Справа №522/3241/16-ц
Провадження № 2-п/522/129/24
УХВАЛА

16 вересня 2024 року Суддя Приморського районного суду м. Одеси Ковтун Ю.І., розглянувши матеріали заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Садікова Олександра Олександровича про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м.Одеси від 16 червня 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2024 року на адресу Приморського районного суду м.Одеси надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Садікова О.О. про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м.Одеси від 16 червня 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Також просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що про заочне рішення від 16.06.2016 ОСОБА_1 дізнався лише наприкінці червня 2024 року. 25.07.2024 від своєї доньки він дізнався, що в Приморському районному суді неодноразово слухалася справа про заміну стягувача у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа у справі № 522/3241/16-ц. 01.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи та отриманням копії рішення суду. 26.07.2024 ним було укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом Садіковим О.О. 29.07.2024 ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи та зробив відповідну фотокопію рішення суду. Щодо поважності причини неявки у судове засіданні зазначив, що судові повістки йому жодного разу не були вручені, повідомлення з пошти також не надходили, тому він не міг знати, що позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Просить визнати причину неявки у судове засіданні поважною. Зазначив, що з позовними вимогами та рішенням суду не згоден. Враховуючи, що його не було повідомлено належним чином про розгляд даної справи, тому він був позбавлений можливості подавати докази та заперечення, а тому вважає, що є підстави для поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та його скасування.

Дослідивши заяву, матеріали цивільної справи, суд зазначає наступне.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2016 року було задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № СL-502/085/2008 від 06.10.2008 в розмірі 270258,75 гривень, а також стягнуто витрати по сплаті судового збору у розмірі 4053,88 гривень (т. 1 а.с.108 111).

Відповідно до частини другої статті 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (частини третя, четверта статті 284 ЦПК України).

В обґрунтування клопотання про поновлення процесуальних строків для подання заяви про перегляд заочного рішення, заявник посилається на відсутність в матеріалах справи доказів повідомлення належним чином відповідача про дату, час і місце розгляду справи, що про заочне рішення від 16.06.2016 ОСОБА_1 дізнався лише наприкінці червня 2024 року, 29.07.2024 ознайомився з матеріалами справи та зробив відповідну фотокопію рішення суду.

Проте з матеріалів справи слідує, що ще 30.08.2019 відповідач ОСОБА_1 звертався до суду з заявою щодо ознайомлення з матеріалами справи № 522/3241/16-ц та наданням можливості зробити фото та ксерокопії (т. 1 а.с. 186).

Одночасно, з матеріалів справи вбачається, що Приморським районним судом м.Одеси під час розгляду справи на адресу ОСОБА_1 неодноразово надсилалися судові повістки про виклик у судове засідання, які поверталися на адресу суду, в тому числі з відміткою «Адресат відсутній».

Отже починаючи з 30.08.2019 відповідачу ОСОБА_1 було достеменно відомо про наявність справи № 522/3241/16-ц за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, тобто у нього було достатньо часу для підготовки та подання заяви про перегляд заочного рішення у встановлений Законом строк, проте жодних належних дій для подання такої заяви у визначений Законом строк, він не вчинив.

До матеріалів заяви про перегляд заочного рішення не долучено належних та достатніх доказів на підтвердження наявності будь-яких об`єктивних та непереборних обставин, які б перешкоджали ОСОБА_1 подати заяву про перегляд заочного рішення у встановлений ст. 284 ЦПК України строк, починаючи з 30.08.2019.

Положеннями ст. 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог, передбачених ст. 127 ЦПК України суд, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язав сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

У разі пропущення строку звернення до суду, належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Поважними причинами пропущення строку є причини, які не залежать від волі позивача та виключають (ускладнюють) можливість його звернення до суду із заявою у визначений законом строк.

Наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (рішення Європейського суду з прав людини у справі Олександр Шевченко проти України, п. 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, а також строки для подання апеляційної чи касаційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

Дотримання строків є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Поновлення строку на перегляд заочного рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України. Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження остаточного судового рішення є порушенням принципу res judicata (правової визначеності).

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута. Судом досліджуються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Зазначена позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 25.04.2022 у справі № 2-971/10, провадження № 61-20ск22.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 12.06.2024 по справі № 756/11081/20 відступила від раніше сформованого висновку у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21) та констатувала, що Велика Палата Верховного Суду, відступаючи від висновків, сформульованих у її постанові від 09.11.2021 у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21), наводить такі висновки щодо застосування положень статей 126,127 ЦПК України в сукупності зі ст.284, 286, 287 цього Кодексу: передбачені частиною третьою статті 287 ЦПК України повноваження суду першої інстанції стосуються саме суті заяви про перегляд заочного рішення (зокрема, подання чи неподання відповідачем доказів по суті справи і доказів поважності неявки в судове засідання, на якому було ухвалене заочне рішення) і не застосовуються у ситуації пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення; оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та наявності підстав для його поновлення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі ч.2 ст.126 ЦПК України, а не залишення її без задоволення.

З урахуванням викладеного, суд визнає неповажними причини пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м.Одеси від 16 червня 2016 року по справі №522/3241/16-ц, оскільки заявником не доведена поважність таких належними та достатніми доказами, а тому строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення поновленню не підлягає та таку заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.126, 284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Садікова Олександра Олександровича про поновлення строку на подання заяви перегляд заочного рішення.

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Садікова Олександра Олександровича про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м.Одеси від 16 червня 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Юлія КОВТУН