КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 761/31332/23

16 вересня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Ящук Т.І.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Марущака Семена Володимировичана заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 січня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Сіромашенко Н.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що 21 січня 2022 року між ним та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір позики, за умовами якого він передав відповідачу на зворотній основі грошові кошти в розмірі 4 248 000,00 грн, що еквівалентно 150 00,00 доларів США по курсу НБУ, а відповідач ОСОБА_1 зобов`язувався повернути грошові кошти в строк до 01 січня 2023 року в повному обсязі. На підтвердження факту отримання грошей відповідачем видано позивачеві розписку.

У встановлений строк позичальник ОСОБА_1 зобов`язання не виконав, грошові кошти не повернув.

Посилаючись на неналежне виконання позичальником ОСОБА_1 своїх зобов`язань, внаслідок чого утворилась заборгованість, позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь борг у розмірі 5 485 290,00 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 12 січня 2024 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення боргузадоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) борг в сумі 5 699 730 (п`ять мільйонів шістсот дев`яносто дев`ять тисяч сімсот тридцять) грн 00 коп., що еквівалентно 150 000 доларам США за курсом НБУ станом на 12.01.2024року, судовий збір в сумі 13956 (тринадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість) грн 80 коп., а всього 5 713 686 (п`ять мільйонів сімсот тринадцять тисяч шістсот вісімдесят шість) грн 80 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1183 (одна тисяча сто вісімдесят три) грн 20 коп. у дохід держави (отримувач коштів -ГУК у м. Києві/Шевченк.р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ)-37993783; банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA0026011).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 13 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 січня 2024 року, ухваленого у справі №№761/31332/23 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за розпискою, залишено без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Марущак Семен Володимирович подав апеляційну скаргу в загальному порядку, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 січня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 5 699 730,00 гривень, що еквівалентно 150 000,00 доларам США за курсом НБУ станом на 12.01.2024, судового збору в сумі 13 956,80 гривень, а всього 5 713 686, 80 гривень.

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи; судом встановлено обставини справи, які є недоведеними; висновки суду не відповідають обставинам справи; судове рішення ухвалено з порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване судове рішення у справі № 761/31332/23 було прийнято без участі відповідача або його представника. Про існування цього рішення до 07 березня 2024 року відповідач не знав і не міг навіть припустити в силу того, що постійно разом із сім`єю проживає на території Великобританії.

Відповідач є громадянином Республіки Кіпр, що підтверджується паспортом громадянина Республіки Кіпр № НОМЕР_2 , виданим 07.08.2019 року.

З 2020 року відповідач має постійне місце проживання у місті Лондон, Великобританія. В Україні з 2020 року постійного місця проживання та реєстрації місця проживання відповідач не має.

З матеріалів справи вбачається, що ані позивач, ані суд першої інстанції не встановили реальне місцезнаходження відповідача. Відповідач не був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та ухвалення судового рішення та не приймав участь у судових засіданнях з правами і обов`язками відповідача згідно вимог ЦПК України.

Відповідно до наявного в матеріалах справи конверту з адресою, на яку суд направляв рекомендовані листи з повідомленням Довідки Укрпошти про причини повернення кореспонденції від 29січня 2024 року, вбачається, що судом зазначено адресу, яка не має жодного відношення до відповідача: « АДРЕСА_3 » та є відмінною від тієї, що зазначав позивачем у своїх документах: « АДРЕСА_4 ».

Сторона відповідача звертає увагу на те що, відповідно до договору оренди від 07листопада 2023 року, ОСОБА_1 , як власник квартири за адресою: АДРЕСА_1 , передав її в оренду Посольству Королівства Нідерландів у м. Києві строком до 19 жовтня 2026 року.

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить Посольству Королівства Нідерландів у м. Києві, а виконавчі дії, які було здійснено в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_9 приватним виконавцем Гненним Д.А. порушують міжнародне та національне законодавство в частині дипломатичного імунітету.

По суті спору сторона відповідача зазначає, що відповідач не знає позивача та не мав з ним справ і грошей у нього ніколи не позичав, що є свідченням того, що таку розписку підготував сам позивач, в якій підробив підпис відповідача.

Крім того, невідомий автор розписки написав її російською мовою та допустив в імені відповідача 2 помилки.

