РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.

при секретарі Конончук Ю.О.,

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Богунського районного суду м. Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист прав споживача, стягнення збитку та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору про надання послуг, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира звернулася ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_1 про захист прав споживача, стягнення збитку та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору про надання послуг. В обгрунтвання позовних вимог ОСОБА_2 вказала, що 0 .09.2023 р. вона звернулась до ОСОБА_1 з метою отримання послуг по розробці сайту під ключ, налаштування реклами, підключення домену та хостингу. У листуванні була оговорена ціна його послуг за усю роботу: розробка сайту від 150 до 200 доларів США, налаштування реклами 3000 грн. та 15% від бюджету реклами за обслуговування та ведення рекламної кампанії, за окрему ціну за підключення домену та хостингу вони не домовлялися.

13.09.2023 р. нею було сплачено 12 000 грн. на рахунок ОСОБА_1 (картковий рахунок № НОМЕР_1 ) за оговорені послуги (розробку сайту та налаштування реклами). Варто зауважити, що окрім оговореної суми, вона була готова сплачувати більше, оскільки ознайомлена із середньо ринковими цінами за розробку сайту та налаштування реклами, про що так саме нею було повідомлено ОСОБА_1 , як виконавцю.

Надходження коштів та погодження істотних умов договору було підтверджене ОСОБА_1 .

На час направлення позову до суду ОСОБА_1 умови договору не виконав у зв`язку з чим вона просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь 12 000 грн. за невиконання договірних зобов`язань та порушення прав споживача та 5 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди.

Позивачка до судового засідання не з`явилася про день та час слухання справи була повіжомлена належним чином. 27.12.2023 р. до суду від ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача. (а. с. 52)

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, наполягаючи на їх необгрунтованості та суду пояснив не заперечуючи, що дійсно між ним та громадянкою ОСОБА_2 була укладена усна домовленість щодо отримання послуг по розробці сайту під ключ, налаштування реклами, підключення домену та хостингу. ОСОБА_2 перерахувала на його картку 12 000 грн. в якості предоплати за виконану роботу. У зв`язку з технічними неполадками, він не зміг, у встановлений термін, виконати всі необхідні роботи, про що повідомив ОСОБА_2 . Через декілька днів він передзвонив ОСОБА_2 повідомивши, що він готовий передати сайт але вона повинна доплатити йому залишок коштів по договору у сумі 6 000 грн. на що ОСОБА_2 йому відповіла, що нічого йому не винна.

ОСОБА_1 підтвердив, що він готовий передати ОСОБА_2 сайт за умови сплати останьою 6 000 грн.

З метою об`єктивного розгяду позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , судом були витребувані матеріали перевірки Житомирським РУП ГУНП в Житомирській області (ЄО № 47548 від 14.11.2023 р.; Ш-2741 від 13.11.2023 р.)

З матеріалів перевірки свідчить.

Підставою для проведення перевірки стала заява ОСОБА_2 про вчинення шахрайства та заподіяння майнової шкоди шляхом обману та зловживання довірою, яке надійшло до районного управління поліції ГУНП в Житомирській області від 13.11.2023 р. (Ш-2741 від 13.11.2023 р.).

В своєму зверненні гр. ОСОБА_2 зазначила, що 02.09.2023 р. звернулася до гр. ОСОБА_1 з метою отримання послуг по розробці сайту під ключ, налаштування реклами, підключення домену та хостингу. Написавши гр. ОСОБА_1 , узгодивши умови оплати наданих послуг заявниця здійснила переказ грошових коштів у сумі 12 000 грн. на банківську картку № НОМЕР_1 . Надходження коштів та погодження істотних умов підтверджено гр. ОСОБА_1 . Однак, у своєму зверненні, заявниця зазначила, що й досі не отримала виконаних послуг та на підставі цього остання почала вимагати повернення сплачених коштів за невиконані зобов`язання за договором.

В ході проведення перевірки по даному зверненню, працівниками ВКП ініційовано телефонний дзвінок за номером телефону НОМЕР_2 у мобільному додатку «Вайбер» до гр. ОСОБА_2 , яка повідомила, що наразі знаходиться за кордоном, у Республіці Польщі. Заявниця пояснила, що у мережі Інтернет знайшла оголошення про розробці сайту під ключ, дане оголошення її зацікавило та в соціальній мережі «Інстаграм» остання написала гр. ОСОБА_1 . Узгодивши умови надання послуг гр. ОСОБА_2 здійснила переказ грошових коштів за послуги у сумі 12 000 грн. на банківську картку № НОМЕР_1 . Дана сума становила передоплату, а повна вартість наданих послуг складала 18 000 грн. В подальшому на повідомлення заявниці гр. ОСОБА_1 не відповідав або ж ігнорував та уникав зустрічей. Також гр. ОСОБА_2 повідомила, що досі доступ до сайту та замовлені послуги належним чином не отримала.

Під час перевірки опитано гр. ОСОБА_1 , який пояснив наступне: «Я є програмістом та розробником сайтів і їх просування. 02.09.2023 р. в соціальній мережі «Інстаграм» мені написала раніше не відома гр. ОСОБА_2 з питанням чи займаюся розробкою сайту під ключ та рекламою сайту. На що я відповів, що це мій профіль та можу виконати такі послуги. В подальшому я надіслав гр. ОСОБА_2 ціну за виконання послуг. Узгодивши умови та деталі виконання замовлених робіт та оплату гр. ОСОБА_2 здійснила переказ грошових коштів 13.09.2023 р. у сумі 12 000 грн. на мою банківську картку № НОМЕР_1 , дана сума це була передоплата за послуги. Повна вартість замовлених послуг коштувала 18 000 грн.. тобто 6 000 грн. гр. ОСОБА_2 повинна була сплатити, коли я закінчу із розробкою сайту. 24.10.2023 р. я зустрівся із гр. ОСОБА_2 для демонстрації роботи замовленого сайту, однак в мене зламався ноутбук та я попросив трохи часу для відновлення гаджету. За декілька днів до даної ситуації остання почала вимагати в мене повернення коштів за мою роботу, хоча попередньо була обізнана, що сайт розроблено. Після нашої зустрічі гр. ОСОБА_2 почала вимагати повернення грошових коштів з погрозами, що вона звернеться до поліції для написання заяви. З даною особою у нас укладено усний договір, оскільки від письмового гр. ОСОБА_2 відмовлялася та уникала. Я неодноразово повідомляв, що сайт вже розроблено та доступ до нього вона отримає після повної оплати виконаних робіт. Дану умову ми обговорювали, але не дивлячись на це гр. ОСОБА_2 вимагала, щоб я здав у роботу сайт. Додатково зазначаю, що гр. ОСОБА_2 досі у повінй мірі не сплатила грошові кошти у сумі 6 000 грн. за виконану мною роботу та остання не має доступу до сайту у зв`язку з цим, також вона уникає нашого спілкування та зустрічей щоб сплатити мої послуги та отримати доступ до сайту».

В матеріалах перевірки мається копія АйТі карти на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № НОМЕР_3 виданий 23.10.2023 р. 1810 органом. (а. с. 8-9).

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 11.12.2010 р. (а. с. 10).

На аркушах з 11 по 45 маються копії скріншотів переписки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за період з 02 вересня 2023 р. по 24 жовтня 2023 р. з яких свідчить, що мова йшлася про отримання послуг по розробці сайту під ключ, налаштування реклами, підключення домену та хостингу. (а. с. 11-45).

В матеріалах перевірки мається рапорт оперуповноваженої ВКП Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції Ю. Ковтуненко, про те, що ОСОБА_1 продемонстрував розроблений сайт на замову ОСОБА_2 (а. с. 49-50).

Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали перевірки Житомирським РУП ГУНП в Житомирській області (ЄО № 47548 від 14.11.2023 р.; Ш-2741 від 13.11.2023 р.), оцінивши безпосередньо в судовому засіданні всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи по Богунському районному суду м. Житомира від 13.11.2023 р. головуючим по справі визначено суддю І. Перекупка (а. с. 47).

Ухвалою від 30.11.2023 р. справу прийнято до свого провадження та відкрито спрощене позовне провадження. (а. с. 49-50).

Дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду таких справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. (ст. ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 виконав умови договору щодо розроблення сайту на замову ОСОБА_2 отримавши від останьої предоплату у сумі 12 000 грн. Залишок до повного розрахунку - 6 000 грн.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин.

Відповідно до частини першої статті 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована або шляхом здійснення щомісячних платежів.

З урахуванням обставин, які наведені позивачем в частині заявлених вимог щодо відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку, що позов в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, яка оцінена позивачем в розмірі 5 000 грн., є недоведеним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивач, на підтвердження заявлених вимог в цій частині посилається лише на сам факт моральних та психологічних страждань, душевних переживань та зусиль, направлених на відшкодування завданої шкоди позивачу, однак доказів, які свідчать про психічний стан позивача внаслідок невиконання ОСОБА_1 умов договору, та інші фактори, які потребують доказування в межах даного спору та впливають на підстави та визначення розміру заподіяної шкоди, суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що у задоволені позовних вимог повіністю відмовлено, витрати на сплату судового збору залишаються за позивачкою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 1166, 1168 ЦК України, Постанова Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист прав споживача, стягнення збитку та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору про надання послуг, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або уразі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється - з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Богунського районного

суду міста Житомира І.Г. Перекупка