Справа № 756/5438/23
Провадження № 2-др/761/51/24
15 січня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді Мальцева Д.О.,
при секретарі: Панчоха Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Губара Антона Леонідовича про ухвалення додаткового рішення по справі № 756/5438/23 за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві до ОСОБА_1 про виселення зі службового жилого приміщення,-
У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала вказана цивільна справа.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13 грудня 2023 року у справі №756/5438/23 у задоволенні позовних вимог Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві до ОСОБА_1 про виселення зі службового жилого приміщення - відмовлено.

15.12.2023 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Губара А.Л. до суду надійшла заява, відповідно до якої останній просив прийняти додаткове рішення щодо розподілу судових витрат, а саме: витрат на правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн., оскільки судом не було вирішене вказане питання під час винесення рішення по справі.

11.01.2024 від представника позивача Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив із викладенням заперечень.

Так, відповідно до ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 270 ЦПК України).

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату та час повідомлені належним чином. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення підтримали та просили задовольнити.

Так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши заяву, надані до неї докази та матеріали справи, дійшов висновку про задоволення заяви з огляду на таке.

Під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат (п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно положень ч. 1-3 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Згідно положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13 грудня 2023 року у справі №756/5438/23 у задоволенні позовних вимог Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві до ОСОБА_1 про виселення зі службового жилого приміщення - відмовлено.

Разом з тим, у рішенні Шевченківського районного суду міста Києва від 13.12.2023 року у справі №756/5438/23 судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, які відповідач понесла на оплату професійної правничої допомоги під час розгляду справи.

Між Адвокатським об`єднанням "ПЕРМАН" та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги. На виконання умов договору Адвокатським об`єднанням "ПЕРМАН" надано клієнту ОСОБА_1 правову допомогу по справі № 756/5438/23.

13.12.2023 р. між АО "ПЕРМАН" та ОСОБА_1 підписано акт приймання-передачі наданих послуг (правової допомоги) з детальним описом правової допомоги наданої по справі № 756/5438/23 на суму 30 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат відповідачем надано: Договір № 02-11/2023 від 02.11.2023 р., Акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 13.12.2023 р., копії електронних квитків.

Відтак, розмір понесених відповідачем витрат на правову допомогу складає 30 000,00 грн.

В постанові від 29.10.2020р. у справі № 686/5064/20 Верховний Суд вказав на наступне:

"37. Також варто зауважити, що питання щодо застосування процесуальних норм права, які регулюють порядок розподілу судових витрат за надану професійну правничу допомогу на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою було предметом дослідження судами різних юрисдикцій.

38. Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 аналізувалися аналогічні положення ЦПК України суд дійшов висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

39. Аналогічний висновок про те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено зроблено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складу суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19".

Враховуючи наведене, суд вважає, що розмір понесених відповідачем витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт та наданих послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом зазначених робіт та значенням справи для відповідача.

За таких обставин, суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 30 000, 00 грн.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 264, 270 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Губара Антона Леонідовича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві (адреса: 01011, м. Київ, вул. Копиленка, буд. 6, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: