Справа № 539/3862/24
Провадження № 2/539/1252/2024
УХВАЛА

18.09.2024

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Г.М.Гуменюк ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ.

Суд, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху у зв`язку із невідповідністю вимогам ст.175 ЦПК України.

Так, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягується чи оспорюються.

Ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна (п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України).

Позивач в обґрунтування ціни позову надала копії довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 28.08.2024 року, у яких зазначена оціночна вартість об`єктів оцінки, а саме:

земельної ділянки з кадастровим №5:05:001:0061 за адресою: АДРЕСА_1 ;

земельної ділянки з кадастровим №5:05:001:0062 за адресою: АДРЕСА_1 ;

житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що Порядок ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затверджений наказом Фонду державного майна України від 17.05.2018 № 658 (у редакції наказу Фонду державного майна України від 12.01.2021 № 24), додатком до якого є надані суду довідки, визначає механізм ведення Фондом державного майна України (далі - Фонд) Єдиної бази даних звітів про оцінку, формування електронних довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості та реєстрації звітів про оцінку майна, складених суб`єктами оціночної діяльності (оцінювачами) для цілей обчислення доходу платника податку - фізичної особи від продажу (обміну) нерухомого майна, а також доходу, отриманого платником податку в результаті прийняття ним у спадщину чи дарунок майна (крім випадків успадкування та/або отримання у дарунок майна, вартість якого оподатковується за нульовою ставкою), доходу, отриманого за іншими правочинами, за якими здійснюється перехід права власності на нерухомість, дохід за якими підлягає оподаткуванню у випадках, передбачених Податковим кодексом України.

Відтак, сфера застосування оціночної вартості дуже обмежена: лише для оподаткування доходів фізичних осіб від продажу власного майна, а тому, суд не може прийняти надані позивачем довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості, як доказ дійсної (ринкової) вартості нерухомого майна, що є предметом спору.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Статтею 3 цього Закону передбачено, що оцінка майна це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Датою оцінки є дата, за станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 №10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача.

Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення розміру судового збору, який повинен сплатити позивач при зверненні до суду.

З огляду на наведене, довідки про оцінку вартості об`єкта нерухомості від 28.08.2024 №201-08316389, 201-08316337, 201-08316296 не можуть вважатися належним підтвердженням ринкової вартості нерухомого майна, відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», зокрема, не подано звіт про оцінку саме ринкової вартості майна, що унеможливлює прийняти цю оцінку для визначення як ціни позову так і розміру судового збору, який слід сплатити позивачу за подання даного позову.

Отже, при зверненні до суду з майновим позовом, з вимогою про визнання права власності на майно, для визначення ціни позову, суми судового збору, яка підлягає до сплати та вартості спірного майна, необхідно надати звіт про оцінку майна та в разі надання уточненої оцінки щодо дійсної ринкової оцінки майна на теперішній час сплатити 1 відсоток ціни позову із врахуванням вже сплаченого судового збору.

Таким чином, позивачу слід виправити зазначені недоліки позовної заяви.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 ЦПК України позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Додатково суд роз`яснює, відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 175, 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ - залишити без руху, надавши позивачу строк протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків.

У випадку невиконання зазначених в ухвалі вимог позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернена.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Лубенського міськрайонного суду Г.М. Гуменюк