Справа № 740/1664/24
Провадження № 2/740/724/24
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі АТ «Сенс Банк», банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

установив:

У березні 2024 року позивач звернувся до суду з указаним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 501377092 у розмірі 94 722,63 грн та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.10.2021 ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі АТ «Альфа-Банк») уклали угоду про надання споживчого кредиту № 501377092. Відповідно до умов договору АТ «Альфа-Банк» зобов`язувалося надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався у порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації.

АТ «Альфа-Банк» виконало свої зобов`язання за договором, надавши відповідний кредит у встановленому договором розмірі, проте позичальник порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 94 722,63 грн, з яких: 66 189,97 грн за кредитом, 13 440,66 грн за процентами, 15 092,00 грн за комісією (а. с. 10).

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк»; запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.

Посилаючись на порушення відповідачем умов договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 94 722,63 грн.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 23 травня 2024 року 09-00 год., яке у подальшому відкладено на 19 вересня 2024 року 10-30 год.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити, проти заочного розгляду не заперечував.

У судове засідання відповідач не з`явився, повідомлений про судове засідання належним чином шляхом надсилання рекомендованої кореспонденції. Відзиву на позову, жодних заяв/клопотань відповідач не подавав до суду.

З урахуванням положень ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що на підтвердження заявлених вимог позивачем надано копію оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501377092 від 22.10.2021, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 пропонував АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про надання споживчого кредиту, підставою для якої є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між ним та банком (а. с. 4-зворот, 5).

У розділі І указаної оферти визначено умови споживчого кредиту, якими є: тип кредиту «Кредит готівкою», сума кредиту 77 000,00 грн, процентна ставка фіксована, яка може бути змінена шляхом укладення відповідної додаткової угоди, розміром 19,99 % річних, строк кредиту 24 міс.

Відповідно до п. 3, 2 Розділу І цієї оферти кредит надається позичальнику для власних потреб у розмірі 77 000,00 грн шляхом переказу коштів на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Альфа-Банк». Дата повернення кредиту 22.10.2023. Для повернення заборгованості за угодою запропоновано використовувати рахунок № НОМЕР_2 , відкритий у банку.

У вищевказаній оферті також запропоновано визначити в додатку № 1 до цієї угоди, що є невід`ємною частиною угоди, детальний розпис складових загальної вартості кредиту, реальної річної процентної стави; графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів за його користування; сум комісійної винагороди та інших платежів за угодою.

У доданому до позовної заяви паспорті споживчого кредиту викладено основні умови, відповідно до яких відповідачу надавався безготівковий споживчий кредит у розмірі 77 000,00 грн строком на 24 місяці. До умов договору застосовується процентна ставка 19,99 % річних, реальна річна процентна ставка 63,71 %. Також у паспорті передбачені наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язання за договором, а саме штрафи за прострочення внесення суми мінімального платежу: за кожне прострочення платежу, що триває від 1 до 4 днів 100 грн; за кожне прострочення платежу, що триває 5 та більше днів 300 грн (а. с. 4).

Акцептом пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501377092 від 22.10.2021 прийнято пропозицію ОСОБА_1 на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501377092 від 22.10.2021 з вищенаведеними умовами (а. с. 6).

До угоди про надання кредиту № 501377092 від 22.10.2021 додано додаток № 1, який містить детальний розпис складових загальної вартості кредиту, реальної річної процентної ставки, графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за угодою. Указаним графіком також визначено мінімальний щомісячний платіж в розмірі 5 150,60 грн і термін його внесення на рахунок № НОМЕР_2 до 22 числа кожного місяця (а. с. 7-зворот, 8).

Як убачається зі змісту довідки про ідентифікацію, виданої АТ «Сенс Банк», клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , з яким укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Сенс Банк», укладеного між банком та клієнтом, ідентифікований в АТ «Сенс Банк» (а. с. 9).

На підтвердження надання ОСОБА_1 кредиту в розмірі 77 000,00 грн до позовної заяви додано копію меморіального ордеру № 642311848 від 22.10.2021 та виписки по особовим рахункам ОСОБА_1 з 22.10.2021 по 28.02.2023 (а. с. 11-17).

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом загальна заборгованість ОСОБА_1 відповідно до кредитного договору № 501377092 від 22.10.2021 станом на 22.02.2023 становить 94 722,63 грн, з яких: 66 189,97 грн заборгованість за кредитом, 13 440,66 грн заборгованість за процентами, 15 092,00 грн заборгованість за комісією (а. с. 10).

Відповідно до витягу з державного реєстру банків від 02.12.2022 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» 01.12.2022 року змінило назву на Акціонерне товариство «Сенс Банк» (а. с. 22).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог та у зв`язку з цим відсутність підстав для задоволення позову АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На підтвердження своїх доводів позивачем до матеріалів справи додано оферту на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501377092, яка не підписана відповідачем, як і не підписані відповідачем акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501377092 від 22.10.2021 року, графік платежів (додаток № 1 до угоди про надання кредиту), паспорт споживчого кредиту.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та достатніми доказами факт укладення 22.10.2021 між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» угоди про надання споживчого кредиту № 501377092, отримання відповідачем кредитних коштів та наявності у нього заборгованості, яка виникла внаслідок порушення ним умов кредитного договору.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, що передбачено ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис (п. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»).

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У силу ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з підстави недоведеності та необґрунтованості позовних вимог.

Ураховуючи вищевикладені вимоги закону, суд звертає увагу на те, що оферта на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501377092 від 22.10.2021, не містить підпису ОСОБА_1 . Наданий суду примірник оферти містить посилання на те, що підписанням електронним підписом цієї оферти, позичальник свідчить про отримання всієї інформації про умови кредитування. Однак такий електронний підпис ОСОБА_1 в оферті відсутній.

Відповідний підпис ОСОБА_2 , окрім того, відсутній і в графіку платежів, паспорті споживчого кредиту, а також в акцепті на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501377092. Довідка про ідентифікацію клієнта ОСОБА_1 не містить ні дати такої ідентифікації, ні дати її складення. Указані обставини, на переконання суду, викликають обґрунтовані сумніви щодо підтвердження наміру відповідача на укладання договору.

Необхідно звернути увагу й на досліджені судом виписку по особовим рахункам з 22.10.2021 по 28.02.2023 та меморіальний ордер № 642311848 від 22 жовтня 2021 року, зі змісту яких убачається, що перерахування коштів у розмірі 77 000,00 грн 22 жовтня 2021 року надійшло від платника ОСОБА_1 (рахунок № НОМЕР_4 ) отримувачу ОСОБА_1 (рахунок № НОМЕР_2 ) з призначенням платежу «надання кредиту за договором № 501377092 від 22.10.2021».

Разом з тим у виписці, яка містить інформацію про заборгованість за процентами та її погашення (а. с. 15-17), зазначено про перерахування 22.10.2021 коштів (видачу кредиту на БПК) у розмірі 77 000,00 грн від платника ОСОБА_1 (рахунок № НОМЕР_2 ) на транзитний рахунок № НОМЕР_5 з призначенням платежу «перерахування коштів за кредитним договором № 501377092 від 22.10.2021».

Однак в доданих банком до позовної заяви оферті та акцепті на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501377092 від 22.10.2021 зазначено, що спосіб видачі кредиту за цим договором переказ коштів на рахунок № НОМЕР_1 .

З матеріалів справи не вбачається та судом не встановлено, що кредитні кошти за офертою № 501377092 від 22.10.2021 надійшли на визначений в ній рахунок, як і те, що сторони погодили інший рахунок для перерахування кредитних коштів за договором. Водночас виписки за рахунком № НОМЕР_1 до матеріалів справи не додано. Крім того, з вищевказаних виписок неможливо встановити факт користування ОСОБА_1 кредитними коштами, як то зняття готівки, здійснення будь-яких розрахункових операцій тощо.

На переконання суду, наведені обставини в своїй сукупності не можуть свідчити про волевиявлення ОСОБА_1 на укладення кредитного договору, оскільки матеріалами справи не підтверджується, що відповідач засвідчив як вищевказану оферту, так і додані до неї документи шляхом накладення електронного підпису або електронного цифрового підпису, чи електронного підпису одноразовим ідентифікатором, чи аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису).

Відсутність вказаних доказів позбавляє можливості суд встановити факт ознайомлення із вказаними умовами надання кредитних послуг та їх підписання, що є обов`язковим у разі пред`явлення позивачем вимог щодо стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання.

З огляду на наявні у справі докази суд дійшов висновку, що відсутні підстави вважати, що при укладенні між сторонами у справі договору банк дотримався вимог про повідомлення відповідача як споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Такий висновок відповідає принципам справедливості, добросовісності та розумності.

За та таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з недоведеністю та необґрунтованістю.

Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 12, 13, 76 - 81, 89, 141, 274 - 279, 280 - 284, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено без змін за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко