П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткова)

11 вересня 2024 року м. Київ

Справа №761/24136/15

Провадження: № 22-з/824/1303/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддівНежури В. А., Соколової В. В.

секретар Сакалош Б. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення

за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Боярчук О.В., Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про скасування постанови та зобов`язання вчинити дії,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про стягнення боргу,

у с т а н о в и в:

У грудні 2023 року ОСОБА_2 (далi по тексту - стягувач) звернувся до суду із скаргою на дії та рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Боярчука О. В. (далi по тексту - виконавець).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого 2024 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 .

Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Боярчука О. В. від 27 листопада 2023 року про закінчення виконавчого провадження №62176161.

Зобов`язано державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відновити виконавче провадження № 62176161 з примусового виконання виконавчого листа № 761/24136/15-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 20 травня 2020 року.

В іншій частині вимог скарги відмовлено.

08 серпня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Заява мотивована тим, що судом апеляційної інстанції при перегляді справи не було вирішено питання про судові витрати, які ОСОБА_2 поніс у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. Про орієнтовні розміри судових витрат на правничу допомогу, який очікував понести скаржник, було заявлено у заявах від 10 січня 2024 року та від 07 березня 2024 року. Зазначив, що докази, понесених скаржником витрат на правничу допомогу, подано до суду у строки, визначені ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Від учасників справи клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не надходило.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав подану ним заяву про ухвалення додаткового рішення та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог частини 4 статті 270 ЦПК України вважала за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення за їх відсутності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно вимог частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 134 ЦПК України кожна із сторін процесу подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла, і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно частини 2 зазначеної статті у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду відповідні докази: договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Вирішуючи питання щодо ухвалення додаткового рішення стосовно розподілу судових витрат, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи убачається, що у скарзі на дії та рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Боярчука О. В., заявлено, що орієнтовний розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката складає 2400 грн.

24 грудня 2023 року скаржником подано суду клопотання (заяву) про стягнення судових витрат та подано суду докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу: копію договору №5302/21 про надання правничої допомоги від 30 березня 2021 року, укладений між АБ «АРСЕНА МАРИНУШКІНА» та ОСОБА_3 ; копію додаткової угоди № 70 від 01 грудня 2023 року до договору №5302/21 про надання правничої допомоги від 30 березня 2021 року; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю виданого 05 травня 2015 року на ім`я Маринушкіна А. Г. (а.с. 13-17).

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що докази на підтвердження судових витрат, пов`язаних з апеляційним переглядом буде подано до суду в порядку ч. 8 ст.141 ЦПК України.

08 березня 2024 року ОСОБА_5 подано до суду клопотання про стягнення судових витрат (в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України) та подано суду докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу: копію договору №5302/21 про надання правничої допомоги від 30 березня 2021 року, укладений між АБ «АРСЕНА МАРИНУШКІНА» та ОСОБА_3 ; копію додаткової угоди № 72 від 09 лютого 2024 року до договору №5302/21 про надання правничої допомоги від 30 березня 2021 року; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю виданого 05 травня 2015 року на ім`я Маринушкіна А. Г. , детальний опис (Акт) наданої правової допомоги №072-5302/21 від 12 лютого 2024 року за договором №5302/21 про надання правничої допомоги від 30 березня 2021 року (а.с. 104-112).

Пунктом 1.1. договору визначено, що клієнт доручає, а бюро приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, порередньо узгоджених сторонами та передбачених цим договором та додатковими угодами до нього.

Відповідно до п. 4.1 цього договору, за виконання даного договору клієнт зобов`язується сплатити на користь Бюро витрати на професійну правничу допомогу, в тому числі гонорар у розмірі та порядку, визначеному за домовленістю сторін. Судові витрати сплачуються окремо від гонорару. Сума витрат на професійну правничу допомогу та гонорару (винагороди) визначається у додаткових угодах, які є додатками до цього договору та є його невід`ємними частинами. В зазначених додаткових угодах визначається порядок, спосіб та терміни оплати витрат на професійну правничу допомогу та гонорару.

Згідно до п.4.4 сторони домовились, що для цілей цього договору умовною одиницею при оцінці вартості професійної правничої допомоги, є нормо-година, вартість якої протягом першого року дії договору встановлюється в розмірі 800 грн. Зі спливом першого року дії договору сторони за взаємною згодою можуть визначити і встановити іншу вартість умовної одиниці.

З копії додаткової угоди № 70 від 01 грудня 2023 року до договору №5302/21 від 30 березня 2021 року, відповідно до якої сторони договору визначили наступний розмір та порядок оплати правової допомоги клієнту за вказаним договором в суді першої інстанції в судовому провадженні за першої інстанції - в судовому провадженні у справі № 761/24136/15-ц за скаргою ОСОБА_1 на дії, постанову державного виконавця, відповідно до якої: розробка процесуальної стратегії захисту прав клієнта, як стягувача у виконавчому провадженні; вивчення практики Верховного Суду, КСУ, ЄСПЛ, складання скарги на дії та постанову державного виконавця Боярчука О. В. щодо закінчення виконавчого провадження №62176161, нормо-годин 2,0, сума - 1600,00 грн; інструктаж клієнта у разі самопредставництва в суді першої інстанції при розгляді справи за скаргою в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, незалежно від кількості та тривалості судових засідань, нормо-годин 1,0, сума - 800,00 грн. Загальна сума, що підлягає сплаті за цією додатковою угодою складає 2400 грн (а.с. 16).

Зі змісту поданої ОСОБА_3 заяви від 24 грудня 2023 року вбачається, що до заяви подавалось додаток 3 - копію детального опису (акту) від 04 грудня 2023 року виконаних послуг в сумі 2400 грн за додатковою угодою №70.

Судом встановлено, що вказана заява подавалась через підсистему «Електронний суд», однак судом першої інстанції не роздруковано та не приєднано до матеріалів справи у паперовій формі копію детального опису (акту) від 04 грудня 2023 року виконаних послуг в сумі 2400 грн за додатковою угодою №70.

Згідно додаткової угоди № 72 від 09 лютого 2024 року до договору №5302/21 від 30 березня 2021 року, відповідно до якої сторони договору визначили наступний розмір та порядок оплати правової допомоги клієнту за вказаним договором в суді апеляційної інстанції в судовому провадженні у справі № 761/24136/15-ц за скаргою ОСОБА_2 на дії, постанову державного виконавця, відповідно до якої: розробка процесуальної стратегії захисту прав клієнта як стягувача у виконавчому провадженні №62176161; вивчення релевантної судової практики, складання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 05 лютого 2024 року у справі №761/24136/15-ц про відмову у задоволенні скарги, нормо-годин 2,0, сума - 1600,00 грн; інструктаж клієнта у разі самопредставництва в суді апеляційної інстанції при перегляді справи за скаргою в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, незалежно від кількості та тривалості судових засідань, нормо-годин 1,0, сума - 800,00 грн. Загальна сума, що підлягає сплаті за цією додатковою угодою складає 2400 грн (а.с. 111).

З детального опису (акту) наданої правової допомоги № 072-5302/21 від 12 лютого 2024 року за договором договору №5302/21 від 30 березня 2021 року про надання правничої (правової) допомоги та додаткової угоди №72, відповідно до якого клієнту було надано наступну правову допомогу - розробка процесуальної стратегії захисту прав клієнта як стягувача у виконавчому провадженні №62176161; вивчення релевантної судової практики, складання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 05 лютого 2024 року у справі №761/24136/15-ц про відмову у задоволенні скарги, нормо-годин 2,0, сума - 1600 грн; інструктаж клієнта у разі самопредставництва в суді апеляційної інстанції при перегляді справи, за скаргою в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, незалежно від кількості та тривалості судових засідань, нормо-годин 1,0, сума - 800 грн. Загальна сума, що підлягає сплаті за цією додатковою угодою складає 2400 грн (а.с. 110).

Вказані вище докази у своїй сукупності підтверджують факт надання АБ «Арсена Маринушкіна» правової допомоги ОСОБА_7 за договором про надання правової допомоги від 30 березня 2021 року № 5302/21.

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 лютого 2022 року у справі № 913/869/14 зазначено, що: «[…] під час розгляду скарги на дії (бездіяльність) органу державної виконавчої служби при вирішенні питання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу підлягають застосуванню положення статей 123, 126, 344 Господарського процесуального кодексу. Подібний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2018 року у справі № 911/559/17. Можливість розподілу судових витрат відповідно до зазначених процесуальних положень законодавства, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу, підтверджується також судовою практикою (зокрема, постанови Верховного Суду від 02 вересня 2021 року у справі № 873/108/20, від 24 листопада 2020 року у справі № 911/4242/15, від 02 вересня 2021 року у справі 873/148/20)».

Згідно з правовим висновком, викладеним у п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Отже, суд може зменшити розмір судових витрат, якщо: заявлені судові витрати завищені, враховуючи обставини справи (ціна позову, тривалість справи, виклик свідків, призначення експертизи тощо); суду не було надано достатніх доказів фактичного здійснення витрат (відсутні акт прийому-передачі юридичних послуг, платіжне доручення та квитанції про сплату за надані послуги тощо); заявлені судові витрати були недоцільні або не обов`язкові (не підтверджена нагальна потреба у вивченні додаткових джерел права, завищений обсяг часу на технічну підготовку документів тощо).

У п.135 постанови від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що «не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність».

Суди мають враховувати, що згідно з п.6 ч.1 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до висновків Верховного Суду у постановах: від 19 січня 2023 року у справі № 345/136/18, від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19, зазначено, що суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Відмова стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідачів про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

З матеріалів справи убачається, шо суб`єкт оскарження не скористався своїм правом на подачу клопотання про зменшення заявлених ОСОБА_6 витрат на правничу допомогу.

Таким чином, з урахуванням фактичного обсягу наданих адвокатським бюро юридичних послуг, співмірності суми витрат із складністю справи та відповідності суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, а також відсутності клопотання державного виконавця щодо зменшення судових витрат з обґрунтуванням неспівмірності заявлених вимог, колегія суддів вважає, що з державної виконавчої служби на користь заявника слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді першої інстанції у розмірі 2400 грн., в суді апеляційної інстанції у розмірі 2400 грн, а всього 4800 грн.

Керуючись ст.ст. 260, 270, 368, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву адвоката ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення щодо розподілу витрат на правничу допомогу.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 15) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4800 (чотири тисячі вісімсот) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 20 вересня 2024 року.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді В. А. Нежура

В. В. Соколова