Також наголошує на тому, що у відповідача ніколи не було російського паспорту № НОМЕР_3 , виданого 29.06.1999 року, на який є посилання у розписці від 21.01.2021 року, що означає, що дані про паспорт відповідача вигадані невідомим автором розписки або належать іншій особі, але не відповідачу.

До того ж, інформація від Державної прикордонної служби України додатково підтверджує той факт, що відповідач 21.01.2022 року не підписував і не міг підписувати будь-які документи у місті Києві або в будь-якому іншому місті на території України, оскільки в цей день 21.01.2022 року ОСОБА_1 перебував у місті Лондон, Великобританія, де має постійне місце проживання.

В будь-якому випадку підпис на розписці, який начебто належить відповідачеві, підлягає дослідженню в межах почеркознавчої експертизи, на проведенні якої відповідач наполягає в межах позовного провадження.

Крім того, позивачем було введено суд в оману, надано підроблені документи не тільки щодо наявності боргу перед ним, але і щодо оренди ним квартири у м. Хмельницькому, якої не існує, вказано несправжні адреси та інформацію з метою швидкого отримання незаконного заочного судового рішення та його виконання до моменту оскарження.

Також відповідач просить суд апеляційної інстанції витребувати у Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26; ) інформацію та належним чином засвідчені документи про перетинання ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ), паспорт громадянина Республіки Польща НОМЕР_4 виданий 29.12.2021 року, державного кордону України за період з 01.01.2022 року по 01.03.2024 року з метою встановлення обставин, які мають значення для справи, враховуючи відсутність у відповідача можливості отримати важливу інформацію для встановлення дійсних обставин справи.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

В окремо поданій заяві, що надіслана поштовим зв?язком з міста Хмельницький Україна на адресу Київського апеляційного суду, ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 січня 2024 року - без змін.

Зазначає, що адвокат Марущак Семен Володимирович не має права здійснювати предствництво інтересів відповідача ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_1 з грубим порушенням закону, оскільки здійснює представництво громадянина російської федерації без відповідних повноважень.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Марущак Семен Володимирович підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Сторона позивача в судове засідання не з?явилась. У заяві від 03 червня 2024 року (вх.№76068 від 11 червня 2024 року), що надіслана до суду поштовим зв?язком, позивач ОСОБА_3 просить суд апеляційної інстанції провести розгляд справи у його відсутності (а.с. 225-226, 227).

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 31 серпня 2023 року Шевченківським районним судом міста Києва зареєстрована позовна заява, подана від імені ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за розпискою, що надійшла до суду поштовим зв?язком з міста Хмельницький Україна.

До матеріалів позовної заяви долучено, зокрема: ксерокопію розписки від 21 січня 2022 року; ксерокопію паспорта громадянина Республіки Польща ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06 липня 2023 року, сформовану за пошуком через веб-сайт, щодо актуальної інформації про об?єкт речових прав за адресою: АДРЕСА_5 , власником якої є ОСОБА_1 .

Із відповіді № 217313 від 07 вересня 2023 року з Єдиного державного демографічного реєсту вбачається, що за параментрами запиту суду ПІБ ОСОБА_1 особу не знайдено (а.с. 18).

У заяві про усунення недоліків позову, що надійшла до суду поштовим зв?язком з міста Хмельницький Україна від імені ОСОБА_2 , останній повідомив суд про адресу листування, де він тимчасово проживає: АДРЕСА_2 , із долученням копії договору найму житлового приміщення від 05 квітня 2023 року, оформленого у простій письмовій формі ( а.с. 21).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за розпискою, з призначенням розгляду справи у порядку загального позовного провадження (а.с. 27-28).

Справа до розгляду призначалась судом першої інстанції неодноразово.

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився. Здійснені судом першої інстанції виклики відповідача до суду за адресою, зазначеною у позовній заяві, як останнє відоме місце проживання АДРЕСА_5 , повернулись на адресу суду без вручення, з довідкою поштового зв`язку про причини повернення рекомендованого листа «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 38, 56).

Також на адресу суду повернулась без вручення рекомендована кореспонденція, адресована ОСОБА_6 по АДРЕСА_6 , з довідкою поштового зв`язку «відсутня адреса, а саме: немає квартири 200», «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 45,57).

В судовому засіданні 18 грудня 2023 року адвокат Ковальчук Максим Олександрович, який здійснював представництво ОСОБА_7 в суді першої інстанції на підставі оредера серії АА № 1383533 від 18 грудня 2023 року, виданого Адвокатським об?єднанням Естер Гардіанс», заявив клопотання про долучення до матеріалів справи в оригіналі документ без назви, на якому міститься текст написаний від руки наступного змісту: «Я, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 гражданина Росийской Федерации НОМЕР_10, выданый 29.06.1999г. Зарегистрирован по адресу: АДРЕСА_10 ИНН НОМЕР_11. Получил деньги в долг, в суме 4248000 гривен, что еквивалентно 150000,00 (сто пятьдесят тысяч долларов США) по курсу НБУ на 21.01.2022 г. от ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ) паспорт серия НОМЕР_5 , выданый 29.12.2021г. Польша. Обязуюсь своевременно вернуть полученную суму ОСОБА_9 в национальной валюте Украины по курсу долара в гривне в день возвращения 1.01.2023 г. В случае невозможности вернуть средства в указаный срок обязуюсь взамен денег отдать принадлежащую мне квартиру по адресу: АДРЕСА_1 , на пользу ОСОБА_4 . 21.01.2022 г. ОСОБА_1 підпис», який долучено судом першої інстанції до матеріалів справи, про що постановлена протокольна ухвала від 18 грудня 2023 року (а.с. 39, 42-43).

До початку судового розгляду справи по суті спору до суду поштовим зв?язком надійшла заява від імені ОСОБА_7 про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, зазначивши, що позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 46, 47).

В судове засідання 12 січня 2024 року учасники справи не з`явились, розгляд справи судом першої інстанції проведено у порядку заочного провадження.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості вимог позивача.

Свій висновок суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_1 позичив у ОСОБА_10 - 4 248 000,00 грн, що станом на 21.02.2022 еквівалентно 150 000,00 доларів США по курсу НБУ, які зобов`язався повернути до 01.01.2023 року, що підтверджується розпискою від 21.02.2022 року. Відповідач в передбачений в договорі строк грошові кошти не повернув. Станом на 12.01.2024 року сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача за договором позики від 21.02.2022 року становить 5 699 730,00 грн, що еквівалентно 150 000,00 доларам США.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позивач - це особа, на захист прав та інтересів якої відкрито провадження у справі. З цього випливає, що позовна заява подається для захисту порушених прав, а порушення у часі має існувати до відкриття провадження у справі.

Саме позивач ініціює процес шляхом подання позовної заяви.

Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення.

Із досліджених матеріалів справи колегією суддів апеляційного суду встановлено, що від імені ОСОБА_2 позовна заява (вхідний номер суду 76548 від 31 серпня 2023 року), заява про усунення недоліків (вхідний номер суду 91531 від 13 жовтня 2023 року), заява про проведення розгляду справи без участі (вхідний номер суду 597 від 04 січня 2024 року) надійшли до суду першої інстанції поштовим зв?язком з міста Хмельницький Україна.

Отже, зазначеною у заявах стороною позивача комунікація з судом здійснювалась виключно через поштовий зв`язок.

Заявлені у позовній заяві сторони - позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_1 жодного разу в судове засідання не з`явились, а отже судом першої інстанції не встановлено осіб, які беруть участь у справі, на підставі документів, що посвідчують їх особу, що полягає у з?ясуванні її прізвища, імені та по батькові, а також відповідності зовнішності особи, яка бере участь у справі, зображенню на фотокартці документа.

Наведені обставини справи вказують на те, що суд першої інстанції, враховуючи при ухваленні судового рішення вимоги позову та долучені до нього докази в обгрунтування позовних вимог, не пересвідчився в тому, що зміст заяв, поданих від імені позивача ОСОБА_2 поштовим зв`язком, співпадає з дійсним волевиявленням заявленого у справі позивача по розпорядженню об`єктом процесу.

Факт звернення із позовом, іншими заявами до суду першої інстанції у цій справі, з вимогами до ОСОБА_1 , не визнав ОСОБА_3 , з підтвердженням своєї позиції нотаріально посвідченою заявою від 02 вересня 2024 року, адресованою до Київського апеляційного суду у справі № 761/31332/23, в якій ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин Республіки Польща (паспорт громадянина Республіки Польща НОМЕР_4 виданий 29.12.2021 р.), (песель) НОМЕР_12, під присягою стверджує про наступні факти про себе та обставини, до яких не має відношення, а також про дії, які не вчиняв, а саме за змістом заяви: «Заявляю, що ОСОБА_1 я не знаю і ніколи не знав, ніколи не бачив його, не мав з ним справ і грошей йому ніколи не позичав. Заочне рішення Шевченківського районного Суду міста Києва від 12.01.2024 року за справою № 761/31332/23 було прийнято без моєї участі, і я про його існування до 26.08.2024 р. не знав і не міг навіть припустити про наявність судового спору.

