532/1183/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді Мороз Т.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Крейс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Галушка С. С., про ухвалення додаткового рішення,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами задоволено повністю. Призначено у справі судове засідання для вирішення питання про судові витрати та зобов`язано представника позивача, адвоката Галушка С. С., протягом п`яти днів після ухвалення рішення подати докази щодо розміру понесених судових витрат.

05 вересня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача, адвоката Галушка С. С. про ухвалення додаткового рішення. У поданій заяві вказав, що позивачем у позовній заяві було зазначено попередній розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи: витрати на правничу допомогу в сумі 8 000 гривень. Так, позивач понесла фактичні судові витрати у розмірі 8 000 гривень, а тому представник позивача прохав суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 8 000 гривень.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Представник позивача, адвокат Галушко С. С., надав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника. Вимогу про стягнення судових витрат підтримав в повному обсязі та прохав задовольнити.

Представник відповідача, адвокат Бердніченко О. П., надала до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника. Заперечила проти задоволення заяви про стягнення з ОСОБА_2 судових витрат, оскільки у нього відсутній дохід, а також на його утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження розміру витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 8000 грн. до суду надано: копію договору про надання правничої допомоги №50 від 25 квітня 2024 року, відповідно до якого розмір гонорару становить 8 000 гривень; розрахунок витрат на правничу допомогу адвоката від 05 вересня 2024 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №50/1 від 05 вересня 2024 року про сплату 8 000 гривень гонорару адвоката; акт приймання-передачі правничих послуг №1, ордер на надання правничої допомоги.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України суд покладає судові витрати на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Зі змісту ч.ч.1-3 ст. 134 ЦПК України вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 137 ЦПК України передбачено, що в разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що позивачем у поданій позовній заяві надано попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла і очікує понести у зв`язку з розглядом справи: витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000 гривень.

Водночас з наданої копії договору про надання правничої допомоги від 24 квітня 2024 року вбачається, що розмір гонорару становить 8 000 гривень.

З наданого представником позивача розрахунку витрат на правничу допомогу адвоката та акту приймання-передачі правничих послуг вбачається, що надана правова допомога складається з:

1) складання та оформлення договору про надання правничої допомоги, його реєстрація 20 хв., 336,44 гривень;

2) правова консультація клієнта з питань стягнення заборгованості по аліментах в судовому порядку. Ознайомлення з документами, наданими клієнтом, їх аналіз, вивчення та дослідження на предмет доказової спроможності 40 хв., 672,88 гривень;

3) складання на направлення адвокатського запиту до Обухівського ВДВС та додатків до нього 40 хв., 672,88 гривень;

4) вивчення судової практики з вирішення подібних сімейних спорів. Складання позовної заяви та оформлення додатків до неї 4 год., 4037,32 гривень;

5) складання та подання до суду процесуальної заяви про форму участь в судовому засіданні 20 хв., 336,44 гривень;

6) складання та подання до суду процесуальної заяви про форму участь в судовому засіданні 20 хв., 336,44 гривень;

7) участь в судовому засіданні по справі 40 хв., 672,88 гривень;

8) підготовка розрахунку витрат на правничу допомогу адвоката з додатками до нього. Оформлення документів, підтверджуючих понесення клієнтом судових витрат (складання акта приймання-передачі правничих послуг та прибуткового касового ордера з квитанцією до нього) 1 год., 1009,33 гривень.

Загальна вартість правничих послуг становить 8 074,64 гривень, кількість годин витрачених на надання послуг 8 год.

Суд критично ставиться до наданого розрахунку витрат та акту приймання-передачі правничих послуг.

Як вказала колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.11.2019 по справі № 905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень витрат на професійну правничу допомогу, що мають бути присуджені з урахуванням не тільки того, чи такі витрати були понесені фактично, але і того - чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 18.01.2022 у справі № 915/1473/20, від 18.01.2022 у справі № 910/2679/21, від 12.01.2022 у справі №918/548/21.

Суд також зазначає, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Таким чином, суд вважає, що чинним законодавством не заборонено права суду присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, за рахунок іншої сторони адвокатські витрати у меншому розмірі, який погоджений у договорі між адвокатом та його клієнтом.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.11.2021 у справі №910/7520/20.

З огляду на викладене, беручи до уваги фінансовий стан відповідача, заперечення ним щодо задоволення заяви про стягнення витрат на правову допомогу, а також враховуючи, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним зі складністю справи, яка є малозначною, ціну позову 39 478,25 гривень, стягнення адвокатських витрат у зазначеній позивачем загальній сумі 8 000 гривень не відповідає критеріям розумності, співмірності та справедливості.

За вказаних обставин, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення частково та стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 3 000 гривень.

Керуючись статтями 141, 137, 246, 270 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Галушка С. С., про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя