ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5154/24
провадження № 2/753/4779/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року Дарницький районний суд міста Києва в складі

головуючої судді Шаповалової К.В.

за участю: секретаря судового засідання Давидюк В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 5а в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Захисник», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСВ Практик», про визнання права власності на майнові права,

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 ЖБК «Захисник», ТОВ «ОСВ Практик» про визнання права власності на майнові права.

В обгунтування позовної заяви позивач зазначає, що 20 червня 2014 року між ЖБК «Захисник» та ТОВ «ОСВ Практик» було укладено договір генерального підряду на капітальне будівництво №2, відповідно до якого ТОВ«ОСВ Практик» зобов`язувалося на свій ризик своїми та/або залученими силами та засобами збудувати та передати ЖБК «Захисник» об`єкт будівництва відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації, умов договору та завдання ТОВ «ОСВ Практик», а саме житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , ЖБК «Захисник» зобов`язувався прийняти закінчений будівництвом об`єкт та оплатити його в межах договірної ціни. 27 листопада 2014 року між ОСОБА_2 та ТОВ «ОСВ Практик» був укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 . Покупцем було здійснено повну оплату вартості квартири. 08 травня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір відступлення прав за договором, відповідно до якого первісний кредитор відступає новому кредиторові права за вищезгаданим договором купівлі-продажу. 26 червня 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір відступлення прав за договором, відповідно до якого первісний кредитор відступає новому кредиторові права за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру, укладеним між ТОВ "ОСВ-Практик" та ОСОБА_2 . Наразі об`єкт нерухомості не здано в експлуатацію, не передано позивачу згідно акту приймання-передачі і не оформлено в установленому законом порядку на праві власності, а тому позивач просить суд визнати за нею майнові права на трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 березня 2024 року матеріали позову передано в провадження судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 14 березня 2024 року.

Ухвалою суду від 18 березня 2024 року (із врахуванням ухвали 01 квітня 2024 року про виправлення описки) було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче засідання на 18 квітня 2024 року на 10:00 год. Окрім того, до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору було залучено ТОВ «ОСВ Практик».

Підготовче засідання призначене 18 квітня 2024 року було відкладено на 27 травня 2024 року на 11:00 год. для повторного виклику представника відповідача.

Ухвалою суду від 27 травня 2024 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 23 липня 2024 року на 14:30 год.

Судове засідання призначене на 23 липня 2023 ркоу було відкладено на 28 серпня 2024 року на 14:30 год.

У судове засідання призначене на 28 серпня 2024 року учасники справи не з`явилися. Представником позивача до суду було подано заяву про проведення судового засідання за його відсутності, у якій він також зазначиі, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору до суду не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, а саме шляхом надсилання повісток про виклик до судуд на адреси їх місцезнаходження, однак конверти повернулися до суду без вручення адресатам з відмітками: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору також не скористалася своїм правом та не надала суду пояснень стосовно позову.

Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1183 від 16 липня 2013 року для організації будівництва житлового будинку створено ЖБК «Захисник».

20 червня 2014 року між ЖБК «Захисник» (замовник) та TOB «ОСВ Практик» (генеральний підрядник) укладено договір генерального підряду на капітальне будівництво № 2, за умовами якого генпідрядник зобов`язувався на свій ризик своїми коштами та/або залученими силами та засобами збудувати та передати замовнику об`єкт будівництва: житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Пунктом 1.2 вказаного договору передбачено, що з метою забезпечення фіксованої вартості житла для членів кооперативу «Захисник», замовник надає можливість генпідряднику залучити кошти інвесторів для фінансування будівництва помешкань, в тому числі, і квартири № 9 .

Пунктом 1 додаткової угоди від 03 листопада 2014 року до договору генерального підряду на капітальне будівництво № 2 визначено, що замовник передає генпідряднику частину своїх функцій, що виключно стосуються організації фінансування будівництва помешкань та приміщень, перелік яких наведено в пункті 1.2. договору. Фінансування може здійснюватися за рахунок власних коштів генерального підрядника та/або за рахунок залучених коштів від фізичних та юридичних осіб (кредитів, інвестиційних угод, договорів купівлі-продажу майнових прав тощо).

Згідно з пунктом 2 цієї додаткової угоди генеральний підрядник набуває майнові права на помешкання та приміщення, перелік яких наведено в пункті 1.2. договору.

Між ОСОБА_2 , як покупцем, та ТОВ «ОСВ Практик», як продавцем, 27 листопада 2014 року укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовою В.М. та зареєстрований у реєстрі за № 1016, відповідно до якого продавець передає у власність, а покупець приймає майнові права на квартиру АДРЕСА_2 .

Пунктом 2.1 договору сторони визначили, що майнові права продаються за ціною 369 450,00 грн з урахуванням ПДВ, виходячи з вартості майнових прав у перерахунку 1 кв.м. загальної площі - 4500 грн.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що покупець зобов`язаний сплатити 100% вартості об`єкту продажу не пізніше 30 квітня 2015 року.

ОСОБА_2 було здійснено повну оплату 100% вартості майнових прав за вказаним договором, про що свідчить довідка № 2 від 08 травня 2018 року, видвнв ТОВ «ОСВ Практик», зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_2 сплатила 369 450,00 грн з урахуванням ПДВ, що складає 100 % вартості майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 .

08 травня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір про відступлення прав за договором, згідно якого ОСОБА_2 відступила ОСОБА_3 , а той, в свою чергу, прийняв майнові права на квартиру АДРЕСА_2 .

26 червня 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення майнових прав, згідно якого ОСОБА_3 відступив ОСОБА_1 , а та, в свою чергу, прийняла майнові права на квартиру АДРЕСА_2 .

Листом № 20 від 15 липня 2019 року ЖБК «Захисник» повідомило ТОВ «ОСВ Практик» про відмову в односторонньому порядку від зобов`язань за договором генерального підряду №2, у зв`язку із суттєвим порушенням ТОВ «ОСВ Практик», у зв`язку з чим закінчення будівництва у строк та введення в експлуатацію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 стало явно неможливим.

TOB «ОСВ Практик» умови договору не виконав, у запланований термін об`єкт капітального будівництва в експлуатацію не зданий та об`єкт інвестування не переданий позивачу, що перешкоджає в установленому законом порядку оформити право власності на спірну квартиру.

Звертаючись до суду з заявленим позовом позивач вказує, що вона набула майнові права на зазначене вище помешкання, однак отримати свідоцтво про право власності на квартиру не вдається за можливе, оскільки в запланований термін закінчення будівництва даний об`єкт будівництва не завершено та не введено в експлуатацію, а відповідачем ЖБК «Захисник» не її право на майнові права.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність», всі суб`єкти інвестиційної діяльності незалежно від форм власності та господарювання мають рівні права щодо здійснення інвестиційної діяльності, якщо інше не передбачено законодавчими актами України.

Розміщення інвестицій у будь-яких об`єктах, крім тих, інвестування в які заборонено або обмежено цим Законом, іншими актами законодавства України, визнається невід`ємним правом інвестора і охороняється законом.

Інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торгівельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України.

Згідно із статтею 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Відповідно до частиною третьою статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, копії, засвідчені в установленому порядку.

При цьому, нормами ч.ч.7 та 8 п.50 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, визначено, що у разі коли завершення будівництвом об`єкту містобудування та державної реєстрації прав на такий об`єкт за особами, які брали участь в інвестуванні (фінансуванні) об`єкта будівництва, здійснюється після 1 січня 2013 р., особа, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовник будівництва), після прийняття такого об`єкта в експлуатацію подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об`єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані); документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення прав власності на такий об`єкт до проведення реконструкції (у разі проведення реконструкції об`єкта нерухомого майна); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; документ що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадку, коли в результаті реконструкції об`єкта нерухомого майна його адреса не змінювалася); затверджений такою особою перелік фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучалися на інвестування (фінансування) об`єкта будівництва.

Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загально прийнятий з моменту набуття права власності, визначений статтею 328 ЦК України на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За положеннями пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року, прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

У Постанові № 6-98цс13 від 02.10.2013 Верховний Суд України висловив правову позицію про те, що виконання грошових зобов`язань за інвестиційною угодою, а саме повна сплата вартості об`єкта інвестування (стовідсоткова передоплата), свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об`єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об`єкт.

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що майновими правами визнаються будь-які права пов`язані з майном, відмінні від права власності у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (право на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 набула майнові права на квартиру, шляхом відступлення їй таких прав з боку ОСОБА_3 , який, в свою чергу набув їх від інвестора у буднівництво ОСОБА_2 , яка виконала свої зобов`язання за договором купівлі-продажу майнових прав, сплативши грошові кошти у визначеній у договорі сумі.

Відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно із частинами першою-другою статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 511 ЦК України, зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилом статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із частиною третьою статті 653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Згідно із статті 851 ЦК України, підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

Згідно із статті 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Згідно статті 876 ЦК України, власником об`єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.

Враховуючи встановлені обставини та вищевказані правові норми, суд вважає доводи позивача про те, що до завершення будівництва об`єкта нерухомості, та введення його в експлуатацію позивачу належать майнові права на цей об`єкт, такими, що ґрунтуються на законі.

Аналогічного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові № 14-461 цс19 від 09.10.2019.

Враховуючи, що будинок, розташований за будівельною адресою по АДРЕСА_1 належить ЖБК "Захисник" для позивача, який не є членом кооперативу існує ризик з моменту розірвання договору між підрядником і замовником порушення майнових прав на об`єкт будівництва. З урахуванням набуття позивачем майнових прав на об`єкт будівництва, право позивача підлягає захисту внаслідок зобов`язання, що відповідає вимогам Цивільного Кодексу України, оскільки договір купівлі-продажу майнових прав не було оскаржено ЖБК "Захисник" в судовому порядку, а отже суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги про визнання майнових прав позивача є обґрунтованими та доведеними.

Згідно зі статті 656 ЦК України майнові права можуть бути предметом договору купівлі-продажу. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає зі змісту або характеру цих прав. За договором купівлі-продажу майнових прав покупець отримує у власність не індивідуально визначене нерухоме майно з усіма притаманними йому властивостями, а майнові права на ще не існуюче майно, яке може стати таким при сукупності всіх передбачених будівельною документацією обставин. Законодавець не обмежує власника майнових прав на нерухоме майно в здійсненні будь-яких не заборонених законом операцій щодо цих прав, в тому числі щодо уступки права вимоги (цесії) за такими договорами.

Відповідно до статті 657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

В договорі купівлі-продажу майнових прав на нерухомість має бути зазначено, що покупець придбаває майнові права на конкретну квартиру чи будинок, має бути роз`яснено зміст цих прав, тобто які саме майнові права передаються покупцю (повинно бути чітко зазначено, що після введення будинку чи квартири в експлуатацію передається покупцю у власність; також чітко і однозначно має бути описаний порядок такої передачі) та регламентовано, з якого моменту покупець стає власником майнових прав на нерухомість. Окрім цього договір купівлі-продажу майнових прав має містити чітко визначену саму квартиру/будинок (кінцевий об`єкт), а саме: а) будівельна адреса об`єкта; б) номер приміщення згідно з будівельною нумерацією; в) поверх; г) площа загальна і жила; ґ) кількість кімнат.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Даною нормою передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом статтей 4, 5 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а частиною 2 визначено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

Частиною 1,2,3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд враховує вимоги статті 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Таким чином, зважаючи на обставини справи, набуття позивачем майнових прав на квартиру АДРЕСА_5 та невизнання ЖБК «Захисник» умов договору купівлі-продажу майнових прав, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права щодо визнання майнових прав за ОСОБА_1 на вказану квартиру, як частину в об`єкті незавершеного будівництва, забезпечить поновлення прав та захист від незаконних посягань у майбутньому, а відтак позов за заявленими вимогами підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-13, 17, 18, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Захисник», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСВ Практик», про визнання права власності на майнові права - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 майнові права на трикімнатну квартиру АДРЕСА_5 .

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Захисник» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3694, 50 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Житлово-будівельний кооператив «Захисник», , місцезнаходження м. Київ, вул. Бориспільська, 19.

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСВ Практик», , місцезнаходження м. Київ, вул. Шолом Алейхема, 6, кв.80.

Повний текст рішення складено 16 вересня 2024 року

Суддя Шаповалова К.В.