Провадження №2/523/2332/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"30" січня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Славинського А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до громадянина Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ

Позивач просить суд розірвати з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне проживання неможливе через складні взаємини, а внаслідок до взаємного відчуження і втрати поваги один до одного, крім того, позивач і відповідач спільне господарство не ведуть, подружні відносини не підтримують. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Чепіль О.С. направив до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляду справи у їх відсутність.

Відповідач у судове засідання не з`явився без поважних на те причин. У зв`язку з відсутністю зареєстрованого місця проживання, відповідача було викликано у судове засідання шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України.

За письмовою згодою представника позивача та за відсутності відзиву відповідача на позовну заяву справу розглянуто в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право» № 2709-IV.

Відповідно до ч.1 ст.58 Закону України «Про міжнародне приватне право» № 2709-IV шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.

Припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу (ст.63 Закону № 2709-IV).

За приписами ч.1 ст.60 Закону № 2709-IV правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Позивачка є громадянкою України, має постійне місце проживання на території України, тому суд вирішує даний спір керуючись положеннями Закону України «Про міжнародне приватне право» № 2709-IV, Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім`ї рівні права та обов`язки.

За змістом ст. ст. 24 ч. 1, 104 ч. 2, 110 ч. 1, 112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Матеріалами справи встановлено, що сторони 10 грудня 2021р. уклали шлюб. За твердженням позивачки від шлюбу у сторін немає малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Сім`я існує формально, подальше збереження сім`ї неможливо, оскільки шлюб між позивачкою та відповідачем розпався та носить формальний характер. Позивачка стверджує, що вона та відповідач шлюбні відносини та спільне господарство не підтримують. На її думку збереження сім`ї є неможливим та суперечить її інтересам.

З боку відповідача суду не надано жодного доказу який би спростовував доводи викладені позивачкою у позовній заяві.

При вирішенні спірного питання судом приймається до уваги та обставина, що сторони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, позивачка наполягає на розірванні шлюбу.

Згідно з ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

При розгляді справи, судом не встановлено необхідності, та з цього приводу сторонами не заявлялось клопотання, щодо надання сторонам строку для примирення.

На підставі викладеного, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 1073,60грн.

На підставі ст.ст. 110-112 СК України, керуючись ст. ст.12,13,76,200,206,259, 263-265,268 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Шлюб зареєстрований 10 грудня 2021р. у Приморському відділі ДРАЦС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №3364, між громадянином Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2 та громадянкою України ОСОБА_1 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 1073,60грн.

Після набрання рішенням суду законної сили копію рішення суду направити до Суворовського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Заочне рішенням може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання рішення суду.

Повне рішення суду складено 30 січня 2024р.

Суддя