Провадження № 2/756/5008/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Ткач М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів,

УСТАНОВИВ:

До Оболонського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» (далі - ТОВ «Пологовий будинок «Лелека») про стягнення грошових коштів. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 14.02.2022 між позивачем та ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» був укладений Попередній договір №54П/02/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) Пакет «Комфорт», відповідно до умов якого медичний центр взяв на себе зобов`язання у термін з 22 по 32 тиждень вагітності пацієнта (у разі спостереження вагітності у медичному закладі або афілійованих закладах) або з 32 по 34 тиждень вагітності пацієнта (у разі спостереження вагітності у інших медичних закладах) укласти договір про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів, одноплідна вагітність, пакет «Комфорт»(далі - Основний договір або Договір), на умовах якого пацієнт зможе отримати від медичного закладу кваліфіковану медичну допомогу, що полягає у веденні пологів пацієнта. Згідно п.п.1.4, 1.6 договору, при підписанні даного попереднього договору пацієнт здійснює на користь медичного закладу авансовий платіж у розмірі 75497 грн, що дорівнює ціні/вартості послуг медичного закладу за основним договором. Відповідно до рахунку-фактури № 71651 від 14.02.2022 загальна сума до оплати складає 75497,00грн. У зв`язку з відсутністю у позивача повної суми коштів для оплати рахунку-фактури, відповідачем було запропоновано позивачу частину коштів в розмірі 32367,00грн сплатити кредитними коштами, отримавши їх у monobank, який співпрацює з відповідачем, на умовах розстрочки платежів, а іншу суму в розмірі 43130 грн сплатити в касі. Погодившись з прозицією позивач згідно рахунку-фактури № 71651 від 14.02.2022 сплатила готівкою в касі частину коштів у сумі 43130,00грн., що підтверджується фіскальним чеком №47247 від 14.02.2022. Решту коштів у сумі 32367,00 грн відповідачу перераховано банківською установою, позивачем отриманий в банку кредит погашено в повному обсязі, що підтверджується капіями банківських документів. Крім того, 14.02.2022 у день укладення попереднього договору, позивачем згідно рахунку-фактури №71652 від 14.02.2022 додатково здійснено оплату майбутньої послуги медичного закладу з розширеного генетичного скринінгу на 42 спадкових захворювань обміну речовин у сумі 2870 грн, що підтверджується фіскальним чеком № 47246 від 14.02.2022. Таким чином, загальна сума авансових платежів позивача за надання відповідачем у майбутньому медичних послуг склала 78 367,00 грн. Як зазначає позивач, у подальшому Основний договір між нею та відповідачем укладений не був, послугами медичного закладу вона не скористалася. 14.03.2022 позивач направила на електронну пошту відповідача заяву про повернення сплачених грошових коштів. 02.04.2022 від відповідача їй надійшов лист про те, що її звернення про розірвання договору прийнято. 14.06.2022 на електронну адресу відповідача було направлено вимогу про повернення грошових коштів, отримання якої 15.06.2022 було підтверджено ТОВ «Пологовий будинок «Лелека». Крім того, претензія про повернення грошових коштів 06.06.2023 була направлена позивачем на адресу ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» засобами поштового зв`язку. Вказана претензія отримана представником позивача 08.06.2023. До теперішнього часу відповідачем сплачені кошти не повернуто, незважаючи на неодноразові звернення позивача, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом. У зв`язку з вищезазначеним, позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на її користь грошові кошти сплачені в якості авансового платежу за Попереднім Договором у розмірі 78 367,00 грн., суму інфляційних витрат за період з червня 2022 року по серпень 2023 року у розмірі 10 931,29 грн., 3% річних за період з 15.06.2022 по 15.09.2023 у розмірі 2 950,03 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 02.10.2023 відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Судом в ухвалі зазначено, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 178 ЦПК України.

20.11.2023 на адресу суду від представника відповідача ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, просить відмовити у задоволенні позову, серед іншого з огляду на те, що 14.02.2022 між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та позивачем було укладено Попередній договір № 54П/02/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Комфорт» (далі - Попередній договір), відповідно до умов якого сторони приймають на себе зобов`язалися у термін з 22 по 32 тиждень вагітності пацієнта (у разі спостереження вагітності у медичному закладі або афілійованих закладах) або з 32 по 34 тиждень терміну вагітності пацієнта (у разі спостереження вагітності у інших медичних закладах) укласти договір про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність), пакет «Комфорт»(далі - Основний договір), на умовах якого пацієнт зможе отримати кваліфіковану медичну допомогу, що полягає у веденні пологів пацієнта, на основі діючих нормативних документів Міністерства охорони здоров`я України, обов`язкових протоколів і стандартів медичної допомоги та стандартів і протоколів прийнятих в Медичному закладі, в обсязі та на умовах, передбачених договором та додатками до нього. Згідно із 1.4 умов Попереднього договору, при його підписанні пацієнт здійснює на користь медичного закладу авансовий платіж у розмірі 75497,00грн, що дорівнює ціні/вартості послуг медичного закладу за Основним договором. Надати послугу ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» не мало фізичної можливості, оскільки позивач не зверталась до ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», у відповідності до п. 1.1. попереднього договору стосовно укладання основного договору та у ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» пологи не проводила. Разом з тим, позивачем у відповідності до умов Публічного договору про надання медичних послуг на користь відповідача були сплачені грошові кошти у сумі 2 870,00 грн. за послуги розширеного генетичного скринінгу на 42 спадкових захворювання обміну речовин. Надати послугу ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» не мало фізичної можливості, оскільки позивач у ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» пологи не проводила. Введення воєнного стану в Україні стало обставиною непереборної сили для ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та таким, що унеможливлює виконання своїх обов`язків перед позивачем за Попереднім договором, оскільки будівля пологового будинку зазнала обстрілів та значних пошкоджень від російських окупантів. З березня 2022 року ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», у зв`язку з введенням активних бойових дій біля пологового будинку та пошкодженням будівлі, було вимушене призупинити свою роботу до 01.09.2022. Відповідачем зазначено, що сторони не несуть відповідальності за невиконання або неналежне виконання цього договору у разі виникнення особливих обставин з об`єктивних причин (форс-мажорні обставини), які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки. До таких обставин віднесено, зокрема, війну та воєнні дії. Крім того, представник відповідача зазначає, що відсутні підстави для стягнення заборгованості інфляційних втрат та 3% річних. Вважає, що з огляду на дію воєнного стану на території України, що є форс-мажорними обставинами, зобов`язання сторін продовжуються на цей період, а тому, у позивача відсутні підстави для захисту порушеного права у судовому порядку. Також, враховуючи незначну складність справи, враховуючи конкретні обставини даної справи, критерії розумності, дійсності та необхідності наданого обсягу правничої допомоги, а також враховуючи фінансовий стан відповідача, вважає, що розмір витрат позивача на правничу допомогу є завищеним та просить його зменшити до 3000,00 грн.

27.11.2023 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача заперечив проти доводів представника відповідача, з підстав викладених у відповіді на відзив.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом встановлено, що 14.02.2022 між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та ОСОБА_1 був укладений Попередній договір № 54П/02/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Комфорт» (далі - Попередній договір), відповідно до умов якого сторони прийняли на себе зобов`язання у термін з 22 до 32 тижня вагітності позивача (у разі спостереження вагітності у медичному закладі відповідача або афілійованих закладах) або з 32 до 34 тижня вагітності позивача (у разі спостереження вагітності у інших медичних закладах) укласти Договір про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність), Пакет «Комфорт», на умовах якого позивач зможе отримати від медичного закладу кваліфіковану медичну допомогу, що полягає у веденні пологів, на основі діючих нормативних документів Міністерства охорони здоров`я України, обов`язкових протоколів і стандартів медичної допомоги та стандартів і протоколів прийнятих в Медичному закладі, в обсязі та на умовах, передбачених договором та додатками до нього.

Згідно з п. 1.4 Попереднього договору, при підписанні даного Попереднього договору пацієнт здійснює на користь медичного закладу авансовий платіж у розмірі 75497,00 грн, що дорівнює ціні/вартості послуг медичного закладу за Основним договором (Договором про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) Пакет «Комфорт».

Пунктом 1.5. Попереднього Договору передбачено, що авансовий платіж у розмірі, визначеному п.1.4. Попереднього договору виконується пацієнтом шляхом внесення та/або перерахування коштів у національній валюті України на рахунок Медичного закладу, вказаний у Попередньому Договорі, у том числі за допомогою електронних платіжних засобів, та/або з використання готівкового розрахунку в касі Медичного закладу, в межах граничних сум розрахунків готівкою, установлених відповідною постановою Правління Національного банку України.

Крім того, відповідно до п.1.6. Попереднього договору, грошові кошти, сплачені пацієнтом у якості авансового платежу за даним Попереднім Договором зараховуються в рахунок оплати ціни послуг Медичного закладу за Основним договором.

Згідно із п. 1.8. Попереднього договору, у разі відмови Пацієнта або Медичного закладу від укладання Основного договору, у термін, передбачений п.1.1 цього Попереднього договору, зобов`язання за цим Попереднім Договором припиняються, при цьому грошові кошти сплачені в якості авансового платежу за даним Попереднім договором, підлягають поверненню Медичним закладом Пацієнтові, протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту одержання відповідної письмової вимоги пацієнта. При цьому повернення суми авансового платежу здійснюється Медичним закладом, у безготівковій формі, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Пацієнта, та /або в інший не заборонений чинним законодавством України спосіб, виключно на його письмову вимогу, та за відрахуванням вартості фактично наданої медичним закладом медичної допомоги (медичних послуг).

Згідно з рахунком-фактури №71651 від 14.02.2022 загальна сума грошових коштів, яка підлягала перерахуванню позивачем на користь відповідача в рахунок виконання зобов`язань за Попереднім договором № 54П/02/2022 складала 75497,00грн.

На виконання умов Попереднього договору, згідно фіскального чеку №47247 позивачем 14.02.2022 через касу відповідача було сплачено 43130,00 грн.

Того ж дня, позивачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, у відповідності із яким Банк перерахував на рахунок ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» грошові кошти в розмірі 32367,00 грн. в рахунок виконання зобов`язань позивачем за Попереднім договором № 54П/02/2022.

Отже, як було встановлено судом та не заперечувалось сторонами у справі, на виконання умов Попереднього договору № 54П/02/2022, позивачем на користь відповідача були сплачені грошові кошти на загальну суму 75497,00грн. ( 43130,00 грн + 32367,00 грн).

Крім того, 14.02.2022 відповідно до рахунку-фактури № 71652 від 14.02.2022 та квитанції позивачем на користь ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» було сплачено грошові кошти у сумі 2870,00 грн. за надання послуги «Розширений генетичний скринінг на 42 спадкових захворювань обміну речовини».

Позивач 14.03.2022 електронною поштою звернулася до відповідача, зі зверненням про повернення суми авансового платежу сплаченого за Попереднім Договором.

02.04.2022 позивачу на електронну адресу від відповідача надійшла відповідь на її вищезазначене звернення, відповідно до якої її запит про розірвання договору прийнято.

14.06.2022 позивач електронною поштою направила відповідачу заяву про повернення грошових коштів сплачених в якості авансового платежу за Попереднім Договором.

15.06.2022 відповідач підтвердив про отримання заяви позивача про повернення грошових коштів сплачених в якості авансового платежу за Попереднім Договором, проте кошти не були повернуті.

Крім того, позивачем направлялась на адресу відповідача претензія від 06.06.2023 про повернення грошових коштів сплачених за Попереднім договором.

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, дію якого згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено з 23.08.2022 строком на 90 діб та який діє на день ухвалення рішення.

У наданому листі Торгово-Промислової палати України від 28.02.2022 за № 2024/02.0-7.1 вказано, що військова агресія РФ проти України з 24.02.2022 є обставиною непереборної сили для суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по договору.

За змістом ст. 509, ч. 3 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості та виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно положень ст. 598, 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно зі ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивач відмовилась від укладання основного договору, про що сповістила відповідача, проте останній авансовий платіж не повернув.

При цьому, умовами договору передбачено право позивачки відмовитись від договору в односторонньому порядку, у такому випадку зобов`язання є припиненим, і пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості договору.

Однак, відповідач не виконав умови Попереднього договору і сплачені позивачкою кошти не повернув.

Надаючи оцінку аргументам відповідача щодо причин невиконання умов договору, суд погоджується із тим, що таке невиконання могло бути наслідком поважних та навіть об`єктивних причин, як ведення бойових дій та військова агресія проти України з боку російської федерації. Суд також враховує, що такі обставини офіційно визнані форс-мажорними (непереборними обставинами), які сторони не могли передбачити.

Проте, суд зазначає, що обставини непереборної сили, відповідно до статті 617 ЦК України, звільняють сторони лише від відповідальності за невиконання умов договору, проте не звільняють від виконання самого зобов`язання та наслідків його припинення.

Наявність форс-мажорних обставин у відповідача не позбавляє позивача права на повернення сплачених нею грошових коштів з підстав припинення зобов`язання та ненадання відповідних послуг.

За таких умов, суд вважає, що оспорюваний договір між сторонами слід вважати припиненим у зв`язку з односторонньою відмовою від нього, ст. ст. 611, 907 ЦК України.

Водночас, у зв`язку з відмовою від договору і припиненням зобов`язання, позивач має право на повернення сплачених ним грошових коштів, що також передбачено умовами договору.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, заявлених позивачем та стягує з відповідача на користь позивача грошові кошти, сплачені за Попереднім договором № 54П/02/2022 у розмірі 75497,00грн. та 2870,00 грн. за невикористану послугу розширений генетичний скринінг на 42 спадкових захворювань обміну речовин, загальна сума заборгованості складає 78367,00 грн.

Окрім того, згідно приписів ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що заходи відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, передбачені ст. 625 ЦК України, не є неустойкою чи штрафними санкціями, а тому наявність обставин непереборної сили за договором не звільняє відповідача від встановленого законом обов`язку відшкодувати матеріальні втрати кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та не позбавляє кредитора права на отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12.04.2017 у справі № 3-1462гс16 та підтримана Верховним Судом у постанові від 20.06.2018 у справі № 913/869/14.

Оскільки відповідач прострочив виконання зобов`язань, зокрема щодо повернення позивачу грошових коштів, а тому у відповідача виник обов`язок сплатити позивачу разом з сумою основного боргу, 3% річних та інфляційні втрати від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Позивачем у позовній заяві проведено розрахунок заборгованості, із якого вбачається, що розмір 3 % річних за період з 15.06.2022 по 15.09.2023 становить 2950,03грн., інфляційні витрати за період з червня 2022 року по серпень 2023 року становлять 10931,29 грн.

Однак, перевіряючи правильність нарахування 3% річних та інфляційних витрат, суд встановив, що позивач при нарахуванні 3% річних та інфляційних витрат здійснив розрахунки з 15.06.2023, не врахувавши, положення п.1.8. Попереднього договору. У зв`язку з цим, з урахуванням отриманої 15.06.2022 відповіді від відповідача, у останнього виникло зобов`язання щодо повернення коштів позивачу протягом 5 робочих днів, відтак, суд самостійно провівши розрахунок, встановив, що розмір 3% річних за період з 23.06.2022 по 15.09.2023 становить 2898,84 грн.

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Ураховуючи вищевикладене, суд самостійно провівши розрахунок інфляційних витрат, встановив, що розмір інфляційних витрат за період з липня 2022 року по серпень 2023 року становить 8246,28 грн.

За таких обставин, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 78 367,00 грн., 3 % річних у розмірі 2898,84 грн., інфляційні витрати в розмірі 8246,28 грн. У решті заявлених позовних вимог слід відмовити.

У частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі.

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем було надано Договір про надання правової допомоги № 09/23-Ц від 31.05.2023, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Атаманенком В.І., додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 31.05.2023, підписану позивачем та адвокатом Атаманенком В.І., якою сторони обумовили, що виплата гонорару (винагороди) авансом здійснюється у розмірі 5000,00 грн., ордер, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 03/2023 від 31.05.2023.

За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, ураховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності таких робіт та значимості таких дій у справі, беручи до уваги заперечення сторони відповідача щодо заявлених позивачем витрат на правову допомогу, суд вважає, що справедливим, співмірним та обґрунтованим є розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу на загальну суму 4 000,00 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн. У решті вимог, слід відмовити.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 2-5, 12-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Квітки Цісик, буд. 56, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові кошти у розмірі 78 367 (сімдесят вісім тисяч триста шістдесят сім) гривень 00 копійок, 3 % річних у розмірі 2898 (дві тисячі вісімсот дев`яносто вісім) гривень 84 копійки, інфляційні втрати в розмірі 8246 (вісім тисяч двісті сорок шість) гривень 28 копійок; витрати по сплаті судового збору в розмірі 1041 (одна тисяча сорок одна) гривня 76 копійок; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривні 00 копійок.

Врешті заявлених позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

1. Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2. Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Квітки Цісик, буд. 56, ).

Повний текст рішення суду складено 30.01.2024.

Суддя М.М. Ткач