Справа № 346/5024/24
Провадження № 2/346/2010/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Калинюка О.П.,

з участю секретаря Воробйовської Д.В.,

розглянувши заяву про самовідвід в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ СГ «ТАС» про відшкодування майнової шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, та витрат, пов`язаних з орендою транспортного засобу,

ВСТАНОВИВ:

13.09.2024 року до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області найдішов вказаний позов.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями системою документообігу цього суду від 13.09.2024 року суддю ОСОБА_3 визначено головуючим суддею щодо розгляду даної справи.

17.09.2024 року суддею Калинюком О.П. подано заяву про самовідвід, оскільки 07.05.2024 року під його головуванням у справі № 346/3961/19 ухвалено обвинувальний вирок, яким ОСОБА_2 (одного з відповідачів у даній цивільній справі) визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначено йому основне та додаткове покарання, а також вирішено пред`явлений у вказаному кримінальному провадженні цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 (позивач у даній цивільній справі). Зокрема, стягнуто із засудженого ОСОБА_2 на користь цього потерпілого 35 982, 65 грн. відшкодування відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, та 55 000 грн. відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Вказаний вирок оскаржувався стороною захисту та 06.08.2024 року Івано-Франківським апеляційним судом залишений без змін.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частинами 1, 2, 11ст. 40 ЦПК Українипитання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності з п. 66 рішення ЄСПЛ (Справа «Мироненко і Мартенко проти України, заява № 4785/02») безсторонність судді за усталеною практикою Суду для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Відповідно до об`єктивного критерію, визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.З огляду на те, що зовнішні прояви можуть мати певну важливість, ЄСПЛ у справі «De Cubber v. Belgium» зазначив, що «правосуддя має не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві («Wettstein v. Switzerland», «Castillo Algar v. Spain», «Білуха проти України»).Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.Так, достатнім для відводу є обґрунтоване припущення, що суддя у силу дії певних чинників не зможе виглядати в очах незацікавлених спостерігачів безстороннім та неупередженим.

Другим показником Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів. Суддя по можливості обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах. Перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б з огляду на розумну оцінку ситуації якимось чином вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

Суд бере до уваги, що право відповідача на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема, в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при цьому під час розгляду заяви про відвід слід виходити саме із суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого судді у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Таким чином, сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та упередженості судді при розгляді справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі та сумніву щодо реалізації права особи на справедливий судовий розгляд.

На підставі наведеного суд вважає, що з метою дотримання принципу бесзторонності суду у розгляді даної цивільної справи заялений самовідвід підлягає задоволенню, адже даним суддею уже ухвалено рішення про винуватість відповідача ОСОБА_2 у заподіянні шкоди внаслідок вчинення злочину, за який ОСОБА_2 засуджено, та про стягнення з нього відшкодувань майнової та моральної шкоди, завданих злочином.

На підставі вище викладеного та, керуючись ст. ст.36,40,260,261, 352-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

заяву про самовідвід судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Калинюка Олександра Петровича від 17.09.2024 року задовольнити.

Цивільну справу №346/5024/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ СГ «ТАС» про відшкодування 98 000 гривень та 40 518 гривень 98 копійок майнової шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, та 168 000 гривень витрат, пов`язаних з орендою транспортного засобу, передати до канцелярії Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області для повторного розподілу відповідно довимог ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Калинюк О. П.