печерський районний суд міста києва
Справа № 757/31/24-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Соколова О.М.,

при секретарі судових засідань Ковтун К.В.,

цивільна справа № 757/31/24-ц

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Департамент розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року представник заявника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу.

Вимоги заяви обґрунтовувались тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_1 . (у Свідоцтві про народження записано російською мовою ОСОБА_1 ), що підтверджується відповідним Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 25 березня 1970 року. 14 квітня 1990 року після укладення шлюбу громадянка ОСОБА_1 взяла прізвище чоловіка - ОСОБА_1 . Тобто, стала ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ). 21 жовтня 2002 року громадянка ОСОБА_1 разом зі своєю донькою ОСОБА_6 та своїми батьками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , отримали у приватну спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_1 . При цьому, у вказаному Свідоцтві про право власності на житло власне ім`я « ОСОБА_1 » було записано як « ОСОБА_1 », тобто ОСОБА_1 . Далі, 06 серпня 2008 року Комсомольським ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області, громадянці ОСОБА_1 було видано паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 . Відповідно, після смерті матері, ОСОБА_1 успадкувала 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , яка (частка 1/2) належала її покійній матері, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 28 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В., зареєстрованим в реєстрі за №1770. Також, право власності на 1/2 частку вказаної квартири ОСОБА_1 було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним Витягом №46476315 від 28 жовтня 2015 року, а також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №360613482 від 31 грудня 2023 року. При цьому, ОСОБА_1 належить ще 1/4 частка вказаної квартири на підставі вищевказаного Свідоцтва № НОМЕР_3 про право власності на житло від 21 жовтня 2002 року, в якому її власне ім`я записано як « ОСОБА_1 », а не як « ОСОБА_1 ». Відповідно, через цю розбіжність у написанні власного імені у паспорті громадянина України та у вказаному Свідоцтві про право власності на житло (« ОСОБА_1 » - « ОСОБА_1 ») громадянка ОСОБА_1 не може зареєструвати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на 1/4 частку вказаної квартири. Таким чином, вказана обставина і стала причиною звернення до суду із цією Заявою для встановлення факту належності правовстановлюючих документів на квартиру (Свідоцтва № НОМЕР_3 про право власності на житло від 21 жовтня 2002 року) особі ( ОСОБА_1 ), ім`я якої, що зазначене в документі (Свідоцтво № НОМЕР_3 про право власності на житло від 21 жовтня 2002 року), не збігаються з ім`ям цієї особи, зазначеним у паспорті (« ОСОБА_1 » - « ОСОБА_1 »).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.01.2024 року заяву ОСОБА_1 , залишено без руху.

06.02.2024 року на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 08.01.2024 року заявником усунуто вказані недоліки.

06.02.2024 року на адресу суду від представника заявника надійшли додаткові пояснення.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.02.2024 року відкрито провадження по справі за правилами окремого провадження.

Заявник та представник заявника в судове засідання не з`явилися, разом з тим, від представника заявника в матеріалах справи містить заява про розгляд справи без участі заявника та його представника.

Заінтересована особа про розгляд заяви повідомлялася належним чином, до суду подала заяву з проханням провести розгляд справи за їх відсутності.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_1 . (у Свідоцтві про народження записано російською мовою ОСОБА_1 ), що підтверджується відповідним Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 25 березня 1970 року.

Згідно з вищевказаним Свідоцтвом про народження, батьками ОСОБА_1 були ОСОБА_7 (у Свідоцтві про народження записано російською мовою ОСОБА_7 ) та ОСОБА_8 (у Свідоцтві про народження записано російською мовою ОСОБА_8 ).

14 квітня 1990 року між громадянкою ОСОБА_1 та громадянином ОСОБА_16 було укладено шлюб, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 від 14 квітня 1990 року.

Після укладення шлюбу громадянка ОСОБА_1 взяла прізвище чоловіка - ОСОБА_1 . Тобто, стала ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ).

12 грудня 1996 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_16 було розірвано, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_5 від 04 червня 1998 року. Після розірвання шлюбу, ОСОБА_1 залишила собі прізвище ОСОБА_1 .

21 жовтня 2002 року громадянка ОСОБА_1 разом із ОСОБА_6 та своїми батьками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , отримали у приватну спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_1 . Вказана обставина підтверджується Свідоцтвом № НОМЕР_3 про право власності на житло від 21 жовтня 2002 року.

При цьому, у вказаному Свідоцтві про право власності на житло власне ім`я « ОСОБА_1 » було записано як « ОСОБА_1 », тобто ОСОБА_1 .

06 серпня 2008 року Комсомольським ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області, громадянці ОСОБА_1 було видано паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 . У вказаному паспорті власне ім`я громадянки ІНФОРМАЦІЯ_1 «ОСОБА_1» було записано саме як « ОСОБА_1 », тобто ОСОБА_1 .

27 вересня 2008 року між громадянкою ОСОБА_1 та громадянином ОСОБА_18 було укладено шлюб, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_6 від 27 вересня 2008 року. 1.12. У вказаному Свідоцтві про шлюб власне ім`я громадянки ІНФОРМАЦІЯ_1 «ОСОБА_1» було записано саме як « ОСОБА_1 », тобто ОСОБА_1 .

31 жовтня 2008 року Державною податковою інспекцією у місті Херсон громадянці ОСОБА_1 було видано Дублікат Картки фізичної особи-платника податків про присвоєння ідентифікаційного номера. У вказаній Картці фізичної особи-платника податків про присвоєння ідентифікаційного номера, власне ім`я громадянки ІНФОРМАЦІЯ_1 «ОСОБА_1» було записано саме як « ОСОБА_1 », тобто ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_1 - ОСОБА_7 , що підтверджується відповідним Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_7 від 30 жовтня 2009 року. Відповідно, після смерті ОСОБА_7 , його дружина (мати ОСОБА_1 ) - ОСОБА_8 успадкувала 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , яка (частка 1/4) належала її покійному чоловікові, і, відповідно, стала власницею 1/2 вказаної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати ОСОБА_1 - ОСОБА_8 , що підтверджується відповідним Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_8 від 06 квітня 2015 року.

Відповідно, після смерті матері, ОСОБА_1 успадкувала 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , яка (частка 1/2) належала її покійній матері, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 28 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В., зареєстрованим в реєстрі за №1770. Також, право власності на 1/2 частку вказаної квартири ОСОБА_1 було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним Витягом №46476315 від 28 жовтня 2015 року, а також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №360613482 від 31 грудня 2023 року.

При цьому, ОСОБА_1 належить ще 1/4 частка вказаної квартири на підставі вищевказаного Свідоцтва № НОМЕР_3 про право власності на житло від 21 жовтня 2002 року, в якому її власне ім`я записано як « ОСОБА_1 », а не як « ОСОБА_1 ».

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини першої, другої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб.

Згідно зі статтею 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що не можуть розглядатися в порядку окремого провадження заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, якщо чинним законодавством передбачений інший порядок його встановлення.

Заявник просить встановити факт належності їй ( ОСОБА_1 ) правовстановлюючих документів на квартиру (Свідоцтва № НОМЕР_3 про право власності на житло від 21 жовтня 2002 року), через те, що її ім`я, зазначене в документі (Свідоцтво № НОМЕР_3 про право власності на житло від 21 жовтня 2002 року), не збігаються з її ім`ям зазначеним у паспорті (« ОСОБА_1 » - « ОСОБА_1 »), з метою реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на 1/4 частку вказаної квартири.

Причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, вказані у Листі Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області №8-8751-11/26 від 01 грудня 2023 року, а саме: «Відділу обліку, розподілу та приватизації житла управління житлового господарства департаменту міського господарства Херсонської міської ради не надано повноважень щодо внесення змін та доповнень до будь-яких документів».

Вказаний Лист (відповідь) було надано на Адвокатський запит №05-20.11.23/АБКМС/27.2023 від 20 листопада 2023 року.

Таким чином, на сьогодні позивач не має можливості у позасудовому порядку виправити помилку в документах, що підтверджують право власності ОСОБА_1 правовстановлюючих документів на квартиру, з метою реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на 1/4 частку вказаної квартири.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 76-81, 95, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 293, 294, 315, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Департамент розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документа на квартиру, а саме: Свідоцтва № НОМЕР_3 про право власності на житло від 21 жовтня 2002 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Суддя О.М.Соколов