Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3540/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.

при секретарі Буйновській А.П.,

за участю представника позивача

за довіреністю Давиденка В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», на підставі відповідної ліцензії та рішення Черкаського міськвиконкому № 520 від 24.05.2000 забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси.

Надання послуг з централізованого опалення (постачання теплової енергії) у будинку АДРЕСА_1 здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ».

Оскільки у будинку АДРЕСА_1 встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири. У період до встановлення будинкового лічильника обліку теплопостачання нарахування за послуги здійснюється згідно із п.п. 40-49 вказаних Правил, а саме, - а саме у разі у разі відсутності будинкових засобів обліку теплової енергії споживач сплачує послуги пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири та з урахуванням температури повітря зовнішнього середовища.

Лічильник обліку теплової енергії у квартирі АДРЕСА_1 не встановлений, тому відповідно до п. 24 Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 № 830, розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалювальній площі (об`єму) приміщення споживача, відповідно до Методики розподілу, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315.

Як зазначено, по даному особовому рахунку за послуги постачання гарячої води плата не нараховується.

Типові договори приєднання на надання відповідних послуг, згідно із зазначеними вище постановами № 830 та № 1182, опубліковані на офіційному веб-порталі підприємства.

Обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи гарячого водопостачання, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень у будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) незалежно від обсягу спожитої гарячої води у кожному розрахунковому періоді в опалювальний та між опалювальний період пропорційно до загальних/опалювальних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 25.05.2023, квартира АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва, виданого 15.11.2019 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Кондаковою Н.В. за реєстровим № 1957, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.11.2019 за номером запису про право власності: 34171330, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача (відповідача), так і на виконавця (позивача) (п. 1 ч. 2 ст. 7, п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Разом з тим, відповідач, фактично споживши зазначені вище послуги, не надсилав товариству жодних скарг чи претензій (передбачених п. 37 Правил надання послуг, з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 та ст.ст. 27, 28 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання. Це свідчить про те, що позивач надавав відповідачу житлово-комунальні послуги належним чином, а саме: якісно, своєчасно та у повному обсязі.

До того ж, зазначена вище квартира не від`єднана від мереж централізованого опалення з додержанням вимог Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом № 4 від 22.11.2005 Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України (та Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Наказом № 169 від 26.07.2019 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України).

У позовній заяві зазначено, що заходи досудового врегулювання спору з відповідачем не проводились.

Таким чином, відповідно до зазначених вище норм закону, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користується ними.

Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Як зазначено, відповідач своєчасно та у повному обсязі з січня 2020 року не вносив плату за отримані послуги централізованого опалення (постачання теплової енергії), а також не здійснював оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, відповідно до ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та відповідно до рішення Черкаського міськвиконкому № 1021 від 17.09.2019, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.06.2023 складає 25423 грн. 91 коп., що підтверджується листом-розрахунком по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

До того ж, відповідачу на суму боргу, відповідно до ст. 625 ЦК України, нараховані інфляційні втрати у розмірі 1686 грн. 16 коп. та 3 % річних, що становить 596 грн. 74 коп.

На підставі викладеного вище, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та внески у розмірі 25423 грн. 91 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 1686 грн. 16 коп., три відсотки річних у розмірі 596 грн. 74 коп. Крім того, просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати у розмірі 3028 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 08.05.2024 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Вказана цивільна справа визнана судом малозначною (незначної складності) і розглядається у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали.

16.07.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що плата споживачу за спожиту послугу з постачання теплової енергії обраховується в залежності від розміру встановленого тарифу, а також обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Саме на надавача послуги покладається обов`язок щодо здійснення такого розрахунку спожитої послуги відповідно до вимог законодавства, а споживач має перевірити такий розрахунок. В зв`язку з тим, що у щомісячних рахунках позивача були відсутні покази лічильників та будь-які вихідні дані для проведення перевірки нарахованої ціни послуги, сам розрахунок вартості послуги також відсутній. За період з 2020 року він неодноразово звертався до позивача про надання помісячних рахунків на надані послуги із теплопостачання по квартирі АДРЕСА_1 із зазначенням обсягу наданих послуг, відповідно до лічильників та розрахунку спожитої послуги, проведеної відповідно до законодавства, з урахуванням його частки в загальному обсязі наданих послуг по будинку № 7 . Як зазначено, на його звернення від 22.05.2023, таку інформацію також не було надано. Натомість, наданий позивачем лист-розрахунок наданих послуг, а також розрахунок суми заборгованості до позовної заяви, не містить належної інформації та обрахунку розміру спожитої послуг, із дотриманням встановленої методики, та які б можливо було перевірити, а лише містить помісячні суми послуги, які жодним чином не обґрунтовані. Отже, на його думку, у позовній заяві відсутні будь-які первинні документи щодо обсягу наданих послуг, розрахунки щомісячних нарахувань за надані послуги згідно з методикою, визначеною законодавством і відповідно до бази нарахування, якою володіє виключно позивач і які покладені саме на нього чинним законодавством. Без зазначеної вище інформації він не має можливості перевірити правильність нарахування суми наданих послуг, яку позивач хоче стягнути.

Крім того, вказує, що предметом доказування у цій справі має бути не тільки факт порушення права позивача щодо невиконання ним договору, але і обсяг такого порушеного права, тобто розмір заборгованості, щодо якої позивач просить прийняти рішення. Так, позивач покликається на лист-розрахунок по ОР № 31843069 в якості підтвердження факту, що сума його заборгованості становить 25423 грн. 91 коп., але із цим він не погоджується, оскільки, цей лист-розрахунок містить лише перелік сум щомісячних нарахувань, без будь-якого підтвердження факту і розміру надання послуги (кількості переданого тепла) та її вартості саме у такому розмірі, а не іншому. Вказане свідчить, що обсяг спожитої ним теплової енергії та сума заборгованості за спожиту теплову енергію мала бути доведена позивачем на підставі належних, допустимих і достатніх доказів, які мають підтверджувати достовірність таких даних та правильність проведеного розрахунку відповідній методиці, а такий розрахунок має бути перевірено судом за участі сторін. Натомість, такі докази у справі - відступні.

Вважає, що за наведених вище обставин, суду не було надано належних та допустимих, у розумінні ст.ст. 76-81, 89 ЦПК України, доказів на підтвердження дійсного обсягу спожитої ним теплової енергії, а відтак і дійсного розміру заборгованості за спожиті послуги, а наявні у матеріалах справи докази не дозволяють встановити такі обставини. Таким чином, просить відмовити в задоволенні позовної заяви.

Відповідь на відзив подана не була.

У судовому засідання представник позивача за довіреністю - Давиденко В.Ю. підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити у повному обсязі на підставі обґрунтування, що наведене у позові та з урахуванням доданих до нього матеріалів.

У судове засідання відповідач не з`явився, хоча судом повідомлявся у встановленому законом порядку про місце, день і час розгляду справи, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Разом з тим, 25.07.2024 представник відповідача - адвокат Кірса В.В. подав до суду письмову заяву від 25.07.2024 про розгляд справи без його участі та без участі відповідача.

Врахувавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини .

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України).

У судовому засіданні встановлено, що ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», на підставі ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.11.2012 № 374 (переоформлено рішенням від 29.12.2016 №2444) та рішень Черкаської міської ради № 520 від 24.05.2000, № 1480 від 31.10.2007, забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація, а послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. Згідно з наведеним вище, ПрАТ «Черкаське хімволокно», як суб`єкта господарювання з постачання теплової енергії, законодавством визначено виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема договору купівлі-продажу квартири від 25.05.2023, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Кондаковою Н.В., ОСОБА_1 відчужив ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві особистої приватної власності на підставі Свідоцтва, виданого 15.11.2019 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Кондаковою Н.В. за реєстровим № 1957, яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно цим же нотаріусом 15.11.2019 за номером запису про право власності: 34171330, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101. Тобто, відповідач ОСОБА_1 був власником квартири АДРЕСА_1 , з 15.11.2019 по 25.05.2023.

За відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру за № 582085 від 08.05.2024, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 з 21.02.2024.

Між тим, у постановах Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 757/29813/17-ц, 25.06.2020 у справі № 520/16591/16-ц сформульовано правові висновки, про те, що факт відсутності реєстрації особи у квартирі не звільняє її, як власника квартири, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг.

До квартири АДРЕСА_1 надаються послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) від ВП «Черкаська ТЕЦ», відповідач отримував відповідні послуги, відкрито о/р № НОМЕР_1 , за яким, відповідно до листа-розрахунку, станом на 01.06.2023 наявна заборгованість за надані послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) у розмірі - 25423 грн. 91 коп., оскільки відповідач ухиляється від перерахування щомісячної оплати за послуги централізованого опалення у повному розмірі, про що свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості. Відповідно до дослідженого розрахунку, який наданий позивачем, вбачається, що відповідач не сплачував вказані вище комунальні послуги, починаючи з січня 2020 року.

Правове регулювання правовідносин власників житлового приміщення належного їм на праві приватної власності, здійснюється на підставі норм ЦК України, які регулюють правовідносини з права власності.

Обов`язок по утриманню майна, включаючи обов`язок по сплаті житлово-комунальних послуг, покладається законом на відповідача, як на власника квартири, незалежно від факту його реєстрації чи проживання у житловому приміщенні. Частиною 3 статті 13 Конституції України передбачено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не передбачено договором або законом.

За змістом ст.ст. 67-68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно.

Крім того, відповідно до п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (які були чинними на час спірних правовідносин, але з 01.05.2022 втратили чинність, враховуючи постанову КМУ від 02.02.2022 №85), споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

З моменту надання позивачем споживачу послуг з централізованого опалення, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг.

Основні засади організаційних, господарських відносин між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною, особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, які на час розгляду справи по суті хоч і втратили чинність, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 85 від 02.02.2022, проте період, за який виникла заборгованість у відповідачів, підпадає під їх регулювання.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами п. 2 ч. 1 ст. 5 цього Закону). Права та обов`язки споживача визначені у статті 7 згаданого Закону.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 (у першій редакції, яка була чинною з 10.12.2017, зокрема і на час виниклих правовідносин), комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства. Внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання включаються до плати виконавцю відповідної комунальної послуги і в рахунку відображаються окремо.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради №1021 від 17.09.2019 встановлені розміри внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії та постачання гарячої води власникам (співвласникам) будівель, які приєднані до інженерних мереж ВП «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно», зокрема щодо будинку АДРЕСА_1 .

Отже, позивачем законно нарахована плата, як внески, на виконання рішення органів місцевого самоврядування, і заборгованість відповідача по несплачених внесках становить 66 грн. 22 коп., яка підлягає до стягнення.

Положеннями, які закріплені у Законі України «Про житлово-комунальні послуги» (№2189-VІІІ), зокрема, статтями 7, 8 визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Крім того, згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води передбачені статтями 21 та 22 цього Закону.

До того ж, нарахування позивачем оплати житлово-комунальних послуг за нормами споживання відповідає вимогам Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (які були чинними на час спірних правовідносин, але з 01.05.2022 втратили чинність, враховуючи постанову КМУ від 02.02.2022 №85).

Встановлено, що у будинку АДРЕСА_1 встановлено будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, тому, відповідно до п. 12 Правил, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку.

У період до встановлення будинкового лічильника обліку теплопостачання нарахування за послуги здійснюється згідно із п.п. 40-49 вказаних Правил, а саме, - у разі відсутності будинкових засобів обліку теплової енергії споживач сплачує послуги пропорційно опалювальній площі квартири та з урахуванням температури повітря зовнішнього середовища.

Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках, зокрема, - у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до п. 18 цих Правил. Після отримання показань квартирних засобів обліку, якщо вони відрізняються від розрахованих за показаннями будинкових засобів обліку, виконавець здійснює коригування плати за надану послугу в наступному розрахунковому періоді шляхом зменшення або збільшення обсягів спожитої кожним споживачем послуги, що відображається в платіжному документі періоду, наступного за здійсненням коригування.

Також, встановлено, що лічильник обліку теплової енергії у квартирі АДРЕСА_1 не встановлений, тому відповідно до п. 24 Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 № 830, розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалювальній площі (об`єму) приміщення споживача, відповідно до Методики розподілу, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315.

До того ж, судом встановлено, що по особовому рахунку № НОМЕР_1 не нараховується плата за постачання гарячої води.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Типові договори приєднання на надання відповідних послуг згідно постанов КМУ № 830 та № 1182 опубліковані на офіційному веб-сайті позивача.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідач ОСОБА_1 , який у період з 15.11.2019 по 25.05.2023, за який позивачем нарахована заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії), був власником квартири АДРЕСА_1 , мав право на проживання, був споживачем послуг, які надаються до вказаної квартири, проте своєчасно та у повному обсязі не вносив плату за надані послуги централізованого опалення, тож згідно з розрахунком ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», повинен сплатити заборгованість по оплаті вказаних послуг у загальному розмірі - 25357 грн. 69 коп., враховуючи інформації про жилу площу кімнат та площу місць загального користування квартири, тарифи, які є чинними і не спростовані відповідачем.

За дослідженим розрахунком вбачається, що відповідач з січня 2020 року по травень 2023 року включно жодного разу не здійснював оплату за житлово-комунальні послуги (постачання теплової енергії).

Також слід стягнути з відповідача на користь позивача внески у розмірі 66 грн. 22 коп., які нараховані за період з січня 2020 року по травень 2023 року, з врахуванням рішення виконкому Черкаської міської ради № 1021 від 17.09.2019.

Відповідачем не надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті комунальних послуг, а також свого розрахунку заборгованості, або ж доказів про повне погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням ними зобов`язань з оплати за отримані послуги. Крім того, відсутні докази, що позивач неналежно надавав послуги, або відповідач відмовився від отримання вказаних послуг.

При вирішенні спору судом враховані висновки Верховного Суду, які висловлені у постановах від 02.04.2020 у справі №757/29813/17-ц, від 25.06.2020 у справі №520/16591/16ц.

Що стосується відсутності укладеного договору між позивачем та відповідачем, то слід звернути увагу на висновки Верховного Суду, які висвітлені у постанові по справі №210/5796/16-ц від 18.03.2019. Зокрема, зазначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідачів обов`язку оплачувати надані йому послуги, так як вони є споживачами наданих послуг. Закон передбачає, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Крім того, якщо споживач не відмовляється від оплати послуг, а оспорює об`єм наданих житлово-комунальних послуг виконавцем або їх якість, у справі повинні бути певні акти - претензії, як докази спростування заявленої суми стягнення.

Аналогічна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі №6-59цс13, постановах Верховного Суду від 10.12.2018 у справі №638/11034/15-ц, від 18.03.2019 у справі №210/5796/16-ц, від 18.12.2019 у справі №522/2625/16-ц, від 25.03.2020 у справі №211/3347/18-ц, від 18.05.2020 у справі №176/456/17, постанові ВП ВС від 07.07.2020 у справі №712/8196/20.

Таких документів споживачем (відповідачем у справі) надано не було. Як і не наведено обставин про те, що відповідач не користувався послугами, наданими позивачем, які постачаються централізовано. Слід зазначити, що доводи, викладені у відзиві, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому є безпідставними і недоведеними належними, допустимими та переконливими доказами.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги (централізоване опалення) у розмірі 25357 грн. 69 коп. та внески у розмірі 66 грн. 22 коп. підлягають до задоволення.

Крім того, оскільки правовідносин, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, то на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано вірний розрахунок інфляційних втрат у сумі 1686 грн. 16 коп. (за період з березня 2020 року по січень 2022 року) та 3 % річних у сумі 596 грн. 74 коп. (за період з лютого 2020 року по січень 2022 року), у зв`язку із простроченням відповідачем оплати комунальних послуг.

Вказаний розрахунок є повним, чітким, об`єктивним, а тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення.

За таких обставин, оцінивши докази, надані позивачем та, враховуючи заперечення відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» підлягають до задоволення у повному обсязі, оскільки встановлено, що позивач є надавачем послуг з централізованого опалення, ним надані відповідні послуги відповідачу, як споживачу таких послуг, наведені ним розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами та не спростовані відповідачем, а тому до стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» підлягає заборгованість за послуги з централізованого опалення та внески у розмірі 25423 грн. 91 коп., інфляційні - 1686 грн. 16 коп., 3 % річних - 596 грн. 74 коп., у зв`язку із простроченням відповідачем оплати комунальних послуг, оскільки він був власником квартири АДРЕСА_1 у період з 15.11.2019 по 25.05.2023, тобто за який позивачем нарахована заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та мав право на проживання у помешканні, до якого позивачем надавалися житлово-комунальні послуги, будучи власником нерухомого майна, і, якими він користувався, не відмовився від послуг, а відтак - був споживачем вказаних послуг. Відсутність договору не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку сплачувати надані та отримані комунальні послуги у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. (платіжна інструкція № 410 від 11.04.2024).

Тож, враховуючи те, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» задоволено у повному обсязі, до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає сума 3028 грн. 00 коп. (судовий збір).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12-13, 76-84, 89, 141, 223, 259, 264-265, 268, 353, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_3 , проживає: АДРЕСА_5 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (м. Черкаси, просп. Хіміків, 76, ) заборгованість за послуги з централізованого опалення, внески у розмірі 25423грн. 91коп., інфляційні - 1686грн. 16коп., 3% річних - 596грн. 74коп., судовий збір у розмірі 3028грн. 00коп., а всього - 30734грн. 81коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 09.09.2024.

Головуючий суддя С. М. Позарецька