Я не подавав жодної позовної заяви або клопотання до Шевченківського районного суду міста Києва, не направляв жодних заяв до Київського апеляційного суду, не укладавдоговорів про надання правничої допомоги з адвокатами Адвокатського об`єднання «Естер Гардіанс»Ковальчуком Максимом Олександровичем (свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю № 5014 від 26.65.2012 року) та Дідиком Ігорем Миколайовичем (свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю № 000152 від 10.05.2018 року», не отримував виконавчих листів за Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 12.01.2024 року за справою № 761/31332/23, не звертався із заявою до приватного виконаваця Гненного Дмитра Анатолійовича.

Я ніколи в житті не бачив розписку про отримання грошей від 21.01.2022 р., про її існування чую вперше, жодних розписок ані у м. Києві або в іншому місті від ОСОБА_1 не отримував. Також зауважу, що жодних грошей громадянину Республіки Кіпр ОСОБА_1 я не віддавав, жодних договір позики з ним не укладав. Будь-яких грошей ОСОБА_1 ні до, ні 21.01.2022 р., ні після цієї дати я не надавав.

За адресою: АДРЕСА_7 ніколи не проживав та не орендував, номери телефонів НОМЕР_6 та НОМЕР_7 мені не відомі, ніколи мені не належали, їх власників не знаю та ніколи ними некористувався, електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_5 мені не належить, ніколи нею не користувався.

До підробки Розписки про отримання грошей від 21.01.2022 року та будь-яких інших шахрайських дій щодо ОСОБА_1 відношення не маю. Заявляю, що умисно свої персональні дані для злочинних дій не надавав.

З огляду на викладене вище, прошу Київський апеляційний суд повністю задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі № 761/31332/23 та скасувати заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12.01.2024 року у справі № 761/31332/23.

Ця заява, складена відповідно до законодавства України, містить заяви, зроблені з усвідомленням кримінальної відповідальності за надання неправдивої інформації. Ця заява була підготовлена для подальшого використання в українському суді та інших державних органах України в рамках міжнародного правового співробітництва та відповідно до українського законодавства, яке регулює визнання і виконання іноземних судових рішень і документів. Нижче підписаний Заявник цієї заяви усвідомлює серйозність та правові наслідки надання неправдивої інформації як у юрисдикції Республіки Польща, так і України.

Ця заява була підписана польською та українською мовами, у разі сумнівів або розбіжностей, обов`язковою є українська версія.

Підписую цю заяву добровільно, без будь-якого примусу чи стороннього впливу. 02.09.2024 року /підпис/».

У посвідчувальному написі вказано, що особу ОСОБА_10, імена батьків: ОСОБА_12 , номер PESEL НОМЕР_12, як зазначено проживає за адресою: АДРЕСА_8 , нотаріус установив на підставі посвідчення особи серія та номер НОМЕР_8 , дійсного до 08.12.2031 р. - свої підписи на цьому документі власноручно поставив у моїй присутності, нотаріуса Лукаша Хрущика, сьогодні в приміщенні моєї нотаріальної контори в Кракові по АДРЕСА_9 : Вищезазначене засвідчення підпису стосується лише підтвердження підпису і не стосується змісту документа. Краків, 2 вересня 2024 року.

Відповідно до Гаазької конвенції дотримана процедура проставлення апостилю. Цей офіційний документ був підписаний Катажинною Серафін-Табор, що діє як Президент, скріплений печаткою/штампом Окружного суду у м. Краків, засвідчений у Варшаві 05 вересня 2024 року Міністерством закордонних справ № 52018/2024, кругла гербова печатка Міністерства закордонних справ, підпис Томаш Васілевський Радник відділу легалізації Консульського департаменту, з перекладом тексту цього документа з польської мови українською мовою дипломованим перекладачем ОСОБА_13 , справжність підпису перекладача засвідчена 12 вересня 2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисельовою Н.В.. Нотаріус своїм підписом і печаткою також засвідчила, що особа перекладача встановлена, його дієздатність та кваліфікація перевірена. Про вчинення такої нотаріальної дії внесено запис до реєстру за № 1097.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, диспозитивність, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є одними з основних засад судочинства, закріпленими у статті 129 Конституції України, статтях 2, 12, 13 ЦПК України.

Принцип диспозитивності передбачає, зокрема, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

При розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом (частина перша 174 ЦПК України).

Статтею 175 ЦПК України передбачено обов`язкові вимоги до змісту та оформлення позовної заяви, зокрема, визначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи (частини перша, друга цієї статті).

Таким чином, позовна заява має містити підпис позивача або його представника. При цьому, позовна заява має бути підписана власноручно.

З урахуванням положень частини восьмої статті 14 ЦПК України позовна заява може містити електронний цифровий підпис, прирівняний до власноручного підпису, відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Ці приписи кореспондуються з положеннями статті 43 ЦПК України про те, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника) (частина восьма цієї статті).

За змістом пункту 1 частини 4 статті 185 ЦПК України позовна заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Зазначені положення засвідчують обов`язковість та безумовність вимоги цивільного процесуального закону стосовно підписання позовної заяви власноручним або електронним цифровим підписом позивача (його представника) або особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, як підтвердження справжньої волі позивача на настання відповідних правових наслідків станом на час звернення до суду із позовом, отже дотримання принципу диспозитивності цивільногосудочинства.

Скріплення позовної заяви підписом позивача, його представника або іншої особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, має бути виконане власноручно у спосіб, визначений частиною восьмою статті 43, частиною другою статті 175 ЦПК України.

У разі недотримання цих вимог процесуальний закон не передбачає можливості залишення позовної заяви без руху задля підтвердження волевиявлення позивача, а в залежності від стадії процесу встановлює безумовні наслідки, зокрема, повернення позовної заяви і доданих до неї документів зі стадії відкриття провадження у справі (частина четверта статті 185 ЦПК України) або залишення позову без розгляду після відкриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України.

Із наданих та досліджених доказів колегією суддів апеляційного суду встановлено, що у поданій до Київського апеляційного суду нотаріально посвідченій заяві від 02 вересня 2024 року, засвідченій апостилем, ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин Республіки Польща (паспорт громадянина Республіки Польща НОМЕР_4 виданий 29.12.2021), (песель) НОМЕР_12) не визнав факт звернення до Шевченківського районного суду з позовною заявою у паперовій формі з вимогами до ОСОБА_1 , а також її підписання власноручно.

Особу ОСОБА_2 установив нотаріус Лукаш Хрущикна підставі посвідчення особи серія та номер НОМЕР_8 , дійсного до 08.12.2031 року та який у присутності нотаріуса власноручно поставив підпис на документі- нотаріально посвідченій заяві від 02 вересня 2024 року, а тому надана до суду заява ОСОБА_2 є належним та допустим доказом на підтвердження фактів зазначеній у ній.

Наведені обставини справи вказують на те, що позовна заява від імені ОСОБА_2 , з використанням його персональних даних, подана до Шевченківського районного суду міста Києва особою, яка не мала права її підписувати, а відтак не є підтвердженням волі позивача ОСОБА_2 на настання відповідних правових наслідків за позовомдо ОСОБА_1 .

Разом з тим, при наявності обставин, які перешкоджали розгляду справи, судом першої інстанції відкрито провадження у справі та вирішено спір по суті.

Таким чином, суд першої інстанції помилково розглянув справу по суті, чим порушив норми процесуального права.

Як передбачено частиною 4 статті 367 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Установивши у справі, яка переглядається, недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом, а саме: подання позовної заяви від імені ОСОБА_2 особою, яка не мала права її підписувати, колегія суддів апеляційного суду, не обговорюючи питання правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права, дійшла висновку про невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам статті 263 ЦПК України та його ухвалення з порушенням норм процесуального права, що має наслідком скасування судового рішення із залишенням позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, без розгляду на підставі пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Марущака Семена Володимировича підлягає частковому задоволенню, а судове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 січня 2024 року скасуванню із залишенням позову ОСОБА_2 без розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 14, 43, 174, 175, 257, 367, 368, 374, 377, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Марущака Семена Володимировича задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 січня 2024 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 20 вересня 2024 року.

Головуючий: Судді: