Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/1431/24
Справа № 279/3546/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Пригоцькою Я.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу №279/3546/24 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 21.08.2004 року по 07.12.2010 року. Шлюб розірвано рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 07.12.2010 року. Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_2 . На даний час донька є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Сілезькому університеті в місті Катовиці Республіка Польща. Донька навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Після досягнення дочкою повноліття відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатною особою, може працювати та отримувати дохід, а його частину віддавати на утримання дитини. Відповідач офіційно не працює, оскільки не бажає платити аліменти із заробітної плати, та має тимчасовий підробіток. Просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви і до закінчення навчання.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач 30.07.2024 року подав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі та вказав, що рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 09 листопада 2010 року, справа №2-4175/10, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 33% його заробітку (доходу), але не менше 30% встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку на кожну з двох дітей, починаючи з 02.08.2010 р. по 18.09.2023 р., тобто до досягнення ОСОБА_2 повноліття, та з 02.08.2010 р. по 04.09.2024 р., тобто до досягнення ОСОБА_5 повноліття. Виконавчий лист, виданий на підставі вищезазначеного рішення, перебуває у Вишневому відділі державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), виконавче провадження №41053495, в якому відповідач (незважаючи на досягнення донькою повноліття) продовжує сплачувати аліменти в розмірі 33% від суми заробітної плати. Відповідно до постанови про скасування заходів примусового виконання від 25.04.2023 за виконавчим провадженням ВП №41053495 борг зі сплати аліментів відсутній. Відповідач за будь-якої нагоди намагається матеріально підтримати доньку, натомість позивачка через відсутність роботи не має заробітку та інших (крім аліментів) доходів. Також за інформацією безпосередньо від доньки, чоловік позивачки - ОСОБА_6 досить тривалий час не має роботи та джерел існування. Факт того, що за аліментами звернулась саме позивачка, коли у доньки також є право на звернення з вимогою про сплату аліментів на період навчання, свідчить що саме позивачці та її чоловіку не вистачає коштів для існування. Разом з тим, після розірвання шлюбу з позивачкою відповідач перебував у шлюбних відносинах з ОСОБА_7 з 07.02.2014 по 23.03.2017 року. Від шлюбу є дитина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Незважаючи на те, що вищезазначений шлюб розірвано, відповідач приймає участь у вихованні неповнолітнього сина та сплачує аліменти у розмірі 1/6 заробітку відповідно до судового рішення Деснянського районного суду м.Києва від 11 липня 2018 року у справі №754/7990/17. З 18.01.2017 по теперішній час відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_9 . Від шлюбу подружжя мають чотирьох неповнолітніх дітей ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Наразі ОСОБА_9 знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, у зв`язку з чим не працює, отже в питаннях утримання та забезпечення сім`я покладається виключно на відповідача. Крім того, відповідач допомагає непрацездатній пенсіонерці - матері, дуже похилого віку та активно займається волонтерською діяльністю. Твердження позивачки про те, що відповідач офіційно не працює, має мінливий та нерегулярний дохід, не відповідає дійсності. З 03.12.2018 р. і по сьогоднішній день відповідач офіційно працевлаштований в ТОВ "Воденергокомплекс", де із заробітної плати відповідача систематично відраховуються присуджені аліменти на утримання дітей. Присудження аліментів у твердій грошовій сумі погіршить і без того скрутне матеріальне становище відповідача та порушить рівність розподілення коштів заробітної плати між іншими рідними дітьми відповідача, також унеможливить надання допомоги непрацездатній матері.

05.08.2024 року позивач подала відповідь на відзив, вважає за доцільне надати пояснення та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень, які позивач відхиляє у повному обсязі. Щодо твердження відповідача стосовно відсутності з його сторони заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №41053495: станом на дату подачі відповіді на відзив та згідно даних, які містяться в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, виконавче провадження №41053495 про стягнення аліментів значиться відкритим. Періодично по даному провадженні надходять кошти в погашення сум аліментів, але ці надходження не є регулярними та щомісячними. Додані відповідачем довідки про його доходи з ознакою сплати аліментів, не підтверджують факт їх сплати починаючи з 01.01.2024 р. та по теперішній час. Довідка за період 2024 року відповідачем не надана. Посилання відповідача на постанову про скасування заходів примусового виконання від 25.04.2023 р., як на відсутність заборгованості по аліментах є безпідставними та не підтверджують його добросовісності у сплаті аліментів. Щодо твердження стосовно відсутності у позивачки та її чоловіка постійного місця роботи та регулярного заробітку: в період з 01.10.2022 р. та по теперішній час позивач працює менеджером з постачання відділу закупівель ТОВ "Ковальська сировина". До цього часу позивач постійно працювала у ПрАТ "ТНК Граніт". Чоловік позивача, ОСОБА_6 , починаючи з 19.02.2018 року та по теперішній час працює оператором пульта керування дробильно-сортувального цеху в ПрАТ "ТНК Граніт". Твердження відповідача, що начебто позивач та її сім`я живе за рахунок отриманих аліментів є безпідставними. Щодо твердження стосовно наявності багатьох неповнолітніх дітей і про те, що відповідач не в змозі всіх фінансово утримувати: те, що за відповідачем зареєстровано ще п`ятеро дітей, окрім спільних, не знімає обов`язку на утримання доньки, яка є спільною дитиною та має законне право на отримання аліментів від рідного батька на період свого навчання. Вважає, що доводи відповідача є безпідставними та не обгрунтованими.

10.09.2024 року відповідач направив заперечення, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Щодо тверджень позивача про відсутність доказів регулярної, щомісячної сплати аліментів вказав, посилання на відкрите виконавче провадження зі сплати аліментів не свідчить про існування заборгованості та нерегулярність сплати аліментів, натомість відсутність інформації про відповідача в Єдиному реєстрі боржників підтверджує відсутність заборгованості зі сплати аліментів. Щодо тверджень позивача про наявність у неї та її чоловіка постійного місця роботи та заробітку: із долучених відомостей про застраховану особу щодо позивача та її чоловіка, вбачається наявним нульовий страховий стаж за останні три місяці. Це означає, що останні три місяці заробіток на даних підприємствах представників позивача - якраз таки відсутній, і наявний страховий стаж становить 0. Твердження позивача про те, що відповідач не в змозі фінансово утримувати своїх дітей не відповідають дійсності та надумані.

Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що ОСОБА_2 являється повнолітньою дочкою сторін, навчається в Республіці Польща на денній формі навчання в Сілезькому університеті.

Статтею ст.141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

У постанові від 29 січня 2018 року по справі №622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідач працює, у той же час має 6 неповнолітніх утриманців, на двох з яких сплачує аліменти.

Позивач, заявивши вимогу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки на час її навчання , не надала доказів можливуості сплати відповідачем аліментів у запропонованому розмірі, оскільки його середньомісячний нарахований заробіток становить приблизно 12.000 грн., що за наявності 6 неповнолітніх утриманців унеможливлює сплату аліментів і на утримання повнолітньої дочки.

Враховуючи, що позивачем не подано доказів того, що відповідач має достатній рівень матеріального забезпечення, який дозволяє йому утримувати себе, інших утриманців та надавати допомогу і позивачеві, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.199-200 СК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 від 10.03.2017 року.

Відповідач: ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Волкова Н.Я.