Справа № 132/2196/24
Провадження № 22-ц/801/1959/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєлін Є. В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 рокуСправа № 132/2196/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Ковальчука О. В., Панасюка О. С.

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

заявниця ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Калинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її адвокатом Лимарем Андрієм Вікторовичем, на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 29 липня 2024 року, ухвалене у складі судді Сєліна Є. В. в м. Калинівка, дата складення повного рішення відповідає даті його постановлення, -

в с т а н о в и в :

В липні 2024 році ОСОБА_1 через свого представника адвоката Лимара А. В. подала до суду заяву про встановлення факту смерті, заінтересована особа Калинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Заява мотивована тим, що її матір ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Теплогірськ Ворошиловоградської області, громадянка України, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Очеретине Покровського району Донецької області, Україна, в результаті воєнних дій, а саме внаслідок нанесення авіаудару по будинку АДРЕСА_1 , в момент, коли остання в ньому перебувала.

Однак вона як внутрішня переміщена особа не може отримати відповідне свідоцтво про смерть у Калинівському відділі ДРАЦС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ), за місцем її реєстрації та проживання тому вимушена звернутися до суду.

Відтак просила винести рішення, яким встановити факт смерті її рідної матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Теплогірськ Ворошиловоградської області, громадянки України, що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Очеретине Покровського району Донецької області, Україна.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 29 липня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті.

Прийняте рішення суд першої інстанції мотивував тим, що письмові докази, подані ОСОБА_1 , а саме: довідки начальника СВ відділення поліції № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції Пономаренко Ю. від 27 квітня 2024 року за № 2249/305/02-2024; протоколу огляду місця події, складеного 13 квітня 2024 року старшим слідчим СВ відділення поліції № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції Овчаренко М.І.; витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001105 від 13 квітня 2024 року, - достовірно не свідчать про смерть ОСОБА_2 , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення смерті за обставин, що підтверджені цими доказами.

Суд першої інстанції роз`яснив ОСОБА_1 , що з огляду на встановлені у цій справі обставини та наявність у неї вірогідного припущення про смерть матері ОСОБА_2 , вона не позбавлена можливості звернутися до суду із заявою про оголошення судом ОСОБА_2 померлою на підставі частини другої статті 46 ЦК України.

Не погодившись із такими рішеннями, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Лимара А. В., 12 серпня 2024 року подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 29 липня 2024 року та ухвалити нове, яким заяву задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно оцінені докази та зроблено висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, невірно застосовані норми матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не дав належної оцінки наявним у справі доказам: довідці начальника СВ відділення поліції № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції Пономаренка Ю. від 27.04.2024 року, - протоколу огляду від 13.04.2024 року та витягу з ЄРДР за № 0001105 від 14.04.2024 року.

На теперішній час у ОСОБА_1 відсутні будь-які документи, які зазначені в частині 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VI від 01.07.2010 року (далі - ЗУ № 2398-VIвід 01.07.2010 року), оскільки смерть ОСОБА_2 настала в смт. Очеретине Очеретинської селищної територіальної громади Покровського району Донецької області, яка з 24.02.2022 року по 22.05.2024 року належала до території активних бойових дій (UA0012632), а з 23.05.2024 року по теперішній час належить до тимчасово окупованих Російською Федерацією території України (UA0012632).

Також зазначає, що суд першої інстанції не вжив заходів для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, не витребував нові докази та не запропонував їх надати ОСОБА_1 .

Учасники справи правом подати відзив на апеляційну скаргу впродовж встановленого апеляційним судом строку не скористалися.

Будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, учасники справи до суду не з`явилися, будь-яких клопотань про відкладення розгляду до суду не подавали, що не позбавляє можливості розглянути справу у їх відсутність.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що судове рішення відповідає вказаним вимогам закону.

По справі встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

-відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 батьками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 6);

-відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 ; номер актового запису № 51, орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис - виконком Очеретинської селищної ради Ясинуватського району Донецької області. Відомості про батька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання АДРЕСА_2 ; відомості про матір - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 АДРЕСА_2 (а.с. 8-10);

-відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 22 квітня 2021 року вбачається, що 29 липня 2006 року номер актового запису № 271 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області зареєстровано шлюб громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , після реєстрації державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ». Шлюб був розірваний рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, справа № 235/6842/18 від 07.12.2018 року, яке набуло законної сили 09.01.2019 року (а.с. 11);

-відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , 20 серпня 2022 року зареєстровано шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_9 » (а.с. 12);

-відповідно до довідки від 28 березня 2022 року № 508-, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, місце народження смт. Керамік, Донецької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_4 (а.с. 7);

-відповідно до довідки від 29 лютого 2024 року № 508-, ОСОБА_4 є внутрішньо переміщеною особою, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , а фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_6 (а.с. 15);

-згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , 09 лютого 1985 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 про що складено відповідний актовий запис № 3, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_11 » (а.с. 14);

-відповідно до довідки начальника СВ ГУНП в Донецькій області Покровського районного управління поліції відділення поліції № 1 майора поліції ОСОБА_12 , 13 квітня 2024 року в ІТС ІПНП відділення поліції № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області № 3318 зареєстровано факт авіаудару по будинку АДРЕСА_1 , під завалами якого загинуло 6 цивільних мешканців, серед яких ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка мешкала АДРЕСА_5 . У зв`язку з активними бойовими діями дістати тіла загиблих з під завалів будинку не представилось можливим. Вказане повідомлення було передано до ГУ СБУ в Донецькій області та Луганській областях для прийняття рішення згідно ст. 214 КПК України, за ознаками ст. 428 КК України, за фактом порушення законів та звичаїв війни (ЄРДР № 0001105 від 14.04.2024 року за ч. 2 ст. 438 КК України (а.с. 16);

-як вбачається з протоколу огляду місця події, 13 квітня 2024 року оглянуто п`яти-поверховий будинок АДРЕСА_1 , вказана будівля перебуває у пошкодженому стані, а саме встановлено руйнування та обвалення другого та частково третього під`їзду. Присутня в ході огляду ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка є мешканкою вказаного будинку, зазначила, що вказані вище руйнування відбулися 13 квітня 2024 року близько 12:20 годин внаслідок прильоту авіабомби. У підвальному приміщенні третього під`їзду перебували місцеві мешканці вказаного будинку, всі ймовірно загинули, окрім інших в даному списку є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Вхід до підвального приміщення перебуває під завалами стін цього будинку, провести деблокування не представляється за можливим (а.с. 17-20);

-згідно витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань номер кримінального провадження: 0001105 від 14.04.2024 року, від ЧЧ відділення поліції № 1 Покровського РУП через месенджер «WhatsApp» встановлений на приватний мобільний телефон, надійшло смс повідомлення з фотознімками про те, що 13.04.2024 року о 12:20 було влучання у багатоповерховий (5 поверхів) будинок, за адресою: АДРЕСА_7 , під завалами будинку ймовірно загинули 6 цивільних місцевих мешканців серед яких є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка мешкала по АДРЕСА_5 та попередньо 8 військовослужбовців ЗСУ. Дістати тіла та перевірити інформацію не є можливими, у зв`язку із значним руйнуванням будинку та активними веденням бойових дій (а.с. 21);

-в. о. начальника Калинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковбасюк К. 16 червня 2024 року № 98-28.21-35 на підставі частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відмовила у проведенні державної реєстрації смерті матері ОСОБА_14 - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт. Очеретине, Покровського району, Донецької області на тимчасово окупованій території України, визначеній такою до Закону України «Тимчасово окупована Російською Федерацією території України» від 18 липня 2022 року (а.с. 22).

Згідно з частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.

Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема:

- встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України);

- встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України);

- встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України);

- визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України).

Вказані процедури є відмінними між собою та мають певні особливості.

Пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт (частини перша-друга статті 318 ЦПК України).

Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

При цьому слід мати на увазі, що встановлення зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 591/1461/19.

Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України).

Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.

Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які беззаперечно свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

З огляду на викладене, виходячи зі змісту положень статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України) (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28 лютого 2024 року у справі № 506/358/22).

Аналіз змісту заяви ОСОБА_1 свідчить про те, що заявниця фактично просить суд встановити факт смерті її матері ОСОБА_2 у певний час: 13 квітня 2024 року під час нанесення авіаудару по житловому будинку, в якому вона перебувала, з метою оформлення спадкових прав.

Як на фактичні підстави звернення до суду ОСОБА_1 посилалась на те, що її матір ОСОБА_2 проживала по АДРЕСА_1 , мешканці даного будинку у підвалі третього під`їзду використовували його як укриття. Близько 12:00 годин 13 квітня 2024 року відбувся авіаудар по будинку внаслідок якого конструкція будинку завалилась, а під завалами загинули мешканці будинку, які переховувалися в підвалі, в тому числі її матір ОСОБА_2 . На місце влучання виїхали працівники поліції та ДСНС, однак дістати тіла загиблих не представилося можливим, у зв`язку із значним руйнуванням будинку та веденням бойових дій на території смт. Очеретне, Вказане вище підтверджується: довідкою начальника СВ відділення поліції № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції Пономаренка Ю. від 27.04.2024 року за № 2249/305/02/2024, протоколом огляду місця події від 13.04.2024 року та витягом з ЄРДР за № 0001105 від 14.04.2024 року.

Відділ держаної реєстрації актів цивільного стану на підставі частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відмовив у реєстрації смерті матері заявниці та вказав, що державна реєстрація смерті проводиться на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заявником не надано жодного, з вище перелічених документів.

Як на правові підстави звернення до суду із апеляційною скаргою ОСОБА_1 посилається на пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України, а саме встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 надала засвідчену копію довідки начальника СВ відділення поліції № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції Пономаренка Ю. від 27 квітня 2024 року, згідно якої 13 квітня 2024 року в ІТС ІПНП відділення поліції № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області № 3318 зареєстровано факт авіаудару по будинку АДРЕСА_1 , під завалами якого загинуло 6 цивільний мешканців, серед яких ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешкала АДРЕСА_5 . У зв`язку з активними бойовими діями дістати тіла загиблих з під завалів будинку не представилось можливим 9а.с. 16).

Крім того, заявниця надала суду копію витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 0001105 від 14.04.2024 року, з якого вбачається, що від ЧЧ відділення поліції № 1 Покровського РУП через месенджер «WhatsApp» встановлений на приватний мобільний телефон, надійшло смс повідомлення з фотознімками про те, що 13.04.2024 року о 12:20 було влучання у багатоповерховий (5 поверхів) будинок, за адресою: АДРЕСА_7 , під завалами будинку ймовірно загинули 6 цивільних місцевих мешканців серед яких є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка мешкала по АДРЕСА_5 та 8 військовослужбовців ЗСУ. Дістати тіла та перевірити інформацію не є можливими, у зв`язку із значним руйнуванням будинку та активними веденням бойових дій (а.с. 21).

Також ОСОБА_1 надана копія протоколу огляду місця події від 13 квітня 2024 року з ілюстративною таблицею до нього, згідно якого вбачається, що оглянуто п`яти поверховий будинок АДРЕСА_1 , вказана будівля перебуває у пошкодженому стані, а саме встановлено руйнування та обвалення другого та частково третього під`їзду. Присутня в ході огляду ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка є мешканкою вказаного будинку та зазначила, що вказані вище руйнування відбулися 13 квітня 2024 року близько 12:20 годин, внаслідок прильоту авіабомби. У підвальному приміщенні третього під`їзду перебували місцеві мешканці вказаного будинку, всі ймовірно загинули, окрім інших в даному списку є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Вхід до підвального приміщення перебуває під завалами стін цього будинку, провести деблокування не представляється за можливим (а.с. 17-20).

Вказані вище докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть ОСОБА_2 13 квітня 2024 року, а лише дають підстави для обґрунтованого припущення смерті за обставин, що підтверджені цими доказами, які можуть свідчити про смерть останньої.

З огляду на це суд першої інстанції правильно виснував, що немає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті її матері ОСОБА_2 13 квітня 2024 року під час нанесення авіаудару по житловому будинку, в якому вона перебувала за пунктом 8 частини першої статті 315 ЦПК України.

Апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що з огляду на встановлені у цій справі обставини та наявність у ОСОБА_1 вірогідного припущення про смерть її матері ОСОБА_2 13 квітня 2024 року, заявниця не позбавлена можливості звернутися до суду із заявою про оголошення судом ОСОБА_2 померлою на підставі частини другої статті 46 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не витребував докази, якщо вважав їх недостатніми, є безпідставними з огляду на встановлені фактичні обставини справи.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 з підстав недоведеності заявлених вимог.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін можливе, якщо суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Зважаючи на надану оцінку доводам учасників справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , подана її адвокатом Лимарем А. В., не містить доводів, які б спростовували ухвалене у справі рішення суду першої інстанції, яке ґрунтується на повному та всебічному з`ясуванні обставин справи, постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 29 липня 2024 року підлягає залишенню без змін, а подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її адвокатом Лимарем Андрієм Вікторовичем, залишити без задоволення.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 29 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. В. Ковальчук

О. С. Панасюк