ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/313/24 Доповідач суддя Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м.Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Орловської Н.В.,

суддів Воронцової Л.П.,

Майданіка В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Струс Наталія Ярославівна, на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 05 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2024 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Струс Наталія Ярославівна, звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області через систему «Електронний Суд» з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07.09.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану виконавчого комітету Дніпрянської селищної ради міста Нова Каховка Херсонської області, актовий запис №12.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03 липня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху тих підстав, що позивачем не надано доказів надсилання позовної заяви з доданими документами відповідачу до його електронного кабінету або в разі відсутності такого у паперовій формі листом з описом вкладення, чим порушено абз.2 ч.1 ст.177 ЦПК України. Надано позивачеві п`ятиденний строк на усунення вказаних недоліків.

04.07.2024 року представником позивача адвокатом Струс Н.Я. надано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено квитанцію з описом вкладення про направлення копії позовної заяви разом з доданими документами за місцем реєстрації відповідача.

Ухвалою суду від 05 липня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Вказане судове рішення мотивовано тим, що місце реєстрації відповідача є окупованою територією, на яку пошта не відправляється, а тому наданий представником позивача опис - вкладення не можна вважати усуненням недоліків позовної заяви. Оскільки позивачем у визначений судом строк недоліки позовної заяви не усунуто, а тому відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України позов необхідно вважати неподаним і повернути позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Струс Н.Я., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 05.07.2024 року і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вказаної позиції апелянт зазначає, що оскаржуване судове рішення порушує право позивача на доступ до правосуддя. Оскільки відповідач не має зареєстрованого електронного кабінету в системі «Електронний Суд», а місце його проживання зареєстровано на тимчасово окупованій території, тому єдиним можливим способом його повідомлення про судовий розгляд справи апелянт вважає розміщення судом оголошення на офіційному сайті суду. Оскільки інший спосіб захисту прав позивача, окрім як звернення з позовом про розірвання шлюбу, відсутній, а також з огляду на принцип добровільності шлюбу апелянт вважає, що судом безпідставно визнано позовну заяву неподаною та повернуто її позивачеві.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не є перешкодою для перегляду судового рішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Загальною декларацією прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Як вбачається з матеріалів справи, користуючись наведеним вище гарантованим правом на доступ до правосуддя позивачка через систему «Електронний Суд» звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 07.09.2013 року з ОСОБА_2 .

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. (ч.3 ст.185 ЦПК України)

З аналізу наведених процесуальних норм слідує, що після отримання позовної заяви та доданих до неї документів обов`язковою є їх перевірка суддею на предмет відповідності вимогам ст. 175 та 177 ЦПК України і вирішення питання щодо наявності підстав для залишення позову без руху та в подальшому для визнання позовної неподаною та її повернення позивачеві.

Статтею 177 ЦПК України визначено документи, що подаються до позовної заяви.

Частиною першою цієї статті передбачено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Згідно ч.7 ст.43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Отже,визначені наведеними статтями ЦПК України вимоги до форми та змісту позовної заяви, а також документів, які додаються до позовної заяви, в тому числі і щодо необхідності надання заявником доказів надсилання поданих ним документів протилежній стороні, є проявом здорового формалізму, який передбачає обов`язок всіх учасників судового процесу дотримуватися процедур, визначених законодавством, нехтування якими призводить до суттєвих негативних наслідків.

Разом з тим, згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, та як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішення питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Белеш та інші проти Чеської Республіки», «ЗУБАЦ ПРОТИ ХОРВАТІЇ» (ZUBAC v. CROATIA), (Beles and Others v. the Czech Republic), №47273/99, пп. 50-51 та 69, ЄСПЛ 2002 IX, та «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), №35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).

Суд вважає загальновідомою обставину щодо запровадження на всій території України з 24.02.2022 року воєнного стану внаслідок збройної агресії російської федерації.

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309, населені пункти Новокаховської міської територіальної громади Херсонської області (за винятком смт. Козацьке та Веселе) з 24.02.2022 року до теперішнього часу є тимчасово окупованою територією.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, останнім відомими позивачеві місцем проживання відповідача ОСОБА_2 смт.Дніпряни Каховського району Новокаховської міської територіальної громади Херсонської області, які згідно наведеного вище Переліку є тимчасово окупованою територію та відповідно не мають поштового або іншого сполучення.

При цьому статтею 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають електронного кабінету, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.

З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають електронного кабінету, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади України з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України з урахуванням вимог, визначених Законом України "Про доступ до судових рішень", у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень.

З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

Передбачений цією статтею порядок виклику в суд та повідомлення про судове рішення може застосовуватися стосовно інших учасників судового процесу, адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи яких знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо від цього залежить реалізація ними своїх процесуальних прав і обов`язків.

З огляду на викладене, а також враховуючи визначений законом порядок виклику в суд та повідомлення про судове рішення учасника справи, остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи якого знаходиться на тимчасово окупованій території, який не має офіційної електронної адреси, апеляційний суд вважає, що повернення позовної заяви з підстав ненадання доказів надсилання її копії особі, яка перебуває на тимчасово окупованій території, є проявом надмірного формалізму та об`єктивною перешкодою у доступі позивача до судочинства.

У відповідності до ч.1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Струс Наталія Ярославівна, задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 05 липня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуюча ________________ Н.В.Орловська

Судді: ________________ Л.П.Воронцова

________________ В.В.Майданік