Дата документу 17.09.2024 Справа № 334/3053/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/3053/24 Головуючий у суді першої інстанції: Телегуз С.М.
Провадження № 22-ц/807/1556/24
У Х В А Л А

17 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду:

головуючого Полякова О.З.,

суддів Кочеткової І.В.,

Кухаря С.В.,

під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вовк Ірини Іванівни про виправлення помилки в реєстрації нерухомості,-

В С Т А Н О В И В:

РішеннямЛенінського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2024 року позов задоволено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2024 року позовну заяву визнано неподаною і повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вищезазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яку ухвалами Запорізького апеляційного суду від 08 липня 2024 року, 23 липня 2024 року, 31 липня 2024 року, 09 серпня 2024 року та від 12 серпня 2024 року залишена без руху. Надано скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії ухвали суду для надання оригіналу квитанції про сплату судового збору у сумі 605,60 грн зі сплатою на вказані реквізити або клопотання про звільнення від сплати судового збору з належними доказами, які б підтверджували те, що розмір судового збору за подання цієї апеляційної скарги перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за попередній календарний рік (2023 рік). Роз`яснено скаржнику, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч. 3 ст. 185, ст. 357 ЦПК України.

13 серпня 2024 копію ухвали Запорізького апеляційного суду від 12 серпня 2024 року направлено на адресу ОСОБА_1 , зазначену в апеляційній скарзі,листом з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, яке повернулось до апеляційного суду 19 серпня 2024 року, з якого вбачається, що 17 серпня 2024 року зазначену ухвалу суду отримала ОСОБА_1

13 серпня 2024 року до апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якого вона зазначає, що не має жодного доходу, на підтвердження чого надала довідку Пенсійного фонду України, яка містить відомості про застраховану особу ОСОБА_1 за період з 2012 року по 2019 рік. Вказане унеможливлює суд апеляційної інстанції пересвідчитись у відсутності доходу ОСОБА_1 саме за 2023 рік.

Проте, вимоги, вказані в ухвалах Запорізького апеляційного суду від 08 липня 2024 року, 23 липня 2024 року, 31 липня 2024 року, 09 серпня 2024 року та від 12 серпня 2024 року, до теперішнього часу у визначений судом термін не виконано, недоліки апеляційної скарги не усунуто.

При цьому, апеляційний суд враховує нормативні строки поштового перебігу, затверджені Наказом Міністерства інфраструктури України "Про затвердження нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 за номером 173/24950.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ «SHISHKOV v. RUSSIA» від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення ЄСПЛ у справі "Каракуця проти України", заява № 18986/06).

Відповідно до п.п. 6,7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники процесу зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що скаржниця отримала копію ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, проте недоліки апеляційної скарги не усунула, відповідно до положень ч. 3 ст. 185, ст.357 ЦПК України апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути скаржнику.

Керуючись ч. 3 ст. 185, 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вовк Ірини Іванівни про виправлення помилки в реєстрації нерухомості - визнати неподаною та повернути скаржнику.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: