Справа №359/7318/24
Провадження №2-з/359/82/2024
УХВАЛА

16 вересня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Шандар М.М.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , до товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека.194», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, визнання незаконним наказу, встановлення заборон, а також усунення перешкод у наданні первинної медичної допомоги,

встановив:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою та посилається на те, що після пред`явлення позову виникли нові обставини, які зумовлюють необхідність подання заяви про часткову зміну предмета позову. За станом свого здоров`я позивач не зможе брати участь у розгляді цивільної справи та повідомити вказані обставини. Тому ОСОБА_1 просить суд забезпечити доказ шляхом допиту її в якості свідка у закритому судовому засіданні.

ОСОБА_1 не з`явилась у судове засідання. Зі змісту телефонограми, отриманої від позивача, вбачається, що ОСОБА_1 підтримує заяву, наполягає на її задоволенні та просить розглянути заяву в її відсутності.

Інші учасники судового процесу також не з`явились у судове засідання та не повідомили про своє ставлення до заяви. Вони у встановленому порядку повідомлялись про час та місце її розгляду. Ця обставина підтверджується судовою кореспонденцією, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.30-32). Їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду суто процесуального питання про забезпечення доказу.

Дослідивши подані позивачем письмові докази, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що в липні 2024 року ОСОБА_1 , діючи у власних інтересах та в інтересах недієздатної матері ОСОБА_2 , пред`явила до Бориспільського міськрайонного суду позов (а.с.4-16).

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 15 липня 2024 року (а.с.17-18) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Процесуальні правовідносини регулюються главою 1 «Основні положення» та главою 5 «Докази та доказування» розділу І «Загальні положення» ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.2 ЦПК України однієї з основних засад цивільного судочинства є диспозитивність.

Згідно з ч.2 ст.13 ЦПК України вказаний принцип полягає в тому, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно з ч.5 ст.118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Зі змісту довідки до акта огляду МСЕК (а.с.19) та довідки КНП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» №21 від 24 квітня 2024 року (а.с.20) вбачається, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи та перебуває на обліку одразу у декількох лікарів: ендокринолога, онколога, невролога, кардіолога, офтальмо-лога, отоларинголога, травматолога та терапевта. Однак вказані обставини, як і відомості, що містяться в іншій медичній документації, оформленій на ім`я позивача (а.с.21-27), не свідчать про неможливість допиту ОСОБА_1 в якості свідка під час розгляду цивільної справи по суті.

Крім того, допит позивача в якості свідка передбачає його явку до приміщення суду незалежно від стадії судового процесу, на якій здійснюється допит свідка. Тому посилання ОСОБА_1 на неможливість явки у судове засідання, як підстави для забезпечення доказу, підлягає критичній оцінці. Необхідність у невідкладному проведенні допиту позивача в якості свідка відсутня у зв`язку з тим, що виникнення у ОСОБА_1 потреби у поданні заяви про часткову зміну предмета позову не перебуває у жодній залежності від її допиту в якості свідка.

З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для забезпечення доказу шляхом допиту позивача в якості свідка. Тому у задоволенні заяви, поданої ОСОБА_1 , належить відмовити.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ч.4-ч.5 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказу відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня оголошення судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець