Справа № 953/5574/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Власової Ю.Ю.

секретар судового засідання - Іоненко С.Р.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - Бєлова Олександра Євгеніївна ,

відповідач - військова частина НОМЕР_1 ,

представник відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення безпідставно набутих коштів,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Харкова до військової частини НОМЕР_1 про повернення безпідставно набутих коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом стягнення грошових коштів у розмірі 19773,90 грн у ході виконавчого провадження по справі № 642/4969/18, заочне рішення у якому, у подальшому, скасовано.

Аргументи учасників справи.

Представником відповідача на адресу суду подано відзив на позовну заяву, в якій він заперечував проти задоволення позову.

Відзив мотивований тим, що грошові кошти стягнуті з позивача у відповідності до чинного законодавства.

05.08.2024 до Київського районного суду м. Харкова надійшла відповідь на відзив із запереченням обставин, викладених у відзиві.

Рух справи.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 25.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Участь у справі сторін та інших учасників справи.

У судове засідання представник позивача, не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позов підтримано.

У судове засідання представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час і місце його проведення, не з`явився.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їхній сукупності та надавши їм належну правову оцінку, приходить до наступного.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

30.11.2021 Ленінським районним судом м. Харкова у справі № 642/4969/18 за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди скасовано заочне рішення, ухвалене Ленінським районним судом м. Харкова від 30.11.2021 у справі № 642/4969/18. Вказане провадження у цивільній справі за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, - закрито.

Постановою від 05.07.2021 Державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Тарасової Н.С. відкрито виконавче провадження, АСВП № НОМЕР_4 про стягнення з ОСОБА_4 на користь військової частини НОМЕР_1 матеріальну школу у розмірі 610624,50 грн., понесені судові витрати у розмірі 9159,37 та 61978,39 грн. виконавчого збору.

Постановою від 13.06.2023 Головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасової Н.С. закрито виконавче провадження на підставі п. 5 частини першої статті 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», закінчено виконавче провадження АСВП № НОМЕР_4.

Відповіддю від 28.02.2024 № 16594 Холодногірсько-Новобаварського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові на адвокатський запит, що отримана позивачем 05.03.2024, останнього повідомлено, що на користь стягувача ВІЙСЬКОВА ЧАСТИНА НОМЕР_1 в ході примусового виконання перераховано кошти у розмірі 19773,90 грн.

Таким чином, на користь відповідача з позивача стягнуто 19773,90 грн без врахування витрат виконавчого провадження.

05.03.2024 адвокатом Бєловою О.Є. в інтересах позивача відповідачу військовій частині НОМЕР_1 направлено письмову вимогу (претензію) про повернення безпідставно набутих коштів у розмірі 19773,90 грн., які були набуті в ході виконавчого провадження АСВП № НОМЕР_4, та надано строк на виконання вимоги протягом 30 робочих днів з дня отримання цієї вимоги.

14.05.2024 на адресу представника позивача надійшов лист військової частини НОМЕР_1 від 03.05.2024 № 40/17/12-4796 «Про розгляд вимоги (претензії)», якою відмовлено у поверненні коштів у сумі 19773,90 грн, стягнутих у ході виконавчого провадження № НОМЕР_4 з посиланням на відсутність правових підстав для повернення зазначених коштів.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

При цьому за правилами статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені приписами частини другої ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Наведене дозволяє дійти висновку, що обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Верховним Судом у постанові від 17.04.2019 у справі N 757/16163/17 наголошено, що ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Узагальнюючи викладе, можна дійти висновку про те, що кондикція - позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого речового права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави.

Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження виникнення між сторонами справи будь-яких договірних відносин.

Судом встановлено, 30.11.2021 Ленінським районним судом м. Харкова у справі № 642/4969/18 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди скасовано заочне рішення, ухвалене Ленінським районним судом м. Харкова від 30.11.2021 у справі № 642/4969/18.

До скасування заочного рішення, військовою частиною НОМЕР_1 звернено до виконання виконавчі листи у справі № 642/4969/18.

У ході виконавчого провадження з позивача на користь відповідача стягнуто грошові кошти у розмірі 19773,90 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.11.2021 у справі №м642/4969/18 провадження по справі закрито.

Тобто, правові підстави для зберігання грошових коштів, стягненні у ході виконавчого провадження, відпали.

Отже, на думку суду, відповідач без достатніх правових підстав на даний час зберігає грошові кошти, що належать позивачу, та у відповідності до ст. ст. 1212, 1213 ЦК України повинен повернути позивачу отримані грошові кошти у розмірі 19773,90 грн., у зв`язку з чим, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з військової частини НОМЕР_1 безпідставно набутих коштів є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтовані, підтверджуються належними та допустимими доказами, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Інші доводи та заперечення сторони відповідача, а також дослідженні докази означених вище висновків суду не спростовують.

При цьому, суд ураховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Щодо судових витрат

За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанції № 9855-2480-4255-2722 від 21.06.2024, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 968,96 грн., який підлягає стягненню з відповідача на його користь.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , - задовольнити.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) грошові кошти у розмірі 19773 (дев`ятнадцять тисяч сімсот сімдесят три) гривні 90 копійок.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок, що складаються з судового збору.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень:http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Представник позивача - Бєлова Олександра Євгеніївна , м. Харків, вул. Алчевських, 23, оф. 7А.

Відповідач - військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Представник відповідача - ОСОБА_3 , АДРЕСА_3.

Суддя Ю.Ю. Власова