Справа №751/6074/23
2/705/881/24 РІШЕННЯ
17 вересня 2024 року м.Умань
Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА ПрАТ «НАК «НАДРА УКРАЇНИ» «ЧЕРНІГІВНАФТОГАЗГЕОЛОГІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Директор ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА ПрАТ «НАК «НАДРА УКРАЇНИ» «ЧЕРНІГІВНАФТОГАЗГЕОЛОГІЯ» Скляр О. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА ПрАТ «НАК «НАДРА УКРАЇНИ» «ЧЕРНІГІВНАФТОГАЗГЕОЛОГІЯ» суму основного боргу у розмірі 15 041, 03 грн, інфляційні втрати у розмірі 1619,35 грн, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної суми боргу за кожен день прострочення в оплаті в сумі 6593,33 грн та 3% річних у розмірі 395,60 грн за договором оренди нерухомого майна № 33/20 від 22.01.2020 та судові витрати в сумі 2684,00 грн.
В обґрунтування позову посилався на те, що 22 січня 2020 року між фізичною особою ОСОБА_1 та ДОЧІРНІМ ПІДПРИЄМСТВОМ ПрАТ «НАК «НАДРА УКРАЇНИ» «ЧЕРНІГІВНАФТОГАЗГЕОЛОГІЯ» укладено Договір оренди нерухомого майна № 33/20.
Порядок перерахування орендної плати визначено п. 3.4 Договору. Орендна плата перераховується орендарем на рахунок повіреного на підставі виставленого останнім рахунку не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем оренди, за який проводиться оплата.
Оскільки договірні зобов`язання щодо здійснення орендної плати за користування вищевказаним майном ОСОБА_1 не виконувались, станом на сьогоднішній день, згідно бухгалтерського обліку, за орендарем рахується борг в сумі 15 041, 03 грн. Факт визнання орендарем заборгованості по договору підтверджується підписаною додатковою угодою № 1 від 09.08.2022 до договору оренди нерухомого майна № 33/20 від 22 січня 2020 року, а також актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2020 по 03.08.2022.
Відповідачу неодноразово направлялись претензії щодо позасудового врегулювання спору та добровільної оплати заборгованості за договором. 12.05.2023 № 19/272/328 відповідачу було направлено претензію (кредиторську вимогу) про сплату заборгованості, яка на момент подачі даної позовної заяви також залишилася без відповіді, а заборгованість не сплачена. 13.07.2023 вих. № 19/359/435 відповідачу повторно було направлено претензію (кредиторську вимогу) про сплату заборгованості, яка на момент подачі даної позовної заяви також залишилася без відповіді, а заборгованість не сплачена.
Ухвалою суду від 19.12.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного провадження.
Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідач повідомлені належним чином. Заперечення проти такого розгляду справи від відповідача судом у встановлений строк не отримано.
06.02.2024 від відповідача до суду повернувся конверт разом з ухвалою про відкриття провадження, з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідач вважається таким, якому вручена ухвала про відкриття провадження у справі.
Станом на день розгляду справи відзив від відповідача ОСОБА_1 до суду не надійшов.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних для вирішення спору. Даний позов належить задовольнити з огляду на таке.
Відповідно до п. 3.4 Договору орендна плата перераховується орендарем на рахунок повіреного на підставі виставленого останнім рахунку не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем оренди, за який проводиться оплата.
Відповідно до додаткової угоди № 1 від 09.08.2022 до Договору оренди нерухомого майна № 33/20 від 22.01.2020 орендар визнав свій борг у сумі 13 100,09 грн, оскільки 6390,04 грн відповідач пообіцяв сплатити у день підписання додаткової угоди і зобов`язався сплатити його до 01.09.2022.
Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Уклавши договір оренди від 22 січня 2020 року та додаткову угоду від 09 серпня 2022 року на умовах, викладених у них, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були закріплені в останніх.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Частиною першою статті 760 ЦК України визначено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).
За приписами частин першої, третьої, п`ятої статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі статями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем визначені у договорі оренди від 22 січня 2020 року зобов`язання відповідно до умов договору не виконані. Доказів зворотного стороною відповідача, що в силу вимог статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком, суду не надано.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Відтак положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30.03.2016 у справі № 6-2168цс15, а також підтверджена постановою Верховного Суду від 19.03.2018 у справі № 718/2080/17-ц.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до частин 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 10.1 договору оренди від 22.01.2020 № 33/20 передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.
Відповідно до п. 10.2 договору оренди у разі порушення строку повернення майна повіреному, зазначеного в пункті 2.4 даного договору, орендар зобов`язаний сплатити повіреному неустойку у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за весь час прострочення.
Відповідно до п. 10.3 договору оренди орендар, який прострочив виконання грошових зобов`язань, передбачених п. 3.4 та п. 3.6 цього договору, на вимогу повіреного зобов`язаний сплатити йому суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми, а також пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення вказаних платежів, включаючи день оплати.
Із наявного у матеріалах справи наданого позивачем розрахунку пені вбачається, що її розмір становить 6593,33 грн.
Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, своїм правом на заперечення позовних вимог та спростування розрахунків позивача не скористався, суд доходить висновку про необхідність стягнення з нього на користь позивача суми основного боргу у розмірі 15 041, 03 грн за договором оренди нерухомого майна № 33/20 від 22.01.2020, інфляційних втрат у розмірі 1619,35 грн, пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної суми боргу за кожен день прострочення в оплаті в сумі 6593,33 грн та 3% річних у розмірі 395,60 грн.
За змістом статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідачем, у свою чергу, жодних належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог не надано.
Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, умов договору та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА ПрАТ «НАК «НАДРА УКРАЇНИ» «ЧЕРНІГІВНАФТОГАЗГЕОЛОГІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіналежить задовольнити.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 2 684,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 12-13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 354 ЦПК України, суд
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА ПрАТ «НАК «НАДРА УКРАЇНИ» «ЧЕРНІГІВНАФТОГАЗГЕОЛОГІЯ» суму основного боргу у розмірі 15 041, 03 грн за договором оренди нерухомого майна № 33/20 від 22.01.2020, інфляційні втрати у розмірі 1619,35 грн, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної суми боргу за кожен день прострочення в оплаті в сумі 6593,33 грн та 3% річних у розмірі 395,60 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА ПрАТ «НАК «НАДРА УКРАЇНИ» «ЧЕРНІГІВНАФТОГАЗГЕОЛОГІЯ» судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Учасник справи, якому копія рішення суду не була вручена у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.
Відповідач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Суддя О.І.Єщенко