсидії, приватизації квартири та тягне за собою збільшення вартості нарахування комунальних платежів.
Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.08.2024 року, відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. В разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду телефонограму, в якій просила провести розгляд справи без її участі, оскільки перебуває за кордоном. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності судом було встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини.
Згідно архівної виписки №756 від 09.11.2006 року архівного відділу Лозівської міської ради Харківської області, на підставі рішення житлової комісії виконкому від 05.07.1985 року, ОСОБА_1 виділено квартиру АДРЕСА_2 (а.с.9).
Із витязі відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади №3666 та 3813 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10,11).
Як зазначає позивач у позові, відповідач по справі є її онукою. З 2019 року у квартирі не проживає, особистих речей та майна, яке їй належить в квартирі немає.
Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 у квартирі підтверджується актами не проживання особи за місцем реєстрації від 12.01.2022 року, 10.05.2023 року та 23.07.2024 року складеними у присутності свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . В актах зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з березня 2019 року фактично не проживає ОСОБА_2 , 1998 року народження. (а.с. 15-17).
Позивач ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачу не чинила, за захистом порушеного права на проживання відповідач не зверталася.
Конституцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються нею для особистого проживання, членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд.
Згідно ч. 2 ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункту договір найму житлового приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
В п. 10 Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року зі змінами та доповненнями «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснено, що по справам про визнання наймача чи членів його сім`ї такими, що втратили право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК) необхідно встановити причини відсутності відповідача вище встановленого строку.
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач фактично не проживає за місцем реєстрації вже понад 5 років, житлове приміщення звільнила з власної волі, за комунальні послуги не платить, позивач позбавлена права оформити субсидію, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що реєстрація відповідача порушує майнові права позивача, а також враховуючи, що відсутній інший спосіб зняття відповідача з реєстрації, для захисту прав позивача, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 76, 78, 81, 82, 95, 258, 259, 263-265, 280-282, 284, 289, 354 ЦПК України, ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 71, 167 ЖК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Наталія ЦЕНДРА