Провадження № 6/470/2/24
Справа № 470/296/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року смт Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Орлової С.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Ляшенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідною заявою, яка підписана його представником адвокатом Кучерявою Т.Ю., у якій зазначив, що рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області №470/296/16-ц від 25 травня 2016 року, з нього було стягнуто аліменти у розмірі частини його заробітку на користь ОСОБА_2 на утримання їх спільної доньки починаючи з 29.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. За його позовом стягнення аліментів припинено з дня набрання законної сили рішенням від 16.08.2021 року. Посилаючись на те, що донька проживає разом з ним з 09 лютого 2019 року, мати дитини не сплачує аліменти на її утримання та має заборгованість, ОСОБА_1 просив суд визнати виконавчий лист виданий Березнегуватський районним судом Миколаївської області 25 травня 2016 року по справі № 470/296/16-ц таким, що не підлягає виконанню.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Кучерява Т.Ю. до суду направила заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі.

Стягувач ОСОБА_2 та її представник адвокат Луконіна Н.В. в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд доходить наступного.

З матеріалів справи убачається, що рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 25 травня 2016 року по справі № 470/296/16-ц з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх спільної доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини його заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 29 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вказаного рішення суду 10 червня 2016 року Березнегуватським районним судом Миколаївської області видано виконавчий лист (а.с.92-93).

Постановою старшого державного виконавця Березнегуватського районного відділу Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Гордієнко Н.І. від 08 липня 2016 року було відкрито виконавче провадження №51599494 з виконання виконавчого листа, виданого 10 червня 2016 року Березнегуватським районним судом Миколаївської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі його заробітку доходу починаючи з 29 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.94).

З 13 січня 2020 року, у зв`язку з ліквідацією відділів державної виконавчої служби, вказане виконавче провадження за № 51599494 перебувало на виконанні Березнегуватського районного відділу державної виконавчої служи Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ( а.с.93-98).

Рішенням Березнегуватського районного суду від 16 серпня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини було задоволено, та припинено з дня набрання цим рішенням законної сили, стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 , які стягувалися з нього на підставі рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 25 травня 2016 року по справі № 470/296/16-ц. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року зазначене рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 16 серпня 2021 року було змінено, шляхом викладення абзацу другого резолютивної частини в новій редакції, а саме припинено з 01 лютого 2019 року стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються на підставі рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 25 травня 2016 року по справі № 470/296/16-ц, у розмірі частини його заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 29 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття ( а.с.26). Мотивами для прийняття такого рішення стало те, що з лютого 2019 року спільна донька сторін ОСОБА_3 , проживає разом з батьком ОСОБА_1 , у зв`язку з чим припинився його обов`язок сплачувати аліменти на підставі рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 25 травня 2016 року по справі № 470/296/16-ц.

З матеріалів виконавчого провадження № 51599494 убачається, що виконавчий лист виданий 10 червня 2016 року на підставі вказаного вище рішення суду, з 27 червня 2023 року прийнятий для примусового виконання Першим відділом державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), де перебуває на примусовому виконанні дотепер. З розрахунку заборгованості складеного головним державним виконавцем Першим відділом державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Даніловим О. убачається, що ОСОБА_1 має заборгованість по аліментам, які він мав сплачувати за рішенням суду по справі № 470/296/16-ц від 25 травня 2016 року, розмір якої станом на 31 січня 2019 року становить 42172 грн. 61 коп. ( а.с.131).

Звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_1 зазначав, що починаючи з 01 лютого 2019 року на підставі рішення суду припинено його обов`язок сплачувати аліменти, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Однак аналізуючи такі доводи заяви заявника суд зауважує що в разі, якщо аліменти сплачувалися на підставі рішення суду і існує відкрите виконавче провадження, варто враховувати, що і цей етап потребує уваги для реалізації рішення про припинення стягнення аліментів.

Так той із батьків, який отримав рішення про припинення стягнення з нього аліментів, має додатково звернутися до державної виконавчої служби, або приватного виконавця, який здійснював примусове виконання рішення про стягнення аліментів.

Метою такого звернення є закінчення виконавчого провадження, що можливо за наявності рішення суду про припинення стягнення аліментів (яке набрало чинності) та відсутності заборгованості зі сплати аліментів у межах існуючого виконавчого провадження. Однак з матеріалів виконавчого провадження убачається, що виконавче провадження №51599494 не закінчене, а нарахована заборгованість по аліментам в сумі 42172 грн. 61 коп., яка утворилася з 29 квітня 2016 року по 31 січня 2019 року ОСОБА_1 не сплачена.

В разі незгоди заявника з розрахунком державного виконавця, існує механізм оскарження дій державного виконавця передбачений частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім цього, хоча обов`язок заявника по сплаті аліментів і був припинений на підставі рішення суду з 01 лютого 2019 року, однак ОСОБА_1 не звільнявся судом від заборгованості зі сплати аліментів за минулий період.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 2 статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В Узагальненні практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, № 8 від 25 вересня 2015 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно зі ст.194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому ст.199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Статтею 179 СК України в редакції, яка діяла до 08 серпня 2017 року, було передбачено, що аліменти, одержані на дитину є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, які одержані для її утримання.

Стаття 179 СК України в редакції, що діє з 08 серпня 2017 року, передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини, тобто сума заборгованості за рішенням суду по аліментам на теперішній час є власністю дитини.

Отже, враховуючи наявну заборгованість ОСОБА_1 по аліментах, яка в установленому порядку не скасована та не припинена, суд не може дійти висновку про відсутність у боржника обов`язку здійснювати виплати за цим виконавчим листом, а тому вважає що відсутні підстави для визнання виконавчого листа виданого 10 червня 2016 року по справі № 470/296/16-ц таким, що не підлягає виконанню.

Посилання заявника на наявність у ОСОБА_5 заборгованості по аліментам, що виникла на підставі судового наказу Заводського районного суду м.Миколаєва № 487/6247/21, також не може слугувати підставою для визнання виконавчого листа виданого 25 травня 2016 року за рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області по справі № 470/296/16-ц, про стягнення аліментів з заявника, таким що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.12-19, 259,261,432 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С. Ф. Орлова