Справа №:755/6888/23
Провадження №: 2/755/225/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про зупинення провадження

"23" січня 2024 р. м.Київ

Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Коваленко І.В.,

при секретарі - Назарової І.В.,

за участю:

представник позивача - адвокат Редька Д.О.,

представник відповідача - адвокат Лебединська Н.С. (в режимі відеоконференції),

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва клопотання представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Лебединської Н.С. про надання строку на примирення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

25.05.2023 року до Дніпровського районного суду міста Києва звернувся ОСОБА_2 в інтересах якого діє - адвокат Бабенко Ю.С. із позовною заявою до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, а тому є неможливим. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

01.06.2023 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

30.10.2023 року представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Лебединська Н.С.через систему «Електронний суд» направила відзив на позовну заяву, в якому просила суд про надання сторонам строку на примирення - 6 місяців, мотивуючи ти, що для врегулювання сімейної кризи через тимчасове перебування відповідачки та 3-х малолітніх дітей в іншій державі.

16.11.2023 року представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Бабенко Ю.С. подав до суду письмові пояснення, вказавши, що позивач наполягає на задоволені позовних вимог та категорично заперечує проти надання сторонам додаткового строку на примирення. Рішення про розірвання шлюбу є остаточним і збереження шлюбу між сторонами є неможливим. Примирення неможливе не з причин перебування відповідачки з дітьми за кордоном, а через не бажання позивача поновлювати та продовжувати шлюбно-сімейні стосунки, які були втрачені ще задовго до від`їзду останньої з України.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Редька Д.О. заперечувала проти надання сторонам строку на примирення, вважала, що з дня звернення позивача з позовною заявою до суду у сторін було достатньо часу примиритися, однак цього не відбулося.

Представник відповідача - адвокат Лебединська Н.С. (в режимі відеоконференції) наполягала на наданні судом строку на примирення подружжя, вказувала, що вжиття судом заходів для примирення подружжя не суперечитиме моральним засадам суспільства, окрім того, знаходячись з трьома дітьми за кордоном через введення в Україні воєнного стану та вимушену еміграцію, відповідачка втратила з позивачем емоційний зв`язок, переживає моральні страждання, намагається відновити стосунки із чоловіком.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. (ст.24 Сімейного кодексу України)

Згідно з ч.5 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд справа №442/6319/16-ц,/ постанова від 30.05.2019 року.

Як убачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.08.2006 року. Від шлюбу сторони мають спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до частини сьомої статті 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

При вирішення питання щодо підстав для надання сторонам строку на примирення, суд враховує, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі протягом тривалого часу, мають на утриманні трьох малолітніх дітей, відповідачка висловила свої заперечення стосовно підстав позову, має намір зберегти сім`ю та вживати заходів для примирення подружжя, в той же час обставин, які б вказували на те, що примирення подружжя суперечить моральним засадам суспільства, створює загрозу морально та/або фізично стану здоров`я позивача не встановлено, тому суд вважає за можливе та доцільне надати сторонам строк для примирення - шість місяців, якого має бути достатньо для вжиття заходів для примирення.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Керуючись статтею 111 СК України, статтями 240, 251, 260, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Лебединської Н.С. про надання строку на примирення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Надати сторонам у справі про розірвання шлюбу ОСОБА_2 до ОСОБА_1 строк на примирення - шість місяців.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу зупинити до закінчення строку для примирення - до 23 липня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Повний текст ухвали виготовлений 23 січня 2024 року.

Суддя І.В.Коваленко