печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Матійчук Г.О.

секретар судового засідання Музика В. П.

справа №757/58631/19-ц

учасники справи:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія»

стягувач: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»

боржник: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) у справі №2-2855/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» в особі Донбаської філії ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

представник заявника - Правник О. П.

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2019 року до суду надійшла вказана заява, в якій заявник просить замінити сторону виконавчого провадження, а саме - стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» у виконавчих листах №2-2855/10.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23.06.2010 року у цивільній справі №2-2855/10 позов Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» в особі Донбаської філії ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» в особі Донбаської філії ПАТ «Кредитпромбанк» (який в подальшому відступив право вимоги до ПАТ «Дельта Банк») заборгованість за кредитним договором в розмірі 9 915 доларів США 42 центи, що за офіційним курсом Національного Банку України на 23 червня 2010 року становить 78 434 грн 93 коп. та понесені позивачем судові витрати в розмірі 1 691 грн 26 коп.

17.05.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» укладено договір №1405/К купівлі-продажу майнових прав, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі кредитним договором №16/36ДС/202/К06/2007 від 08.06.2007 року, укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» » в особі Донбаської філії ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 .

Вважає, що оскільки 17.05.2019 року право грошової вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія», то ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» є правонаступником стягувача у справі №2-2855/10, то первісний стягувач підлягає заміні, що стало підставою для звернення до суду із вказаною заявою.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2024 року для розгляду вказаної справи визначено суддю Матійчук Г. О.

Згідно із актом №0086 від 01.09.2020 року матеріали цивільної справи №2-2855/10 були знищені у зв`язку із закінченням строків зберігання.

У судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлялись належним чином. Представник заявника Правник О. П. у прохальній частині заяви просив розглядати справи за відсутності представника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія».

Суд, вивчивши заяву, дослідивши письмові докази додані до неї, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23.06.2010 року у цивільній справі №2-2855/10 позов Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» в особі Донбаської філії ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» в особі Донбаської філії ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 9 915 доларів США 42 центи, що за офіційним курсом Національного Банку України на 23 червня 2010 року становить 78 434 грн 93 коп. та понесені позивачем судові витрати в розмірі 1 691 грн 26 коп.

17.05.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» укладено договір №1405/К купівлі-продажу майнових прав, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі кредитним договором №16/36ДС/202/К06/2007 від 08.06.2007 року, укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» » в особі Донбаської філії ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 .

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. ст. 512, 513 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не бере ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є йото стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно з ст. 190 ЦК України вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні, у тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то в п. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічна норма містить і в ст. 442 ЦПК України.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія) правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року зазначила, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Відповідно до постанов Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі №2-а-3494/11 та від 27.08.2020 року у справі №804/536/18 заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Статтями 516 та 517 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про наявність у нового кредитора підстав для виникнення обов`язку письмового повідомлення боржника про заміну кредитора та наданні останньому належних доказів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» від 05.03.2009 року № 270 розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Таким чином, належним доказом відправлення боржнику повідомлення про заміну кредитора є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

Як встановлено судом, заявником не додано до матеріалів заяви підтвердження письмового повідомлення боржника про заміну кредитора.

Також, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення оплати за договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором.

Наведені обставини є також самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником у цій справі.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі №466/3066/13-ц, від 20 лютого 2019 року у справі №910/16109/14 та від 17 січня 2020 року у справі №916/2286/16.

Заявником також не надано суду доказів про перехід права вимоги за кредитним договором №16/36ДС/202/К06/2007 від 08.06.2007 року, укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» » в особі Донбаської філії ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 , від Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» в особі Донбаської філії ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк», а відтак відсутні докази про відступлення прав вимоги первісним стягувачем його правонаступнику.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» не обґрунтованою, а тому вона не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 190, 512-517 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 13, 18, 55, 353, 442, 15.5) Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) у справі №2-2855/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» в особі Донбаської філії ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою: http://court.gov.ua/fair/sud2606.

Суддя Г.О.Матійчук