печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року суддя Печерського районного суду м. Києва Матійчук Г.О., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва із вказаною заявою, у якій просить зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» розкрити та надати йому інформацію, що містить банківську таємницю, відносно ОСОБА_2 шляхом надання роздруківки про рух грошових коштів (список операцій) за період із 11 червня 2020 року по 10 червня 2023 року по рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 .

Дослідивши матеріали заяви та доданих до неї документів, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу,Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного провадження, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положеннями статей 174, 178 вказаного Кодексу України, відзив є заявою по суті справи у позовному провадженні, в якій викладаються заперечення проти позову.

У відповідності до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Поряд з цим, учасники справи в окремому провадження не позбавлені права реалізувати права, що передбачені п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, а саме, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 348 ЦПК України у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено.

Статтею 20 Закону України «Про інформацію» встановлено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 21 Закону України «Про інформацію» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом.

У статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» поняття банківська таємниця визначено як інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку в процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальну чи моральну шкоди клієнту.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмову вимогу суду або за рішенням суду.

Інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, за рішенням суду.

У своїй заяві заявник посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину, він успадкував після ОСОБА_1 грошові кошти, які знаходились на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , однак він не згоден із вказаними сумами, та вважає, що залишки, надані банком на запит приватного нотаріуса, є не зрозумілими, а кошти із вказаних рахунків були перераховані на інші банки, тому просить суд розкрити банківську таємницю відносно вказаних рахунків.

При цьому, заявник не зазначає мету отримання банківської інформації, яким чином заявник планує використовувати вказану інформацію, а із твердження про те, що заявник не згодний із сумою залишків на рахунках у АТ КБ «ПриватБанк», суд вбачає спір про право.

Крім того, суд звертає увагу, що провадження у справі про розкриття банківської таємниці може бути відкрито лише за заявою суб`єктів, перелічених у Законі України «Про банки і банківську діяльність», та інших фізичних, юридичних осіб, а також державних органів, їх посадових і службових осіб, якщо вони мають право на отримання такої інформації згідно зі спеціальними законами, що визначають статус та регламентують діяльність відповідних суб`єктів.

Разом із тим, заявник не належить до передбаченого законом (статтею 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність») кола суб`єктів, які мають право вимагати від банку розкриття інформації щодо банківської таємниці, та не є особою, якій така інформація може надаватися на письмовий запит або з письмового дозволу.

Водночас така інформація може бути витребувана судом у позовному провадженні, зокрема у порядку забезпечення доказів до подання позовної заяви відповідно до положень статей 116-119 ЦПК України, якими визначено підстави збирання доказів та порядок їх використання.

Отже, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, ґрунтується на спорі, який має вирішуватися в порядку позовного провадження.

Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 № 10 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб», у тому разі, коли буде встановлено, що заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи ґрунтується на спорі, зокрема про виконання цивільно-правового договору, який виник з інших зобов`язальних правовідносин тощо, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а якщо спір про право буде встановлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дана заява не підлягає розгляду у порядку окремого провадження, а відтак у відкритті провадження слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 260-263, 293-294, 348-349, 353-355, 15.5) Перехідних положень ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю - відмовити.

Роз`яснити заявнику право звернутися з позовом до суду на загальних підставах.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою http://court.gov.ua/fair/sud2606.

Суддя Г. О. Матійчук