Провадження № 2/760/1894/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого - судді Зуєвич Л.Л., за участю:

секретаря судового засідання - Гуцало М.В.,

представника позивача ( ОСОБА_1 ) - Вареник А.М. (ордер від 01.03.2018);

позивача ОСОБА_2 - особисто (паспорт),

представника відповідача - Дьоміна Н.Ю. (довіреність від 06.07.2021; в режимі відеоконференції),

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» /далі - АТ «Райффайзен Банк Аваль»/ (; адреса: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9; адреса для листування: 73003, м. Херсон, вул. Ушакова, 53); ОСОБА_3 /далі - ОСОБА_3 / (РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 /далі - ОСОБА_2 / (РНОКПП: НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_1 ), про усунення перешкод у здійсненні права власності;

за позовом: ОСОБА_3 до АТ «Райффайзен Банк Аваль» про усунення перешкод у здійсненні права власності;

та за позовом ОСОБА_2 до АТ «Райффайзен Банк Аваль» про усунення перешкод у здійсненні права власності,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

09.10.2019 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить:

- визнати недійсним кредитний договір № 014/95-03/073 від 15.12.2006, укладений між ОСОБА_2 та АТ «Райффайзен Банк Аваль»;

- застосувати наслідки визнання кредитного договору недійсним, а саме: визнати недійсним договір іпотеки до даного кредитного договору № 014/95-03/073 від 15.12.2006, який укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та АТ «Райффайзен Банк Аваль»,

- усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_4 права власності квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом: зняття накладеної 15.12.2006 заборони на нерухоме майно; зняття арешту на нерухоме майно; виключення запису про іпотеку з державного реєстру іпотек.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2019 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Жовноватюк В.С.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 25.11.2019 вказану позовну заяву прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Як вбачається з протоколу судового засідання від 25.08.2020, суд ухвалив прийняти до розгляду позов від третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_3 до АТ «Райффайзен Банк Аваль» про усунення перешкод у здійсненні права власності майном за адресою: АДРЕСА_2 . Також, суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Солом`янського районного суду міста Києва № 69 від 03.02.2021 у зв`язку з перебуванням головуючого судді Жовноватюк В.С. у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22.02.2021 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та призначено її до розгляду по суті у судовому засіданні на 23.03.2021.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23.03.2021 було вирішено перейти у стадію підготовчого провадження у даній справі. Підготовче засідання у справі було призначено на 22.06.2021. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 . Клопотання про витребування доказів судом задоволено. Витребувано у акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» належним чином завірені копії документів.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22.06.2021 підготовче засідання було відкладено на 12.10.2021.

12.10.2021 підготовче засідання було перенесено на 15.02.2022.

Представник позивача у судовому засіданні 15.02.2022 заявив клопотання про відкладення підготовчого засідання для надання йому можливості ознайомитись з доказами, наданими відповідачем на виконання ухвали суду від 23.03.2021. Відповідне клопотання було задоволено, наступне судове засідання було призначено на 15.03.2022.

У зв`язку з початком збройної агресії рф 15.03.2022 судове засідання було перенесено на 13.09.2022.

09.09.2022 до суду надійшла заява за підписом ОСОБА_1 в якій вона просила суд зменшити розмір позовних вимог і вважати їх наступними:

- усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_4 права власності квартирою за адресою: АДРЕСА_2 шляхом:

- визнати недійним договір іпотеки до кредитного договору № 014/95-03/073 від 15 грудня 2006 року, укладеного між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» Солом`янського районного відділення Київської регіональної дирекції (філії АППБ «Аваль») (правонаступник: АТ «Райффайзен Банк Аваль»);

- зняття накладеної 15.12.2006 20:28:18 заборони на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , номер запису про обтяження: 22547584 згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37293397 від 27.09.2017 13:07:08, ОСОБА_5 , Філія комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» міста Києва, м. Київ, відомості про реєстрацію до 01.01.2013: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 4235160,15.12.2006 20:28:18, реєстратор: Київський міський нотаріальний округ;

- зняття арешту з нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , Номер запису про обтяження: .06.2018 16:37:51, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41448108 від 05.06.2018 16:45:56, Солонько Микола Миколайович , Приватний виконавець Солонько М.М., м. Київ;

- зняття арешту з нерухомого майна АДРЕСА_2 , Номер запису про обтяження: 23283862 (спеціальний розділ) Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38046353 від 09.11.2017 17:02:02, ОСОБА_7 , Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, м.Київ;

- виключення запису про іпотеку номер: :12:2006 20:26:06 договір іпотеки, серія та номер : 4429з, виданий 15.12.2006, видавник Ковальчук С.П. , державний реєстр іпотек, реєстраційний номер іпотеки: 4235145,15.12.2006 20:26:06, реєстратор Київський міський нотаріальний округ, Іпотекодержатель: ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», , країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, 01011, м. Київ, вул. Лескова, 9.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 13.09.2022 підготовче судове засідання у справі відкладено на 02.02.2023, разом з тим, заяву ОСОБА_1 про зменшення позовних вимог - задоволено; заяву ОСОБА_1 про залучення до участі у справі осіб в якості відповідачів - задоволено, а саме: залучено в якості співвідповідачів у справі: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 змінивши їх процесуальний статус з третіх осіб на відповідачів у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 02.02.2023 підготовче провадження закрито, а справу було призначено до розгляду по суті на 27.04.2023.

У зв`язку з перебування головуючого у справі на лікарняному, 27.04.2023 судове засідання не відбулось та було перенесено на 06.07.2023, з тих же підстав 06.07.2023 судове засідання було відкладено на 27.07.2023, а 27.07.2023 на 12.10.2023.

12.10.2023 розгляд справи було відкладено на 08.02.2024 у зв`язку з клопотанням ОСОБА_2 про відкладення судового розгляду за станом здоров`я.

08.02.2024 судове засідання було перенесено на 29.02.2024 у зв`язку з проходженням головуючим суддею періодичного навчання у Національній школі суддів України.

У судому засіданні 29.02.2024 ОСОБА_2 та представники сторін підтримали доводи та вимоги, викладені у письмових заявах, поданих до суду.

Під час судового розгляду справи здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 247 ЦПК України.

Доводи позивача за первісним позовом ( ОСОБА_1 )

У позовній заяві від 09.10.2019, зокрема вказується, що 03.01.2018 з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 109857578, ОСОБА_1 , стало відомо про накладення арешту на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 ; номер запису про обтяження: 23283862 (спеціальний розділ); Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; індексний номер: 38046353 від 09.11.2017 17:02:02; ОСОБА_7 , Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Зазначається, що 05.06.2018 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з`явилась інформація, а саме: накладено 15.12.2006 20:28:18 заборону на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 ; номер запису про обтяження: 22547584 згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу); індексний номер: 37293397 від 27.09.2017 13:07:08; ОСОБА_5 , Філія комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» міста Києва, відомості про реєстрацію до 01.01.2013: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 4235160,15.12.2006 20:28:18, реєстратор: Київський міський нотаріальний округ.

ОСОБА_1., звертає увагу на те, що жодної інформації з органів виконання рішень судів, їй не надходило, однак в поштовій скриньки періодично з`являються листи від відповідача.

Як стверджує ОСОБА_1 , за змістом даних листів мова йде про звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

ОСОБА_1 , вважає, що при укладені Кредитного договору та Договору іпотеки, були порушені її права, а на даний час є небезпека порушення її права власності та законного володіння майном за адресою: АДРЕСА_2 зі сторони відповідача, що підтверджується повідомленням відповідача - АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 10.05.2019.

Як зазначається у позовній заяві від 09.10.2019 ОСОБА_1 з народження проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

У позові стверджується, що 24.10.1995 ОСОБА_1 була зареєстрована у зазначеній квартирі.

Крім того позивач за первісним позовом зазначає, що 14.11.2006 вона була знята з реєстраційного обліку, а 15.12.2006 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір N9 014/95- 03/073, за умовами якого кредитор відкрив позичальнику невідновлювальну кредитну лінію в сумі 68 000,00 доларів США строком на 48 місяців.

При цьому ОСОБА_1 вказує, що 15.12.2006 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_3 , ОСОБА_2 було укладено та нотаріально посвідчено договір іпотеки до зазначеного кредитного договору.

Таким чином, ОСОБА_1 , вважає, що момент розгляду можливості надання кредиту, зібрання документів та винесення питання на кредитний комітет з вирішенням питання про забезпечення виконання основного зобов`язання, банк усвідомлював, що укладаючи іпотечний договір, в іпотечному майні проживає, на той час неповнолітня дитина.

У первісному позові звертається увага на дату зняття ОСОБА_1 з реєстрації за місцем проживання (14.11.2006) та дату укладення кредитного та іпотечного договорів (15.12.2006), що на думку позивача за первісним позовом, є безперечним свідченням того, що на момент укладення кредитного та іпотечного договору нею, з урахуванням ст. 405 ЦК України, не було втрачено право користування житловим приміщенням за місцем її фактичного постійного проживання.

Крім того, в позові зауважується, що рішенням суду в цивільній справі № 2-5156/14 (760/16339/14-ц) за ОСОБА_1 визнано 1/3 частину квартири АДРЕСА_3 .

Зі слів ОСОБА_1 , кредитний договір № 014/95-03/073 від 15.12.2006 надавався не на особисті потреби ОСОБА_2 , а був предметом вивчення та розгляду можливості його надання Департаментом малого та середнього бізнесу ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» Солом`янського районного відділення Київської регіональної дирекції (філії АППБ «Аваль») для підприємницької діяльності, а саме розвиток бізнесу - поповнення обігових коштів приватного підприємства «Інфоземсервіс», придбання бензину А-95 для виконання авіахімічної обробки сільськогосподарських ланів літаком АН-2.

На думку ОСОБА_1 , кредитний договір № 014/95-03/073 від 15.12.2006 не має ознак, які б відповідали договору щодо споживчого кредитування, а тому має бути визнаним недійсним.

Відзив АТ «Райффайзен Банк Аваль» на позовну заяву ОСОБА_1

03.02.2020 до суду надійшов відзив АТ «Райффайзен Банк Аваль» на позовну заяву ОСОБА_1 (т. І, а.с. 61-65).

В обґрунтування відзиву, зокрема вказується, що 15.12.2006 між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль та позичальником було укладено кредитний договір № 014/95-03/073 відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 68 000,00 доларів США, відсоткова ставка за користування кредитом складає 14,5 % річних.

Зазначається, що в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 15.12.2006 між банком з однієї сторони та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 з іншої сторони, було укладено Договір іпотеки. Відповідно до Договору іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно - квартира АДРЕСА_3 .

Відповідач зауважує, що спірний Кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, а позивач ОСОБА_1 на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору.

Крім того, у відзиві АТ «Райффайзен Банк Аваль» звертається увага на те, що факт дійсності Кредитного договору підтверджено рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 30.07.2012 у справі № 2609/14820/12 за позовом банку до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за Кредитним договором.

Як стверджується у відзиві, вказане рішення набрало чинності 21.03.2013, після перегляду судом апеляційної інстанції.

Таким чином, на думку відповідача, зважаючи на те, що підстав для визнання недійсним Кредитного договору немає, та враховуючи, те що ОСОБА_1 вже зверталася з позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним Договору іпотеки, висновки ОСОБА_1 про обґрунтованість позовних вимог є такими, що не ґрунтуються на дійсних обставинах справи.

Крім того, у відзиві зазначається, що набуття права власності ОСОБА_1 на 1/3 предмета іпотеки не припиняє іпотеку та не може бути підставою для визнання іпотеки недійсною, оскільки ст. 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Доводи третьої особи з самостійними вимогами ( ОСОБА_3 )

25.08.2020 до суду надійшла позовна заява від третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 (т. І, а.с. 179-182).

В обґрунтування позову, зазначається, що кредитні кошти за Кредитним договором № 014/95-03/073 від 15.12.2006 бралися не на споживчі цілі, а на поповнення оборотних активів приватного підприємства «Інфоземсервіс», придбання бензину А-95, авіаційного масла (МС-20) для проведення авіа-хімічної обробки сільськогосподарських ланів.

ОСОБА_3 стверджує, що грошові кошти отримані за Кредитним договором № 014/95-03/073 від 15.12.2006 були одержані його дружиною ( ОСОБА_2 ) не в інтересах сім`ї та використані не на її особисті потреби.

Таким чином, ОСОБА_3 , вважає, що він, як фізична особа, не міг бути поручителем за господарську діяльність підприємства і нести солідарну відповідальність за будь-які його дії в фінансово-господарській діяльності.

Крім того, ОСОБА_3 стверджує, що договором поруки та договором іпотеки йому завдані перешкоди у здійсненні права власності нерухомим майном, а саме квартиру АДРЕСА_3 .

Відзив АТ «Райффайзен Банк Аваль» на позовну заяву ОСОБА_3

09.09.2020 до суду надійшов відзив АТ «Райффайзен Банк Аваль» на позовну заяву ОСОБА_3 (т. ІІ, а.с. 3-6).

В обґрунтування відзиву, зокрема вказується, що в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 15.12.2006 між банком та ОСОБА_3 , було укладено Договір поруки.

Як стверджується у відзиві, відповідно до п. 1.2 Договору поруки, сторони встановили, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед кредитором відповідати по зобов`язаннях боржника - ОСОБА_2 , які виникають з умов Кредитного договору № 014/95-03/073 від 15.12.2006 та всіх додаткових угод, в повному обсязі цих зобов`язань.

Доводи третьої особи з самостійними вимогами ( ОСОБА_2 )

06.11.2020 до суду надійшла заява ОСОБА_2 про залучення її до розгляду у справі у якості третьої особи з самостійними вимогами (т. ІІ, а.с. 42).

Також, 06.11.2020 до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_2 в якій вона , як позичальник стверджує, що формування кредитної справи, збір всіх матеріалів для узгодження певними фахівцями Банку задля отримання позитивного висновку з видачі кредитних коштів здійснювалися співробітниками Департаменту малого та середнього бізнесу Солом`янського районного відділення Київської регіональної дирекції (філії) АППБ «Аваль»

В поясненнях ОСОБА_2 зауважується, прирівнювати кредит на суму в кілька десятків тисяч доларів США (в даному випадку 68 000) до споживчого видається не зовсім справедливим, особливо з урахуванням того, що споживчі кредити за своєю суттю надаються для цілей задоволення потреб споживача, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю. До того ж обмеження верхньої межі суми споживчого кредиту, так само як і виключення іпотечних кредитів із переліку споживчих, передбачені у Директиві № 2008/48/ЕС Європейського Парламенту і Ради ЄС про договори споживчого кредитування та скасування Директиви Ради ЄС № 87/102/ЄЕС.

Зазначається, що кредитна справа формувалася на предмет перевірки платоспроможності виконання кредитних зобов`язань приватного підприємства «Інфоземсервіс» за цільовим призначенням отримання кредитних коштів на придбання бензину А-95 для виконання авіахімробіт сільськогосподарських рослин та поповнення оборотних активів рриватного підприємства «Інфоземсервіс».

Таким чином, ОСОБА_2 вважає, що Банк на стадії формування та видачі кредиту об`єднав всі можливі форми та порядок кредитування в одній кредитній справі, зокрема кредитування під підприємницьку діяльність, споживче кредитування, іпотечне кредитування, що є несумісними між собою, в чому вбачає умисний характер щодо недотримання норм чинного законодавства на час кредитування з заведенням в оману іншої сторони правочину, чим були створені, на погляд ОСОБА_2 , умови неможливості виконувати основні зобов`язання та виникнення заборгованості, а не погіршення фінансового стану позичальника, як стверджує відповідач АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

В матеріалах справи міститься копія Кредитного договору № 014/95-03/073 від 15.12.2006 укладеного між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 (т. І, а.с. 67-69), відповідно до п. 1.1. якого банк надав позичальнику кредит в сумі 68 000,00 доларів США, відсоткова ставка за користування кредитом складає 14,5 % річних.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.12.2006 між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , було укладено Договір іпотеки (т. І, а.с. 70-73).

Відповідно до п. 1.2.1. Договору іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно - квартира АДРЕСА_3 .

Заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 22.12.2014 у справі № 2-5156/14 (760/16339/14-ц) за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Солом`янської в м. Києві РДА, про визнання права власності на 1/3 частини квартири та визнання нерухомого майна таким, що належить на праві власності, спільної власності особам, за ОСОБА_9 визнано 1/3 частину квартири АДРЕСА_3 (т. І, а.с. 23-24).

Судом встановлено, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» звертався до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 30.07.2012 у справі № 2609/14820/12 позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» - задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 843 515 (один мільйон вісімсот сорок три тисячі п`ятсот п`ятнадцять) гривень 33 копійки; стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» суму судового збору в розмірі 3 219 (три тисячі двісті дев`ятнадцять) гривень 00 копійок (https://reyestr.court.gov.ua/Review/26260048).

Вбачається, що таке судове рішення набрало законної сили.

Разом з тим, судом встановлено, що у вересні 2015 року ОСОБА_1 вже зверталася з позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки.

Так, за змістом постанови Верховного Суду від 10.12.2018 у справі 760/17168/16-ц (№ 61-30св18) за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки (т. І, а.с. 108-114; https://reyestr.court.gov.ua/Review/78589287), вказано:

«Позовна заява мотивована тим, що 15 грудня 2006 року між ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ВАТ «Райффайзен Банк Аваль») укладено кредитний договір № 014/95-03/73. На забезпечення виконання зобов`язань позичальником за кредитним договором того ж дня укладений та нотаріально посвідчений договір іпотеки між банком та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_3 , яка належала на праві власності - по 1/2 частині кожному з іпотекодавців.

Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року за позивачем визнано право власності на 1/3 частини квартири, проте 07 жовтня 2015 року державний реєстратор прав власності на нерухоме майно відмовив їй у державній реєстрації права власності на частку квартири. З цього часу їй стало відомо, що квартира передана в іпотеку.

Посилаючись на те, що на час укладення договору іпотеки вона була неповнолітня, з дня народження постійно проживала та проживає за місцем проживання свого батька у квартирі АДРЕСА_3 просила визнати договір іпотеки недійсним, оскільки він був укладений без відповідного дозволу органу опіки та піклування, тобто з порушенням частини першої статті 203 ЦК України, частини третьої статті 17 Закону України «Про охорону дитинства», статті 177 СК України.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 03 квітня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що час укладення договору іпотеки в квартирі був зареєстрований лише батько позивача ОСОБА_3 . Будь-яких доказів на підтвердження того, що батьки повідомили банк чи нотаріуса про користування спірною квартирою їхньою дочкою - неповнолітньою ОСОБА_10 надано не було. Батьки не зазначали, що при укладенні договору іпотеки були порушені права їх неповнолітньої дитини. Факт відсутності дозволу органу опіки та піклування на укладення такого договору за недоведеності належними доказами факту порушення майнових прав позивача внаслідок укладення цього договору не є безумовною підставою для визнання його недійсним.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 16 листопада 2017 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03 квітня 2017 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовують.»

Постановою Верховного Суду від 10.12.2018 у справі 760/17168/16-ц (№ 61-30св18) касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення; рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 03.04.2017 та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 16.11.2017 залишено без змін.

До матеріалів справи долучено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (т. І, а.с. 25-28), з якого вбачається:

- запис про іпотеку номер: :12:2006 20:26:06 договір іпотеки, серія та номер: 4429з, виданий 15.12.2006, видавник Ковальчук С.П. , державний реєстр іпотек, реєстраційний номер іпотеки: 4235145,15.12.2006 20:26:06, реєстратор Київський міський нотаріальний округ, Іпотекодержатель: ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», , країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, 01011, м. Київ, вул. Лескова, 9.

- накладення 15.12.2006 20:28:18 заборони на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , номер запису про обтяження: 22547584 згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37293397 від 27.09.2017 13:07:08, ОСОБА_5 , Філія комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» міста Києва, м. Київ, відомості про реєстрацію до 01.01.2013: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 4235160,15.12.2006 20:28:18, реєстратор: Київський міський нотаріальний округ;

- накладення арешту з нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , Номер запису про обтяження: .06.2018 16:37:51, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41448108 від 05.06.2018 16:45:56, Солонько Микола Миколайович , Приватний виконавець Солонько М.М., м. Київ;

- накладення арешту з нерухомого майна АДРЕСА_2 , Номер запису про обтяження: 23283862 (спеціальний розділ) Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38046353 від 09.11.2017 17:02:02, ОСОБА_7 , Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, м.Київ.

Крім того, на виконання ухвали суду від 23.03.2021, АТ «Райффайзен Банк Аваль» надано копії: витягу з паспортних даних та ІПН позичальника та поручителя (т. ІІ, а.с. 138-142); свідоцтва про укладення шлюбу (т. ІІ, а.с. 143); анкети-заявки на отримання кредиту від 09.11.2006 з додатком (т. ІІ, а.с. 144-145); звіт про доходи та витрати від 07.11.2006 (т. ІІ, зворотній бік а.с. 145); протоколу засідання кредитного комітету від 17.11.2006 (т. ІІ, а.с. 146); фінансового звіту суб`єкта малого підприємства «Імфоземсервіс» (т. ІІ, а.с. 147-153); довідки-характеристики БТІ від 15.11.2006 надана ОСОБА_2 для оформлення договору застави (т.ІІ, а.с. 154); розпорядження операційного відділу щодо зарахування на рахунок ОСОБА_2 кредитних коштів в сумі 68 000,00 доларів США від 15.12.2006 (т. ІІ, зворотній бік а.с. 154); висновку щодо можливості надання кредиту ОСОБА_2 на 7 аркушах (т. ІІ, а.с. 155-158); довідки № 95-03/969 від 24.11.2006 (т. ІІ, а.с. 159); розписки від ОСОБА_2 від 15.12.2006 (т. ІІ, зворотній бік а.с. 159); протоколу про наміри з погашення кредиту ОСОБА_2 від 21.10.2008 (т. ІІ, а.с. 160); картки із зразками підписів ОСОБА_2 ; довідки № 1003104 з ЄДР щодо «Імфоземсервіс» (т. ІІ, а.с. 161); свідоцтва про реєстрацію «Імфоземсервіс» (т. ІІ, а.с. 162); довідки про взяття на облік платника податків «Імфоземсервіс» (т. ІІ, зворотній бік а.с. 162); постанови Верховного суду від 10.12.2018 по справі № 760/17168/15-ц за позовом ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки недійсним (т. ІІ, а.с. 163-166); ухвали Верховного суду від 29.01.2020 по справі № 2609/14820/12 за заявою АТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором; ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.12.2014 по справі № 6-34901св14 за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором (т. ІІ, а.с. 167-169).

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі у разі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Як вказано у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.01.2024 у справі № 757/76933/17 (провадження № 61-7308св23), тлумачення п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що: «необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19) зазначено, що «не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права».

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесений до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень та матеріалів справи свідчить, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 03.04.2017 у справі № 760/17168/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки недійсним, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 16.11.2017, у задоволенні позовних вимог відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/65925721, т. І, а.с. 78-81).

Постановою Верховного суду від 10.12.2018 у справі 760/17168/15-ц (№ 61-30св18) рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 03.04.2017 та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 16.11.2017 залишено без змін.

В матеріалах справи міститься копія позовної заяви у справі № 760/17168/15-ц, в якій підстави позову в частині визнання недійним договору іпотеки до кредитного договору, є тотожними тим, що заявлені у справі № 760/28142/19 (т. І,а.с. 103-106).

Наявність рішення суду, яке набрало законної сили, яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав, є безумовною підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі згідно з п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Інші позовні вимоги ОСОБА_1 у даній справі фактично є похідними від вимоги про визнання недійним договору іпотеки, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

При цьому, суд зауважує, що спірний договір іпотеки був укладений до моменту визнання за ОСОБА_1 частки у праві власності на відповідну квартиру, тобто на момент набуття відповідне обтяження вже існувало.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 .

Як вже зазналось, рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 03.04.2017 у справі № 760/17168/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки недійсним, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 16.11.2017, у задоволенні позовних вимог відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/65925721, т. І, а.с. 78-81).

Постановою Верховного суду від 10.12.2018 у справі 760/17168/15-ц (№ 61-30св18) рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 03.04.2017 та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 16.11.2017 залишено без змін.

Частиною 5 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загафльному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

В постанові від 11.12.2019 у справі № 320/4938/17 (провадження № 61-26396св18) Верховний Суд зробив висновки про те, що преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини. Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу.

Суть преюдиції полягає і в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку (див. постанову Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 753/11000/14-ц /провадження № 61-11сво17/).

Позовні вимоги ОСОБА_2 у даній справі фактично є похідними від вимоги про визнання недійним договору іпотеки, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 .

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності майном за адресою: АДРЕСА_2 .

28.02.2024 до суду надійшла заява, за підписом ОСОБА_3 , про залишення позовних вимог без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати до суду заяви та клопотання.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України передбачено, що позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

За змістом ч.ч. 1, 2, 3, 5 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд не приймає відмову позивача від позову у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

За урахуванням викладеного та з огляду на те, що подана ОСОБА_3 заява ґрунтується на законі, є його вільним волевиявленням, та при цьому порушення прав та законних інтересів сторін і третіх осіб судом не встановлено, суд приймає відмову ОСОБА_3 від позову.

Таким чином, суд приходить висновку про наявність підстав для закриття провадження в частині позову ОСОБА_3 до АТ «Райффайзен Банк Аваль» про усунення перешкод у здійсненні права власності.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2-13, 76-81, 89, 141, 255, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , в частині позовних вимог про визнання недійним договору іпотеки до кредитного договору № 014/95-03/073 від 15.12.2006, укладеного між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» Солом`янського районного відділення Київської регіональної дирекції (філії АППБ «Аваль») (правонаступник: АТ «Райффайзен Банк Аваль»), - закрити.

У задоволенні іншої частини вимог позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , про усунення перешкод у здійсненні права власності, - відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про усунення перешкод у здійсненні права власності, - відмовити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про усунення перешкод у здійсненні права власності, - закрити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич