Справа №155/1310/24
Провадження №2/155/406/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2024 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Сметани В.М.,

при участі секретаря судових засідань Воронюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

УСТАНОВИВ:

Позивач 31 липня 2024 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості.

Свій позов обґрунтовує, що 14 січня 2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір №484835-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Вказує, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 14 січня 2024 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір №484835-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

Також, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-9525, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено.

Таким чином, 14 січня 2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено договір №484835-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п.1 договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 44000,00 гривень, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Позивач свої зобов`язання за Договором кредиту виконав та надав Позичальнику грошові кошти в розмірі 44000,00 гривень шляхом перерахування на банківську картку Позичальника.

Зазначає, що відповідач частково здійснила оплату за договором на загальну суму 37705,13 гривень.

Відповідач, в свою чергу, своїх зобов`язань не виконав, станом на 22 липня 2024 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором №484835-КС-001 про надання кредиту, становить 126345,60 гривень, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 41270,68 гривень; суми прострочених платежів за процентами - 85074,92 гривень; суми прострочених платежів за комісією - 0,0 гривень.

Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача в свою користь заборгованість за кредитним договором №484835-КС-001 від 14 січня 2024 року у розмірі 126345,60 гривень та судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою судді від 01 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

На адресу суду 19 серпня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Вказує, що вона не укладала договір позики, не погоджувала процентну ставку та інші кабальні умови кредитування, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що наявний в матеріалах справи договір позики (у вигляді паперової копії) було створено у порядку визначеному ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг». Водночас у відзиві зазначає, що нараховані проценти не є спів мірними з розміром кредит, просить при ухваленні рішення зменшити розмір відсотків, щонайменше до розміру заборгованості за кредитом. Також зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази про перерахування їй коштів, а саме тіло кредиту. Враховуючи зазначене, просила відмовити у задоволенні позову.

На адресу суду 23 серпня 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідач через веб-сайт кредитодавця, здійснила вхід у свій особистий кабінет та подала заяву на отримання кредиту, де зазначила свій картковий рахунок, та 14 січня 2024 року відповідачка прийняла пропозицію щодо укладення договору про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС одноразового ідентифікатора, направленого на номер телефону вказаного позичальником. Зазначає, що без отримання листа на електронну пошту та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між заявником/кредитором та боржником/позичальником не був би укладений. Вказує, що позичальник до матеріалів справи долучив усі необхідні докази, які підтверджують отримання, перерахування кредитних коштів, та нарахування процентів за користування кредиту. Враховуючи наведене просив врахувати відповідь на відзив та долучених до неї доказів для ухвалення рішення.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечуючи проти заочного розгляду справи, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України, є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 14 січня 2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір №484835-КС-001 про надання кредиту, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (а.с.18-22).

Відповідно до п. 2.1 договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 440000 (сорок чотири тисячі) гривень на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА»

Відповідно до п.2.2., 2.3. договору тип кредиту: кредит, строк на який надається кредит: 24 тижнів.

Згідно з п.2.4., 2.5. договору стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,14950134, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку; комісія за надання кредиту: 6600,00 гривень.

Відповідно до п.2.7 договору термін дії договору: до 30 червня 2024 року.

Згідно з пп.7.3.1 п.7.3. договору, підписуючи цей договір позичальник підтверджує, що до укладання Договору отримав від Кредитодавця інформацію та документи, надання яких передбачено законодавством України, зокрема передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також умови договору і правила, що розміщені на сайті кредитодавця.

Також, відповідачем 14 січня 2024 року було прийнято (акцент) пропозицію (оферти) укласти договір №484835-КС-001 про надання кредиту, що підтверджується електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-9525 (а.с.28-32).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. (п. п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»)

На підтвердження укладення договору №484835-КС-001 від 14 січня 2024 року позивачем надано послідовність укладення цього договору, з якої вбачається, що 14 січня 2024 року о 13:46:45 клієнт, використовуючи номер телефону НОМЕР_2 , зайшов у особистий кабінет на сайті www.my.bizpozyka.com, підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, ознайомилася з паспортом споживчого кредиту, здійснила акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Одноразовий ідентифікатор UA-727 направлявся відповідачу шляхом надсилання повідомлення на його мобільний номер НОМЕР_2 , який вказувався нею при реєстрації на сайті.

Кредитний договір був підписаний відповідачем 14 січня 2024 року о 14:36:02 шляхом введення одноразового ідентифікатора UA-9525 в особистому кабінеті на сайті в мережі Інтернет www.my.bizpozyka.com.

На існування між сторонами кредитних правовідносин вказують також і доводи у відзиві відповідачки в частині зменшення нарахованих позивачем процентів.

Таким чином, доводи відповідача про те, що вона не підписувала кредитний договір є безпідставними, оскільки законом передбачено можливість підписання електронного договору одноразовим ідентифікатором. Законом не визначено обов`язковість підписання електронного правочину електронним цифровим підписом.

Відтак, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання кредиту у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними.Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій Клієнта щодо укладення електронного договору про надання кредиту №484835-КС-001 від 14 січня 2024 року в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті www.my.bizpozyka.com.

Відповідно до копії анкети клієнта ОСОБА_1 було зазначено інформацію стосовно бажаного кредиту: сума бажаного кредиту 44000,00 гривень, дата отримання кредиту 14 січня 2024 року, фінансовий номер телефону позичальника, номер банківського рахунку / банківської картки для перерахунку коштів НОМЕР_3 (а.с.35).

Згідно з копії інформаційної довідки, ОСОБА_1 перерахувалися кредитні кошти в сумі 44000,00 гривень на номер платіжної картки № НОМЕР_4 , о 14:36:27 14 січня 2024 року (а.с.36).

Як вбачається з виписки за договором №б/н за період з 14 січня 2024 року - 30 червня 2024 року, наданої АТ КБ «Приватбнак», що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 , IBAN НОМЕР_5 , а також 14 січня 2024 року було перераховано суму 44000,00 гривень.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 22 липня 2024 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» за договором №484835-КС-001 від 14 січня 2024 року становить 126345,6 гривень, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 41270,68 гривень; суми прострочених платежів за відсотками - 85074,92 гривень (а.с.12-13).

Судом встановлено, що відповідач, з метою виконання умов договору, здійснила часткову оплату суми кредиту, однак повністю грошового зобов`язання не виконала, що підтверджується копіями інформаційних довідок.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (частина 3 статті 1049 ЦК України).

Як вже зазначалося судом вище, матеріали справи підтверджують факт виконання позивачем зобов`язань щодо надання відповідачу кредитних коштів у розмірі 44000 гривень.

Позичальник доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором від 14 січня 2024 року суду не надала, що підтверджує правомірність вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредитом.

З урахуванням викладеного, вимога про стягнення заборгованості за тілом кредитом у розмірі 41270,68 гривні підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на фактичну суму наданого кредиту, який наданий до 30 червня 2024 року. Враховуючи зміст пункту 2.3. Договору, проценти за користування позикою нараховуються лише в межах 24 тижнів, й після спливу вказаного строку проценти за користування кредитом не підлягають нарахуванню.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, проценти за відсотковою ставкою в розмірі 1,14950134 нараховані позивачем в межах строку дії договору про надання кредиту №484835-КС-001 від 14 січня 2024 року (14 січня 2024 року - 30 червня 2024 року).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 у справі №444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

До позовної заяви був доданий детальний розрахунок заборгованості за Кредитним договором, з якого вбачається що, відповідач сплачував платежі по Кредитному договору з порушенням встановленого сторонами графіку платежів, що цілком закономірно призвело до подорожчання кредиту, оскільки відсоткова ставка, процентів нараховується за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості, що чітко передбачено.

На час розгляду даної справи Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором №484835-КС-001 від 14 січня 2024 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти з порушенням встановленого у пункті 3 Кредитного договору графіку платежів, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором.

Розрахунок загальної суми заборгованості позивача по кредитному договору наданий суду відповідає вимогам закону. Відповідач не спростував наданий позивачем розрахунок заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору та контррозрахунку не надала.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що нарахування відсотків за кредитним договором №4848835-КС-001 від 14 січня 2024 року повністю відповідає умовам Договору та вимогам чинного законодавства.

Відповідно до норм ЦПК України, саме на сторону лягає обов`язок довести ті обставини на які вона посилається. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Згідно з положеннями ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доводи відповідача про недоведеність укладення кредитного договору та перерахування коштів є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, які належно оцінені судом.

Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості.

Відповідач у даній справі не спростував, ані факту укладення кредитного договору, ані факту отримання ним кредитних коштів, ані розрахунок суми прострочених платежів за тілом кредиту, процентами, а також комісією за кредитом, контррозрахунку суми нарахованої заборгованості, який би суд міг належним чином оцінити чи інший доказ, наприклад, висновок експертизи про невірність наданого позивачем розрахунку не надав, відтак, у суду відсутні законні підстави для того, що піддати сумніву нараховану суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 1263345,60 гривень.

Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором про надання кредиту належним чином не виконала, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання кредиту такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 гривні, які сплачено позивачем за подання позову до суду.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором №48485-КС-001 про надання кредиту від 14 січня 2024 року в розмірі 126345 (сто двадцять шість тисяч триста сорок п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» судові витрати у виді судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять два) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони у справі є:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», адреса місцезнаходження: місто Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 .

Дата складення повного тексту рішення -19 вересня 2024 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області В.М. Сметана