ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

18 вересня 2024 року

м. Харків

справа № 646/383/23

провадження № 22-ц/818/2977/24

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання: Львової С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25 червня 2024 року, ухвалене суддею Янцовською Т.М., -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обгрунтування позову зазначає, що померлий ОСОБА_3 був власником квартири у будинку готельного типу АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер у Республіці Польща. Після нього відкрилася спадщина. Матір спадкодавця - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що наразі він є єдиним спадкоємцем після смерті сина ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 заповіту не залишив, ніхто зі спадкоємців спадщину не прийняв. У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини він із заявою про прийняття спадщини він не звертався. Зазначає, що через смерть сина протягом перших тижнів не займався питаннями спадкування, знаючи, що є час до 06 червня 2022 року, проте 24 лютого 2022 року війна зламала плани та можливість подати заяву про прийняття спадщини з поважних причин. Він проживав та проживає за адресою місця своєї реєстрації, АДРЕСА_2 . Його місце проживання перебувало в окупації до початку вересня 2022 року. З часу окупації він не виїздив, бо була небезпека життю та здоров`ю, був відсутній зв`язок, інтернет, не працювали органи влади України. Після деокупації були підірвані мости, багато територій заміновані були і залишається мінна небезпека. Тому він після деокупації позбавлений був можливості швидкого виїзду до нотаріуса, який би працював з метою подання заяви про прийняття спадщини.

Просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю 3 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25 червня 2024 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не було звернуто уваги на те, що до вересня 2022 року він перебував в окупації. Після деокупації Ізюмського району, пересування із м. Щурівка до м. Харкова було ускладнено через заміновані автомобільні шляхи та зірвані мости. Транспортне сполучення було відновлено лише 30 січня 2023 року, коли вже був поданий даний позов.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті сина.

Проте, погодитися із таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

За статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення суду не відповідає.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами наступне.

Як вбачається із свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого 10 жовтня 1984 року народження, батьками ОСОБА_3 є : ОСОБА_1 батько, та ОСОБА_4 матір.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що убачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого відділом РАЦС Балаклійського районного управління юстиції Харківської області 12.06.2003 р.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_3 , виданого Малопольським відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Кракові, Польща, Балабай Олександр помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки.

Згідно з частинами першою-третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно положень ч.ч.1, 2, 3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання такої заяви.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістомстатті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК України.

На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи свідчать, що після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина, яка складається у тому числі з квартири АДРЕСА_1 , яка належала останньому на підставі розпорядження відділу приватизації житлового фонду від 18 січня 2012 року №123-Ц2 (т.І, а.с.15).

Останнім днем прийняття спадщини після померлого відповідно до вимог ст. 1270 ЦК України було 06 червня 2022 року.

Згідно відповіді приватного нотаріуса ХМНО Варнікової К.В. від 25 лютого 2023 року щодо звернення на видачу свідоцтва про право на спадщину повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв?язку із: відсутністю заведеної спадкової справи та неможливістю її заведення через пропущення строку для прийняття спадщини; відсутністю документа, який підтверджує, що спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (т.І, а.с.61).

Відповідно до витягу із спадкового реєстру № 71608192 після смерті ОСОБА_3 відсутня інформація про спадкові справи та надані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, на час розгляду даної справи відсутні спадкоємці після смерті ОСОБА_3 , які у встановленому законом порядку прийняли спадщину.

Обгрунтовуючи поважність причин пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 посилається на те, що він проживав та проживає за адресою місця своєї реєстрації, АДРЕСА_2 . 24 лютого 2022 року почалася військова агресія Російської Федерації проти України. Його місце проживання перебувало в окупації до початку вересня 2022 року. З часу окупації він не виїздив, бо була небезпека життю та здоров`ю, був відсутній зв`язок, інтернет, не працювали органи влади України. Після деокупації були підірвані мости, багато територій заміновані були і залишається мінна небезпека. Тому він після деокупації позбавлений був можливості швидкого виїзду до нотаріуса, який би працював з метою подання заяви про прийняття спадщини. Транспортне сполучення було відновлено лише 30 січня 2023 року, коли вже був поданий даний позов.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Згідно наданої копії паспорту НОМЕР_4 , виданого Балаклійським РВ УМВС України в Харківській області 13.01.1998 р., позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» село Щурівка Ізюмського району Харківської області перебувало під окупацією з 28 лютого 2022 року по 12 вересня 2022 року.

З листа начальника Балаклійської міської військової адміністрації від 07 лютого 2023 року вбачається, що після деокупації тривають відновлювальні роботи щодо транспортного сполучення між с. Щурівка Ізюмського району Харківської області та центром Балаклійської територіальної громади Харківської області м. Балаклія, але транспортне сполучення між цими населеними пунктами відновлено з 30 січня 2023 року: один раз на тиждень, пересувне відділення ГІВПЗ №52 сполученням м. Балаклія - с. Щурівка відновило свою роботу в середині листопада - щосереди; банківських установ на території старостинського округа немає.

Колегія суддів вважає, що відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції помилково виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він мав об`єктивні, непереборні труднощі звернення до відповідних органів для вирішення питання про прийняття спадщини.

З огляду на встановлені обставини колегія суддів вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 пропустив з поважних причин, пов`язаних з істотними труднощами у позивача на вчинення дій щодо звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк, а саме: через військову агресію Російської Федерації проти України, яка почалася 24 лютого 2022 року; окупацією населеного пункту в якому проживав позивач, наслідками військових дій після деокупації Збройними силами України, в тому числі населеного пункту в якому проживав позивач (засміченість шляхів сполучень вибухонебезпечними предметами); довгострокова відсутність сполучень між с. Щурівка, в якому проживав позивач, та м. Харків.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що законодавець встановив 6-ти місячний строк для прийняття спадщини, не маючи на меті безумовне позбавлення спадщини спадкоємців, які бажали її прийняти, але за певних обставин пропустили цей строк.

Згідно п.п.1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасування з ухваленню нового про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25 червня 2024 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю 2 місяці з дня набрання законної сили цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді Ю.М. Мальований

О.В. Маміна