г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/5116/23
Номер провадження 2/213/254/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді : Мазуренко В.В., при секретарі судового засідання: Гусаровій О.С., за участю позивача, представника позивача: ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем, -

ВСТАНОВИВ

До суду надійшов даний позов, відповідно до якого в листопаді 2009р. ОСОБА_3 познайомилась з ОСОБА_5 .. Після знайомства між ними склались теплі, дружні відносини, які переросли у відчуття любові. З грудня 2009р. вони стали проживати разом за адресою АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 . Вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, спільних дітей не мали, вели спільне господарство, піклувались один про одного, мали спільний бюджет, купували майно для спільного користування, несли спільні витрати по ремонту та утримання житла. В серпні 2016р. померла мати ОСОБА_5 ОСОБА_6 , якій за життя належала квартира за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_5 вступив у спадщину. Після її смерті позивач та ОСОБА_5 стали проживати по АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , та в травні 2022р. позивач звернулась до нотаріуса, але отримала відмову, оскільки не було підтверджено факт спільного проживання зі спадкодавцем.

Представником відповідача подано відзив на позов, відповідно до якого ОСОБА_4 доводиться сином ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач звернувся до нотаріуса після смерті батька 14.07.2022р. Звертають увагу, що відповідач є спадкоємцем першої черги. Спадкодавець ОСОБА_5 за життя був у шлюбі з ОСОБА_7 який було укладено 29.04.1995р. та не було розірвано. Вважає, що встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем в даному випадку не може бути встановлено, оскільки померлий перебував у шлюбі. Також вважали, що позивачем не надано доказів на підтвердження проживання позивача з ОСОБА_5 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Просили відмовити у позові.

Представник позивача надала Відповідь на відзив, відповідно до якого звертали увагу, що представник відповідача не підтвердив документально понесені витрати на правову допомогу які просив стягнути.

Позивач та представник позивача просили задовольнити позов з підстав вказаних у позові.

Відповідач ОСОБА_4 до суду не з`явився. Представник відповідача ОСОБА_2 просив відмовити у позові з підстав викладених у відзиві.

Представник відповідача Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті- Джулай І. просила розглянути справу за її відсутності та відмовити у задоволенні позову.

20.11.2023р. було відкрито провадження у справі.

30.01.2024р. залучено співвідповідача.

02.05.2024р. закрито підготовче судове засідання.

В судовому засіданні було допитано свідків.

Свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , суду підтвердили, що знали ОСОБА_5 , він з позивачем проживали разом як сім`я, як чоловік та жінка, - в квартирі ОСОБА_5 , їздили на заробітки. Свідки не знали, що у ОСОБА_5 був син, не знали що він одружений з іншою жінкою а не з позивачем. Свідки пояснили, що похованням займалась позивач. Свідок ОСОБА_10 вказав, що тісно не спілкувався з позивачем та ОСОБА_5 , він купував у ОСОБА_5 квартиру, в нього склалось враження, що вони чоловік та жінка, гроші передавав ОСОБА_5 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 14,41,49), та після його смерті залишилась спадщина квартира за адресою АДРЕСА_2 (а.с.66).

29.04.1995р ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 , та шлюб не розірвано (а.с.45 на оберті).

Позивач в зареєстрованому шлюбі з померлим не перебувала.

Відповідач ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги , як син померлого (а.с.45).

З заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини звернулись позивач та відповідач (а.с.51,60).

Постановою нотаріуса позивачу було відмовлено у вчинені нотаріальних дій видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 , оскільки не підтверджено родинні або інші відносини заявника ОСОБА_3 зі спадкодавцем (а.с.65).

Позивач звертаючись до суду з даним позовом вказувала, що вона проживала з ОСОБА_5 як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в період з грудня 2009 року по 21.01.2022 року.

Відповідно до п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до п. 1, п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, зокрема, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі СК України), сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до положень ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин (постанова Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 695/1732/16-ц, провадження № 61-38901св18).

Як зазначає Верховний Суд, покази свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (постанова Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 129/2115/15-ц, провадження № 61-2080св18,постанова Верховного Суду від 24.09.2020 року у справі№534/1318/17 провадження № 61-1821 св19).

Допитані по справі свідки вказували, що позивач та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка більше 5 років. В той же час будь-яких письмових доказів, підтвердження реєстрації за однією адресою, підтвердження спільних витрат, покупок, ремонтів - суду не надано стороною позивача. Спільних дітей вони не мали. Свідок ОСОБА_11 тісно не спілкувався з позивачем та ОСОБА_5 , придбав у ОСОБА_5 квартиру. Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вказують що часто спілкувались з позивачем та ОСОБА_5 , що вони жили разом як чоловік та жінка, в той же час ці свідки не знали про шлюб ОСОБА_5 та наявність у нього сина, що ставить під сумнів про дійсну обізнаність свідків щодо життя ОСОБА_5 . Взагалі, у суду виникають сумніви з приводу тривалого проживання позивача з ОСОБА_5 , оскільки якщо дійсно вони проживали разом більше 10 років, дуже спірним виглядає твердження позивача, що за весь цей час вона не дізналась про існування у ОСОБА_5 сім`ї, а саме дружини та сина.

Встановленню судом підлягає і те, чи перебували чоловік і жінка під час фактичних шлюбних відносинах в зареєстрованих шлюбах з іншими особами. Відповідно до чинного законодавства України, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Аналіз ст. 74 СК України дозволяє зробити висновок про те, що для застосування положень цієї статті необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту не перебування осіб у будь-якому іншому шлюбі (постанова Верховного Суду від 25.04.2019 року у справі № 759/4596/18, провадження № 61-3852св19, постанова Верховного Суду від17 червня 2020 року у справі № 755/18012/16-ц, провадження № 61-40658св18).

Свідки суду не вказували про існування спільного бюджету у позивача та ОСОБА_5 , не вказували що вони купляли майно для спільного користування, та мали спільні витрати на утримання житла, його ремонт, вказували загальні відомості, що позивач та ОСОБА_5 мешкали разом як сім`я, їздили на заробітки. Письмових доказів наявності спільного бюджету, спільних придбань/витрат, суду надано не було.

Таким чином, враховуючи що факт проживання позивача з ОСОБА_5 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу підтверджують виключно покази свідків, інших доказів не надано, за наявності вказаних сумнівів та суперечностей, за наявності у ОСОБА_5 зареєстрованого шлюбу, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В

Позовну заяву ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Представник позивача: адвокат Трофименко Марина Володимирівна, свідоцтво №4814 від 12.06.2020р.

Відповідач ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_4 . РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник відповідача: адвокат Шашликов Денис Геннадійович, свідоцтво НОМЕР_2 від 12.03.2018р.

Відповідач: Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради, адреса: пл. Гірницької Слави, буд.1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, .

Дата складання повного тексту рішення 20.09.2024р.

Суддя: В.В.Мазуренко