Провадження № 6/521/4/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Засядьвовк О.Д.,

за участю секретаря судового засідання Фучеджі Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Тучкової Лілії Леонідівни в інтересах ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника звернулась до суду з заявою, в якій просить суд визнати виконавчий лист, по цивільній справі № 521/11139/13-ц, таким, що не підлягає виконанню.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з`явились, проте їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви. Оскільки в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється, у відповідності із ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Дослідивши матеріали справи та керуючись законом, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 521/11139/13-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06.11.2013 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 14.02.2014 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 06.11.2013 року змінено шляхом виключення із мотивувальної частини рішення посилання на укладення договору 14.07.2008 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.09.2014 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси в частині, залишеній без змін рішенням апеляційного суду Одеської області залишено без змін.

24 жовтня 2014 року було видано виконавчий лист № 521/11139/13-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1297247,35 грн.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.04.2018 року заяву ОСОБА_3 про виправлення помилок, допущених при оформленні виконавчого листа, задоволено частково. Виправлено описки, допущені при оформленні виконавчого листа, виданого 24.10.2014 року Малиновським районним судом м. Одеси у справі № 521/11139/13-ц, а саме: зазначити у виконавчому листі дату набрання законної сили рішення «14 лютого 2014 року» та строк пред`явлення виконавчого документа до виконання до «14 лютого 2015 року».

Постановою апеляційного суду Одеської області від 17.10.2018 року по справі № 521/11139/13-ц провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси про відмову у визнанні виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню від 11.04.2018 року по вищевказаній справі було закрито, а апеляційну скаргу направлено до Малиновського районного суду м. Одеси для виконання вимог п. 15.11 перехідних положень ЦПК України.

Звертаючись до суду із заявою, заявник зазначає, що виконавчий лист має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, так як оформлений з помилками виконавчий лист призвів до відкриття виконавчого провадження при пропущенні строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно ч.1 та ч.2ст.432 Цивільного процесуального кодексу України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Так, помилковою є видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню).

Судова практика допускає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з підстав його помилкової видачі, якщо вже після видачі виконавчого листа по справі рішення суду було скасоване.

Як роз`яснено у Інформаційному листі підготовленому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року» звернути увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до ст. 129 ? Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відтак, суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Суд повинен оцінювати правову ситуацію у справі, а не ставлення сторін до спору і процедури судочинства. Для належного здійснення прав процесуальний закон встановлює порядок, способи і межі їх реалізації, зводячи їх тим самим в ранг процесуальних обов`язків. Кожному процесуальному праву кореспондує обов`язок з дотриманню порядку і меж його реалізації в цивільному процесі це визнана властивість цивільного процесуального права. Вирішальним при оцінці дій особи є не те, яке право вона реалізує, а те, як ця особа його реалізує. Витоки такого підходу кореняться в суворій регламентованості процесуальної діяльності.

Проте, матеріали справи не містять підтвердження того, що обов`язок боржника відсутній повністю або частково.

Дослідивши заяву, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст. 432 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви адвоката Тучкової Лілії Леонідівни в інтересах ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Д. Засядьвовк