Справа № 172/712/24
Провадження № 2/172/292/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2024 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Попаснянської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, третя особа: Департамент державної реєстрації виконкому Кременчуцької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що вона на підставі договору дарування, посвідченого 17.12.2001 року приватним нотаріусом Попаснянського районного нотаріального округу Селегень А.Б., зареєстрований в реєстрі за № 2484, прийняла у дар житловий будинок за АДРЕСА_1 . Відповідно до технічного паспорта садиба за вищевказаною адресою складається із житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 39,2 кв.м., житловою площею 30,6 кв.м., літньої кухні літ. «Б», погрібу літ. «В», сараїв літ. «Г», «Д», навісу літ. «Ж», вбиральні літ. «Е», інших споруд, позначених №№ 1-3. У зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, вона змушена була виїхати з м. Попасна Сєвєродонецького району Луганської області. 20.02.2024 року вона звернулася до Департаменту державної реєстрації виконкому Кременчуцької міської ради з питанням здійснення державної реєстрації права власності на житловий будинок, однак своїм рішенням від 28.02.2024 року державний реєстратор відмовив у вчиненні реєстраційний дій, оскільки відсутні необхідні відомості у єдиних державних реєстрах, а архіви Попаснянського БТІ, яке здійснювало реєстрацію права власності на житловий будинок знаходяться на тимчасово окупованій території України. Просить суд визнати за нею право власності на право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та складається із: житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 39,2 кв.м., житловою площею 30,6 кв.м., літньої кухні літ. «Б», погрібу літ. «В», сараїв літ. «Г», «Д», навісу літ. «Ж», вбиральні літ. «Е», інших споруд, позначених №№ 1-3.

Ухвалою від 03.05.2024 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Відповідач про день та час судового засідання повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Третя особа надала суду заяву про розгляд справи у відсутність представника Департамента державної реєстрації виконкому Кременчуцької міської ради, просить ухвалити рішення на підставі чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ст. 334 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо не право оспорюється або не визнається іншою особою.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до договору дарування, посвідченого 17.12.2001 року приватним нотаріусом Попаснянського районного нотаріального округу Селегень А.Б., зареєстрований в реєстрі за № 2484, ОСОБА_1 прийняла у дар житловий будинок за АДРЕСА_1 .

Вказаний житловий будинок зареєстрований за ОСОБА_1 у Попаснянському бюро технічної інвентаризації 26.12.2001 року в Реєстрову книгу за реєстром № 6400.

Відповідно до технічного паспорта садиба за вищевказаною адресою складається із житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 39,2 кв.м., житловою площею 30,6 кв.м., літньої кухні літ. «Б», погрібу літ. «В», сараїв літ. «Г», «Д», навісу літ. «Ж», вбиральні літ. «Е», інших споруд, позначених №№ 1-3.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації виконкому Кременчуцької міської ради своїм рішенням від 28.02.2024 року № 71819930 відмовив у здійсненні реєстраційних дій за заявою № 59531412 від 20.02.2024 року, оскільки відсутні необхідні відомості у єдиних державних реєстрах, а архіви Попаснянського БТІ, яке здійснювало реєстрацію права власності на житловий будинок знаходяться на тимчасово окупованій території України.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 15, 317, 319, 328, 334, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 211, 247, 259, 263 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до Попаснянської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, третя особа: Департамент державної реєстрації виконкому Кременчуцької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та складається із: житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 39,2 кв.м., житловою площею 30,6 кв.м., літньої кухні літ. «Б», погрібу літ. «В», сараїв літ. «Г», «Д», навісу літ. «Ж», вбиральні літ. «Е», інших споруд, позначених №№ 1-3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк