ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/131/24 Справа № 612/475/21 Суддя у 1-й інстанції - ПОДОРЕЦЬ О. Б. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Керімової Бандюкової Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2023 року у справі № 612/475/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , правонаступниками якої є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації (суддя першої інстанції Подорець О.Б.), -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛОС» звернувся до Блюзніківського районного суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації та в подальшому було подано заяву про зміну предмету позову.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між ним та Близнюківською районною Державною адміністрацією 02.10.2012 року укладено договір оренди земельної ділянки невитребуваного паю, за кадастровим номером :02:001:0368 загальною площею 5,3281 га, розташованої на території Софіївської сільської ради.

Надалі судовим рішенням Близнюківського районного суду по справі № 612/464/17 від 15.08.2018 було визнано право власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_2 . Вказане судове рішення було скасовано постановою Харківского апеляційного суду від 27.11.2018 року та залишено без змін постановою Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 25.09.2019 року.

Позивач посилається на те, що з 27.11.2018 ОСОБА_2 не є власницею спірної земельної ділянки.

Також Близнюківською РДА було ухвалено рішення № 844 від 21.09.2018 про передачу спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та рішення № 921 від 17.10.2018 про розірвання вищезазначеного договору оренди з позивачем.

Вказані рішення адміністрації в подальшому скасовано рішенням Господарського суду Харківської області від 09.10.2019 по справі № 922/2167/19, залишеним в силі постановою апеляційного та касаційного судів.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 21.03.2019 між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 укладено договір оренди спірної земельної ділянки та піддано державній реєстрації, чим порушено чинне право оренди позивача.

Позивач наголошує на тому, що ОСОБА_2 не була та не є власницею спірної земельної ділянки, рішення адміністрації щодо передання цієї ділянки їй у власність скасоване, що тягне за собою недійсність договору оренди, укладеного між нею та ФОП ОСОБА_1 .

28.11.2022 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла від позивача заява про зміну предмету позову (том № 1, а.с. 172 - 174).

Посилаючись на викладене, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, позивач просив суд визнати недійсним договір оренди б/н земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0368 загальною площею 5,3281 га (№ об`єкта нерухомості 206), укладений між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; застосувати наслідки недійсності договору оренди б/н земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0368 загально площею 5,3281 га (№ об`єкта нерухомості 206) від 21.03.2019; припинити право оренди ФОП ОСОБА_1 за договором оренди б/н земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0368 загальною площею 5,3281 га (№ об`єкта нерухомості 206) від 21.03.2019; скасувати державну реєстрацію права оренди ФОП ОСОБА_1 за договором оренди б/н земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0368 загальною площею 5,3281 га (№ об`єкта нерухомості 206) від 21.03.2019; скасувати запис від 18.03.2019 про припинення права оренди земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0368 загальною площею 5,3281 га (№ об`єкта нерухомості 206) ТОВ «КОЛОС», та стягнути з ФОП ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛОС» судові витрати.

Згідно розпорядження № 4 від 21 вересня 2021 року голови Близнюківського районного суду Харківської області, цивільну справу № 612/475/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації було передано до найбільш територіально найближчого суду - Лозівського міськрайонного суду Харківської області.

Відповідно до розпорядження Верховного суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Запорізької, Харківської областей)» №16/0/9-22 від 06.04.2022 та відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Лозівського міськрайонного суду Харківської області та Близнюківського районного суду Харківської області на Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2023 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації, задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0368 загальною площею 5,3281 га (№ об`єкта нерухомості 206), укладений між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосовано наслідки недійсності договору оренди б/н земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0368 загально площею 5,3281 га (№ об`єкта нерухомості 206) від 21.03.2019 та припинено право оренди ФОП ОСОБА_1 за договором оренди б/н земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0368 загальною площею 5,3281 га (№ об`єкта нерухомості 206) від 21.03.2019.

Скасовано державну реєстрацію права оренди ФОП ОСОБА_1 за договором оренди б/н земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0368 загальною площею 5,3281 га (№ об`єкта нерухомості 206) від 21.03.2019.

Скасовано запис від 18.03.2019 про припинення права оренди земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0368 загальною площею 5,3281 га (№ об`єкта нерухомості 206) Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС».

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС» судові витрати в розмірі 27270 грн. 00 коп.

Не погодившись з указаним рішенням суду, відповідач ФОП ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «КОЛОС» відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що апелянт вважає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим при неповному з`ясуванні судом всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, а також при неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права.

Апелянт посилається на те, що суд необґрунтовано прийшов до висновку щодо підстав для визнання спірного договору оренди недійсним, оскільки викладені в рішенні суду мотиви не відповідають обставинам справи.

Також, суд першої інстанції в порушення п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України дійшов помилкового висновку, що цивільні справи № 612/479/20 та № 612/475/21 не є тотожними, оскільки позивач звернувся з позовом між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Крім того, апелянт посилається на те, що позивач ТОВ «КОЛОС» не може ставити вимогу про визнання недійсним правочину щодо укладання спірного договору оренди землі, оскільки не є стороною договору чи іншою заінтересованою особою, а тому вимоги є безпідставними так як визнанню правочину недійсним має передувати встановлення судом наявності порушення прав та інтересів позивача. Вказана правова позиція підтверджується постановою Верховного суду від 23.12.2020 року у справі № 910/7579/16. Апелянт вважає, що позов є необґрунтованим, а вимоги не відповідають чинному законодавству, оскільки підстави для визнання спірного договору недійсним відсутні.

Апелянт зазначає, що позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права, оскільки визнання правочину недійсним не призведе до відновлення його прав.

Крім того, з урахуванням того, що ОСОБА_2 не заявляла вимог про визнання за нею права власності на земельну ділянку з конкретним кадастровим номером, на яку вона претендує та яку в подальшому отримала у власність, порушення будь-яких прав та обов`язків ТОВ «КОЛОС» відсутні та не доведені. Також, посилається на правову позицію викладену в постанові Верховного суду від 14.12.2020 року у справі № 392/1193/17.

Також, апелянт посилається не те, що після виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання відповідною фізичною особою права приватної власності на землю, зобов`язання за укладеним ТОВ «КОЛОС» з Близнюківською районною державною адміністрацією договором оренди землі припинились відповідно до чинного законодавства (ст. 13 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Крім того, укладаючи договір оренди земельної ділянки (не витребуваної частки (паю), ТОВ «КОЛОС» повинно було усвідомлювати ризик припинення права оренди у будь-який момент, а тому самостійно контролювати статус цієї земельної ділянки, у тому числі, з метою припинення орендних взаємовідносин та недопущення ситуації, що склалась. Таким чином, усі негативні наслідки, пов`язанні з такими ризиками, повинна нести сторона правочину, яка їх передбачала і на них погодилась.

Стосовно витрат на правову допомогу апелянт зазначає, що АО «Авангард» не надало детальний опис робіт виконаних ним та не надало доказів щодо того, яку саме кількість часу витрачено адвокатом на надання правничої допомоги певного виду. Також посилається на невідповідність вимогам чинного законодавства платіжного доручення, оскільки не містить на підпису платника, ні дати виконання, ні відмітки банку про проведення банком перерахунку. Суд необґрунтовано прийняв рішення про стягнення судових витрат, оскільки постановою Харківського апеляційного суду від 17.11.2022 року ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30.09.2021 року про задоволення заяви про забезпечення позову, скасовано. Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Також посилався на правові позиції Верховного суду стосовно витрат на правничу допомогу, викладені в постановах від02.07.2020 року у справі № 362/3912/18, від 3107.2020 року у справі № 301/2534/16-ц, від 30.09.2020 року у справі № 201/14495/16-ц, від 16.05.2019 року у справі № 823/2638/18 та від 20.12.2018 року у справі № 316/1923/16-а.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 березня 2023 року цивільну справу №612/475/21 витребувано з суду першої інстанції.

23 березня 2023 року цивільна справа надійшла до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 березня 2023 року матеріали справи №612/475/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації, повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про виправлення описки.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2023 року виправлено описку в рішенні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2023 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації. Вважати правильним по тексту рішення суду найменування відповідача: «Близнюківська селищна рада Лозівського району Харківської області».

06 квітня 2023 року цивільна справа надійшла до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2023 року було залишено без руху.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 травня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано сторонам строк для подання відзиву.

Копію ухвали про відкриття провадження сторонам у справі, а також апеляційну скаргу позивачу ТОВ «КОЛОС», відповідачам ОСОБА_2 , Близнюківській селищній раді Лозівського району Харківської області супровідним листом від 08.05.2023 року було надіслано засобами поштового зв`язку, які вони отримали кожний окремо 15 травня 2023 року позивач ТОВ «КОЛОС» та відповідач Близнюківська селищна рада Лозівського району Харківської області, а також 16 травня 2023 року апелянт ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується поштовими повідомленнями.

Також відповідачу Близнюківській селищній раді Лозівського району Харківської області також було надіслано копію ухвали про відкриття провадження через підсистему «Електронний суд» в її електронний кабінет, яку отримала 05.05.2023 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 травня 2023 року справу призначено до розгляду.

25 травня 2023 року від представника позивача ТОВ «КОЛОС» - адвоката Смілянського Я.Г. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 серпня 2023 року провадження у справі № № 612/475/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2023 року зупинено до залучення у справі правонаступника ОСОБА_2 .

Витребовано із Лозівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 (том № 2, а.с. 34 35).

Відповідно до ухвали Дніпровського апеляційного суду від 04.09.2023 року поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації (том № 2, а.с. 46 47).

Згідно ухвали Дніпровського апеляційного суду від 20.09.2023 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС» про витребування доказів задоволено.

Витребовано зі Спадкового реєстру інформаційну довідку про наявність (відсутність) посвідченого заповіту, заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщинупісля смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , що підтверджується актовим записом про смерть № 249 від 22 червня 2022 року.

Витребувано у Близнюківської державної нотаріальної контори (64800, Харківська область, Близнюківський район, селище міського типу Близнюки, вулиця Свободи, будинок 26) письмову інформацію чи відкривалась спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , що підтверджується актовим записом про смерть № 249 від 22 червня 2022 року, яка була зареєстрована за останнім місцем проживання: АДРЕСА_1 , із обов`язковим наданням належним чином завіреного витягу зі Спадкового реєстру та повної копії спадкової справи (том № 2, а.с. 64 65).

06.12.2023 року до Дніпровського апеляційного суду від приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Яремко Галини Вікторівни надійшла копія спадкової справи № 27/2022 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якої із заявами про прийняття спадщини звернулися доньги померлої ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (том № 2, а.с. 93 104).

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 10.01.2024 року ФОП ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (том № 2, а.с. 111).

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 10.01.2024 року відповідачка ОСОБА_3 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до статті 130 ЦПК України (том № 2, а.с. 112 113).

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 10.01.2024 року відповідачка ОСОБА_4 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (том № 2, а.с. 114).

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 10.01.2024 року представник Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (том № 2, а.с. 115).

Заслухавши головуючого суддю, вислухавши пояснення представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС» - адвоката Сергієнко К.С., дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається із частини 1 статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що розпорядженням адміністрації № 1170 від 12.10.2012 затверджено технічну документацію із землеустрою за замовленням позивача щодо користування невитребуваною земельною ділянкою для ведення сільськогосподарського виробництва із земель КСП імені газети «Правда» на території Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області, а також надано в оренду позивачу терміном на 49 років невитребувану земельну ділянку загальною площею 5,3281 га орних земель на території Софіївської сільської ради згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0045296 громадянки ОСОБА_5 із земель КСП імені газети «Правда».

Між позивачем та Близнюківською районною Державною адміністрацією 22.10.2012 року укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 5,3281 га, розташованої на території Софіївської сільської ради, яка є невитребуваним паєм, строком дії на 49 років.

Відповідно до довідки з ДЗК право оренди земельної ділянки розміром 5,3281 га за кадастровим номером :02:001:0368, розташованої на території Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області, зареєстровано 19.09.2016 року за ТОВ «Колос», , запис в державному реєстрі прав № 16542819 на підставі договору оренди б/н від 22.10.2012, укладеного між Близнюківською РДА та ТОВ «КОЛОС».

Згідно з інформацією з ДРРП, речове право оренди позивача припинено за розпорядженням Близнюківської РДА № 921 від 17.10.2018 року, про що внесено відомості 18.03.2019 року за № запису 28191074.

21.03.2019 піддано державній реєстрації право оренди ФОП ОСОБА_1 за договором б/н від 21.03.2019 за № запису 3084787.

Постановою Харківського апеляційного суду від 27.11.2018 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2019 року по справі № 612/464/17, рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 13.08.2018 про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку в порядку спадкування скасовано та у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 09.04.2020 року по справі № 922/2167/19 року залишено без змін рішення Господарського суду Харківської області від 09.10.2019 року про скасування розпорядження Близнюківської РДА № 844 від 21.09.2018 року про передачу ОСОБА_2 у власність земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0368, та про скасування розпорядження Близнюківської РДА № 921 від 17.10.2018 року про припинення договору оренди даної земельної ділянки між нею та позивачем.

Доводи апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції в порушення пункту 3 частини 1 статті 376 ЦПК України, необґрунтовано прийшов до висновку щодо підстав для визнання вищевказаного договору недійсним, оскільки викладені у рішенні суду мотиви не відповідають обставинам справи, є безпідставними, оскільки суд першої інстанції при ухваленні рішення, зокрема послався на висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.03.2019 року по справі № 910/5946/18 стосовно практики визнання Договору оренди недійсним.

Доводи апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, є безпідставними, оскільки порівнювані справи мають різний суб`єктний склад, а саме: по справі № 612/479/20 ОСОБА_2 брала участь як третя особа, а не як відповідач, а Близнюківська селищна рада Лозівського району Харківської області участі у справі не брала взагалі.

У справі № 612/475/21, яка переглядається, позов пред`явлено до відповідачів: ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Близнюківської селищної ради.

Пунктом 3 частини 1 статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Тобто, цивільні справи № 612/479/20 та № 612/475/21, не є тотожними.

Доводи апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про те, що відповідач після закінчення дії договору оренди, укладеного між позивачем та Близнюківською державною адміністрацією Харківської області від 22.10.2012 року, мав право укласти договір оренди з ОСОБА_2 та Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛОС» не може ставити вимогу про визнання недійсним правочину щодо укладення вищевказаного договору оренди землі, оскільки не є стороною договору чи іншою заінтересованою особою, є безпідставними, оскільки рішення суду про визнання права власності ОСОБА_2 було скасоване, вказані накази також, отже ОСОБА_2 не мала права укладати від свого імені договір оренди з ФОП ОСОБА_1 . В ДРРП зареєстровано речове право оренди ФОП ОСОБА_1 , яке набуто ним неправомірно.

Право оренди належало і належить позивачу.

Доводи апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про те, що позивачем невірно обраний спосіб захисту порушеного права, є безпідставними, оскільки задоволення позову дає можливість відновити державну реєстрацію права оренди позивача, а отже захисту його прав.

Доводи апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про те, що між ним та ОСОБА_2 21.03.2019 року укладений договір оренди земельної ділянки відповідно до вимог чинного законодавства і підстави для визнання його недійсним відсутні, є безпідставними, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як вбачається із части 3 вказаної вище статті, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Дніпровський апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на підставі належних, допустимих, достовірних та достатніх у сукупності доказів, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав у ОСОБА_2 для передання земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0368 в оренду ФОП ОСОБА_1 , шляхом укладання між ними договору оренди, наявність підстав для визнання вказаного правочину недійсним, застосування наслідків недійсності, припинення права оренди ФОП ОСОБА_1 та скасування державної реєстрації вказаного права за ФОП ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, є безпідставними, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 3 вказаної вище статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку по даних сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

До заяви про розподіл судових витрат позивачем надано: договір про надання юридичних послуг та правової допомоги від 14.07.2021 року, укладеного між ТОВ «КОЛОС» та Адвокатським об`єднанням «АВАНГАРД», ордер на надання правової допомоги, додаткова угода № 2 від 12.10.2021 року до договору про надання юридичних послуг та правової допомоги б/н від 14.07.2021 року, в якій вартість послуг складає 151500, 00 грн., платіжні доручення № 78 на суму 100000,00 грн., № 159 на суму 51500,00 грн. (том № 1, а.с. 10 14, 181, 184 - 185).

Разом з тим, відповідно до пункту 3 частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.

Частиною 9 вказаної вище статті передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що ФОП ОСОБА_1 заперечував в даному провадженні вже встановлені судом обставини, посилався у відзиві на вирішений спір по справі № 612/479/20, неодноразово подавав тотожні клопотання про закриття провадження, Дніпровський апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 27200,00 грн.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обгрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2023 року і задоволення апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

О.В.Халаджи

Повний текст судового рішення складений 15 січня 2024 року

Суддя: О.Д.Канурна