ПОСТАНОВА

Іменем України

16 вересня 2024 року м. Кропивницький

справа № 397/1345/23

провадження № 22-ц/4809/1006/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Мурашка С. І., Чельник О. І.,

за участю секретаря судового засідання Бойко В. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області (суддя Максимович І. В.) від 13.11.2023,

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог

09.11.2023 ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» в якому просив суд скасувати борг, який нарахував йому відповідач у розмірі 8625,84 грн за спожиту електричну енергію.

Позов обґрунтовано тим, що позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 й з 2020 року сплачує відповідачу за спожиту електроенергію з урахуванням 75-процентної знижки плати за користування комунальними послугами, на яку він, як учасником бойових дій з 2014 року має право на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідач ігнорує норму Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та право позивача на знижку плати за користування електроенергією, незаконно нараховує йому заборгованість.

2.Короткий зміст судового рішення, що оскаржується

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 13.11.2023 у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» про скасування боргу відмовлено через те, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України).

Суд мотивував своє рішення тим, що поданий ОСОБА_1 до суду позов спрямований на створення штучних підстав для перегляду рішення суд в іншій цивільній справі № 397/233/23 за позовом ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яке набрало законної сили 03.10.2023, переоцінки доказів, які були предметом розгляду тій іншій справі, відтак у відкритті провадження за цим позовом слід відмовити, оскільки спірні правовідносини не є цивільними, а вимоги позивача не можуть розглядатися за правилами жодного виду судочинства.

Доводити існування чи відсутність умов споживання електроенергії, заперечувати проти доказів протилежної сторони тощо, ОСОБА_1 мав у цивільній справі № 397/233/23 на відповідній стадії процесу, а не заявляючи окремий позов після того, як рішення суду набрало законної сили.

3.Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись з ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 13.11.2023, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати її, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі й направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала суду оскаржується апелянтом з підстав неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

4.Позиція учасників справи, висловлена у судовому засіданні

Апелянт ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, надав усні пояснення стосовно оскаржуваної ухвали суду.

5.Суд першої інстанції встановив такі неоспорювані обставини:

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26.07.2023 у справі № 397/233/23 задоволено позов ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 і стягнуто з нього заборгованість по оплаті за спожиту з листопада 2020 року по грудень 2022 року електричну енергію в розмірі 4392,84 грн.

09.11.2023 ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» в якому просив суд скасувати борг, який нарахував йому відповідач у розмірі 8625,84 грн за спожиту електричну енергію.

6.Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скаргиза наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам закону, а томувимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню.

7.Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Згідно зі ст. 1 ЦПК України цей Кодекс, зокрема, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950), яка підлягає застосуванню при розгляді справ на підставі ч. 4 ст. 10 ЦПК України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини указував, що п. 1 ст. 6 Конвенції закріплене «право на суд» разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле. Проте такі права не мають абсолютного характеру та можуть бути обмежені: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права (рішення ЄСПЛ від 28.05.1985 у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства», рішення від 17.01.2012 у справі «Станєв проти Болгарії» тощо).

Норма п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, на яку послався суд першої інстанції, передбачає обов`язок суду відмовити у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції виходив з того, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства не лише тоді, коли вона може бути розглянута в порядку іншого виду судочинства, а й тоді, коли її розгляд не відповідатиме завданням цивільного судочинства.

У цій справі суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в судах загалом так, як вона направлена на переоцінку доказів та штучне створення підстав для перегляду рішення суду в іншій цивільній справі № 397/233/23 за позовом ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення з нього заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 4392,84 грн. До того ж суд вважав, що спірні правовідносини не є цивільними, а вимоги позивача не можуть розглядатися за правилами жодного виду судочинства.

З такими висновками місцевого суду колегія судді апеляційного суду не погоджується, вважає їх передчасним і необґрунтованим так, як місцевий суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а саме:

-суд не врахував, що у справі № 397/233/23 предметом спору була заборгованість ОСОБА_1 за спожиту електроенергію за період з листопада 2020 року по грудень 2022 року в сумі 4392,84 грн, а у справі № 397/1345/23 ОСОБА_1 просив суд скасувати нараховану йому заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 8625,84 грн без зазначення періоду її виникнення;

-згідно з доданим ОСОБА_1 до позовної заяви повідомленням про відключення електроенергії № 44729 від 11.07.2023 вбачається, що заборгованість становить 5625,84 грн і виникла вона з лютого 2022 року по травень 2023 року, що відрізняється від меж спірного періоду у справі № 397/233/23.

Таким чином, позивач не вказав, а місцевий суд не встановив, за який період виникла заборгованість за електричну енергію, яку позивач просить суд скасувати та чи відповідає вона періоду виникнення заборгованості, яка стягнута з ОСОБА_1 рішенням суду у справі № 397/233/23.

Крім того, суд не звернув увагу, що сума оспорюваної ОСОБА_1 заборгованості у справі № 397/1345/23 істотно відрізняється від суми заборгованості, яка стягнута за рішенням суду у справі № 397/233/23.

За таких обставин висновок місцевого суду про те, що мета звернення ОСОБА_1 до суду з позовом полягає у переоцінці доказів та штучному створені умов для перегляду рішення суду в іншій справі, що не відповідає завданню цивільного судочинства, не ґрунтується на встановлених судом обставинах справи, а є припущенням суду.

Стосовно твердження суду про те, що правовідносини сторін не є цивільними вочевидь є хибним так, як позивач обґрунтовував свої вимоги, зокрема існуванням між ним і ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія», постачальником універсальних послуг, договору постачання електричної енергії за умовами якого він споживає поставлену електричну енергію і вносить за неї плату, а тому, відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11, ст. 714 ЦК України ці правовідносини є цивільними.

До того ж вказавши, що правовідносини сторін не є цивільними, місцевий суд не вказав яким, на його думку, є характер таких правовідносин.

Щодо твердження суду першої інстанції про те, що вимоги позивача не можуть розглядатися за правилами жодного виду судочинства, то суд не врахував, що пред`явлення позивачем вимог, які не є містять ефективного способу захисту порушеного права підстава для відмови в позові, а не для відмови у доступі до суду. Крім того, суд не врахував правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26.10.2021 у справі № 766/20797/18 (п. 100 102 постанови).

З огляду на таке, застосування місцевим судом норми п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України є необґрунтованим, передчасним та створює безпідставні перешкоди позивачу у реалізації його права на доступ до суду.

8.Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 379 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведені вище недоліки оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, вона не може бути визнаною такою, що є законною і обґрунтованою, до того ж вона перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому підлягає скасуванню з направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 13.11.2023 скасувати й направити справу для продовження її розгляду до того ж суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст цієї постанови складено 18.09.2024.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. І. Мурашко

О. І. Чельник