КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

04 вересня 2024 року

справа № 752/15543/22

провадження № 22-ц/824/6495/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.

при секретарі: Бобко К.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Акціонерне товариство «Сенс-Банк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 листопада 2023 року, постановлено під головуванням судді Мазура Ю.Ю., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс-Банк» про визнання зобов`язань припиненими, виключення запису з Державного реєстру іпотек,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання зобов`язань припиненими.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 19.09.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 575МІ1 на придбання житла на вторинному ринку. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за договором кредиту укладено між банком, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 договір поруки № 575МІ1 - порука від 19.09.2012. Крім того, 19.09.2012 між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 575МІ1-ЗАСТ, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала в іпотеку іпотекодержателю Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» у якості забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту № 575МІ1 від 19.09.2012 однокімнатну квартиру загальною площею 32,1 кв.м., розташовану у АДРЕСА_1 . АТ «Альфа-Банк» є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк».

У вересні 2016 ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості у розмірі 113 860,81 грн. Постановою Луганського апеляційного суду від 12.11.2020 у справі № 433/1771/16-ц позовні вимоги акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Позивач зазначає, що станом на 30.08.2022 постанова Луганського апеляційного суду від 12.11.2020 у справі № 433/1771/16-ц нею виконана у повному обсязі, а саме всього сплачено 75370,00 грн, з урахуванням судового збору. Разом з тим, банк продовжує протиправно нараховувати заборгованість за кредитним договором.

Враховуючи викладене, позивач просила визнати припиненим зобов`язання за кредитним договором № 575МІ1 від 19.09.2012, укладеним між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк»; визнати припиненою іпотеку за договором іпотеки № 575МІ1-ЗАСТ від 19.09.2012, укладеним між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», предметом якого є однокімнатна квартира загальною площею 32,1 кв.м., розташована у АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області Авершиною І.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 1154; виключити запис з Державного реєстру іпотек (реєстраційний номер обтяження 13015846, підстава обтяження - іпотечний договір №575МІ1-ЗАСТ від 19.09.2012, дата - 19 вересня 2012) про державну реєстрацію обтяження за договором іпотеки №575МІ1-ЗАСТ від 19.09.2012, укладеним між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк»; судові витрати позивач просить стягнути з відповідача.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 23 листопада 2023 рокуу задоволенні позову відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати, постановити нове про задоволення позову.рівень ра

Вимоги обґрунтовані тим, що станом на 30 серпня 2022 року заборгованість за кредитним договором відсутня, однак банк продовжує протиправно нараховувати заборгованість за кредитним договором. Зазначає, що оскільки основне зобов`язання позивача за кредитним договором припинено, тому іпотека є припиненою відповідно до положень Закону України «Про іпотеку».

Учасники справи в судове засідання не з`явились про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження відсутності заборгованості за кредитним договором, а також існування обставин, які б свідчили про припинення іпотеки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 19.09.2012 між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 575МІ1 на придбання житла на вторинному ринку, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 80000,00 грн, зі сплатою за користування кредитом протягом перших 3 років від дати укладення цього договору фінансової процентної ставки за договором у розмірі 22% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 18.09.2022.

В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за договором кредиту укладено між банком, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 договір поруки № 575МІ1 - порука від 19.09.2012.

19.09.2012 між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 575МІ1-ЗАСТ, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала в іпотеку іпотеко держателю Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» у якості забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту № 575МІ1 від 19.09.2012 однокімнатну квартиру загальною площею 32,1 кв.м., розташовану у АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 21 листопада 2016 позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено. Ухвалено стягнути солідарно зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 113860,81 грн.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 27 березня 2019 заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення задоволено. Рішення Троїцького районного суду Луганської області від 21 листопада 2016 скасовано.

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 26 серпня 2020 позовні вимоги акціонерного товариства «Альфа-Банк» задоволено частково. Ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість в сумі 99597,88 грн., які складаються з: заборгованості за кредитом - 65333,26 грн., заборгованості за відсотками - 30583,97 грн, інфляційних витрат за кредитом - 1235,09 грн., інфляційних витрат за відсотками 2445,22 грн.

Постановою Луганського апеляційного суду від 12.11.2020 у справі № 433/1771/16-ц позовні вимоги акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість у сумі 74149,86 грн., яка складається з: 65333,26 грн. - заборгованість за кредитним договором, 7901,95 грн. - заборгованість за відсотками, 1235,09 грн. - інфляційні втрати за кредитом, 679,56 грн - інфляційні втрати за відсотками, судовий збір в сумі 218,74 грн. У задоволенні позовних вимог акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Статтями 599-609 ЦК України передбачено, що підставами припинення зобов`язання є: припинення зобов`язання виконанням, припинення зобов`язання переданням відступного, припинення зобов`язання зарахуванням, припинення зобов`язання за домовленістю сторін, припинення зобов`язання прощенням боргу, припинення зобов`язання поєднанням боржника і кредитора в одній особі, припинення зобов`язання неможливістю його виконання, припинення зобов`язання смертю фізичної особи та припинення зобов`язання ліквідацією юридичної особи.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» визначені підстави припинення іпотеки.

Так, іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Системний аналіз зазначених вище норм матеріального права дає підстави зробити висновок, що після сплати боржником перед банком боргу у повному обсязі, кредитний договір припиняється у зв`язку з виконанням боржником зобов`язання за кредитним договором, а отже і припиняється дія всіх забезпечувальних договорів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 стверджувала про виконання основного зобов`язання та сплату заборгованості відповідно до рішення Луганського апеляційного суду від 12.11.2020 року у справі № 433/1771/16-ц.

Водночас, позивачем не надано належних та допустимих доказів відсутності заборгованості за кредитним договором від 19.09.2012 №575МІ1 та виконання рішення суду.

Матеріали справи не містять відомостей щодо примусового виконання рішення суду.

Посилання позивача на копії квитанцій про оплату заборгованості як на підтвердження виконання зобов`язання не є достовірним доказом припинення зобов`язання.

Позивач також вказує, на те, що вона зверталась до АТ «Альфа Банк» із проханням видати довідку про відсутність заборгованості за кредитним договором та закриття рахунку, однак банком відповіді не надано. Разом із тим, із клопотанням про витребування доказів позивач до суду не зверталась.

Ненадання банком відповіді щодо відсутності заборгованості не може свідчити про доведеність позовних вимог.

З огляду на викладене, підстави для визнання зобов`язань припиненими відсутні.

Вимоги про виключення запису з Державного реєстру іпотек про державну реєстрацію обтяження за договором іпотеки № 575МІ1-ЗАСТ від 19.09.2012, є похідними від позовних вимог про визнання припиненими зобов`язань за кредитним договором та зобов`язань за договором іпотеки, а тому задоволенню також не підлягають.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді