Справа № 645/2456/24
Провадження № 2/645/1463/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Сілантьєвої Е.Є.,

за участі секретаря судових засідань - Ятлової Ю.В.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором № 701 від 21.12.2021 року в загальному розмірі 96080,49 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду в розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позову зазначали, що між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 701 від 21.12.2021 року та видано кредит у сумі 70000,00 грн.

Позивач свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до договору виконав у повному обсязі та надав кредитні кошти, однак, відповідач належним чином зобов`язання за укладеним кредитним договором не виконував.

У зв`язку з порушенням зобов`язань відповідач станом на 01.02.2024 року має заборгованість за кредитним договором № 701 від 21.12.2021 року у розмірі 96080,49 грн., яка складається з: 64122,14 грн. заборгованість за кредитом; 11,21 грн. заборгованість за процентами; 31947,14 грн. заборгованість за комісією.

На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «ПУМБ».

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.05.2024 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В позовній заяві представник позивача за довіреністю Киричук Г.М. просила про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якій вона підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Представник відповідача - адвокат Цокало Т.М. у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином. Від представника відповідача 17.06.2024 року через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання просила прийняти від ОСОБА_1 заяву про часткове визнання позову Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 21.12.2021 р. №701 в розмірі 39803,35 грн., яка складається з грн. 39792,14 грн. - заборгованість за кредитом; 11,21 грн. - заборгованість за процентами. В інший частині позову Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про стягнення заборгованості відмовити за безпідставністю. Здійснити розподіл судових витрат пропорційно задоволених позовних вимог. Стягнути з Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на користь ОСОБА_1 всі понесені судові витрати. В обґрунтування зазначалось, що 21.12.2021 р. між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» було укладено договір №701 на наступних споживчих умовах: найменування кредитного продукту Кредит на загальні цілі -GP X-sell ВСЕЯСНО2,99 (24) банківський переказ. Пунктом 3 кредитного договору передбачено, що сума 70000 (гривні), в т.ч. на загальні споживчі цілі 70000,00 (гривні), для сплати разової комісії 0,00 (гривні). Пункт 4 договору передбачено, строк (в місяцях) 24. Відповідно до п. 5. розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 %. Згідно графіку платежів, комісія за обслуговування кредитної заборгованості складає 50232,00 грн. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, ЗУ «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч.1, 2 ст. 11 вказаного закону, після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності ЗУ «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування».

З правової позиції висловленій в постанові Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі №176/1445/22 вбачається, що за відсутності належних і допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною в таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. Укладеним між сторонами кредитним договором встановлено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,99 % без уточнення систематичності запиту інформації щодо кредиту споживачем. Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення кредитного договору, укладеного між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в розмірі 2093,00 грн. є нікчемним.

Також позивачем було надано виписки по банківському рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 з АТ «ПУМБ», з якого вбачається що відповідач здійснив погашення заборгованості за кредитним договором №701 від 21.11.2021 р. в розмірі 24330,00 грн. Отже, має місце наступний розрахунок заборгованості: 64122,14 грн. (заборгованість за кредитом) - 24330,00 грн. (сплачена сума заборгованості) + 11,21 грн. (заборгованість за процентами) = 39 803,35 грн. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі викладені у відзиві факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, сторона відповідача приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме здійснити стягнення заборгованості по кредитному договору від 21.12.2021 р. №701 в розмірі 39803,35 грн., яка складається з грн. 39792,14 грн. - заборгованість за кредитом; 11,21 грн. - заборгованість за процентами. Також зазначала, що сторона відповідача вже понесла 10000,00 грн. судових витрат на правничу допомогу, отже попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат становить 10000,00 грн.

24.06.2024 року від представника позивача - адвоката Шумілової Н.І. надійшла відповідь на відзив, в якій остання просила відхилити доводи відповідача за змістом відзиву як безпідставні та ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування зазначала, що умовами договору передбачено сплату відсотків за користування кредитом, а також комісії банку за обслуговування кредитної заборгованості.

Застосуванню до спірних правовідносин підлягають положення ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, що діяла на момент укладення кредитного договору), а саме, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування"(в редакції, що діяла на момент укладення кредитного договору). А відповідно до ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів органів, що здійснюють державне регулювання ринків фінансових послуг. Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Аналогічної правової позиції дотримується й Верховний Суд за змістом постанови №201/10403/19 від 30.06.2021р.

У спірних правовідносинах у відповідності до пункту 5.7.3 положень ДКБО АТ «ПУМБ» комісія за обслуговування кредитної заборгованості за Споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення Споживчого кредиту, розрахунково - касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо Споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування Споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному в Заяві про приєднання до Договору, від початкової (наданої) суми Споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим Споживчим кредитом розраховується за повний місяць, у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем, у цій Частині 5 Розділу ІІ цього Договору, розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів. Таким чином, з огляду на виконані Банком послуги, надання яких підтверджується серед іншого і випискою по рахунку щодо зарахування коштів на рахунок Відповідача, списання коштів з рахунку для погашення заборгованості, нарахування відсотків та інших платежів тощо, умова про встановлення комісії за такі послуги не є нікчемною чи такою, що суперечить вимогам законодавства, оскільки за змістом як постанов Верховного Суду так і ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» перелічені операції не є послугами, що надаються безоплатно, а відтак, і позовні вимоги не підлягають задоволенню. Інформування клієнта про розмір та дату платежу, про залишок заборгованості не є послугами з розрахунково - касового обслуговування чи послугами з зарахування, нарахування та перерахування грошових коштів, а відтак, останні можуть надаватись за плату - комісію, на підставі домовленості сторін договору.

Крім того, відповідач вважає, що сплачені ним раніше кошти в рахунок оплати комісії також необхідно відняти від заборгованостей за кредитними договорами. Проте, з такими доводами неможливо погодитись, оскільки останні не є обґрунтованими, оскільки відповідач не заявляв зустрічного позову. Тобто, такі дії суду будуть порушенням принципів рівності та диспозитивності сторін у даному випадку в першу чергу, вийшовши за межі позовних вимог і самостійно вирішивши про права особи, яка не заявляла ніяких вимог. Позивач не вбачає підстав для зарахування в рахунок погашення тіла кредиту, сплачених відповідачем коштів в якості погашення відсотків та тіла кредитів, оскільки сплата вказаних коштів не є предметом даного судового розгляду, а відповідно до положень ст. 13, 264 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог, та при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Зустрічного позову з цього приводу, відповідачем не заявлено. Також вважали, що розмір заявлених відповідачем витрат на професійну правову допомогу неспівмірний зі складністю справи та предметом позову, а тому не підлягає задоволенню у повному обсязі.

24.06.2024 року від представника позивача - Кущ Я.В. надійшла відповідь на відзив, в якій остання просила задовольнити позовні вимоги банка в повному обсязі. В обґрунтування посилалась на те, що 21 грудня 2021 року відповідач звернувся до Банку з метою отримання кредиту. Підтвердженням надання відповідачу кредиту є: - Заява на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 701 від 21.12.2021, яка була підписана відповідачем; - платіжна інструкція № TR.54733228.97986.8810 від 21.12.2021 з призначенням платежу «Надання кредитних коштів по договору № 701 від 21.12.2021, ОСОБА_1 ». Згідно Заяви і платіжної інструкції відповідачу були надані кредитні кошти у розмірі 70 000,00 грн. Банк належним чином виконав свої зобов`язання - надав відповідачу грошові кошти у повному обсязі, який був обумовлений у Заяві. Відповідач погодився із запропонованими умовами кредитування, підписав Заяву та фактично отримав кредитні кошти. Паспорт споживчого кредиту був підписаний до моменту підписання відповідачем Заяви. Мета підписання Паспорту - ознайомлення відповідача з детальними умовами кредитування. Паспорт споживчого кредиту був наданий відповідачу на ознайомлення і підписання на виконання вимог ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування». Розділом 3 Паспорту споживчого кредиту «Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживча» визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, а саме: тип кредиту; сума/ліміт кредиту; строк кредитування. Відповідно до Розділу 4 Паспорту споживчого кредиту «Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача» передбачено процентну ставку; тип процентної ставки; щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Також зазначені відомості про: загальні витрати за кредитом; орієнтована загальна вартість кредиту, реальна річна процентна ставка. У розділі 5 Паспорту споживчого кредиту зазначені детальні умови щодо порядку повернення кредиту з платіжними періодами, розміром основної суми, процентів. Відповідач не надав власного розрахунку з обґрунтуванням сум, погашених в рамках кредитного договору та тих, що залишилися несплаченими, відповідно не довів, що розрахунок заборгованості Банка є невідповідними.

10.06.2017 набрав чинності Закон України від 15.11.2016 № 1734-VІІ «Про споживче кредитування», який вже діяв на момент укладення договору. Закон України «Про споживче кредитування» є спеціальним законом, який регулює кредитні правовідносини у сфері споживчого кредитування. Закон України «Про споживче кредитування» на відміну від Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає можливість включення у договір комісійної винагороди кредитодавця. Пунктом 4 частини 1 статті 1 «Визначення термінів» Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що до загальних витрат за споживчим кредитом відносяться: витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає можливість отримання кредитодавцем комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Встановлення комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості є законним, оскільки передбачено як Законом України «Про споживче кредитування», так і нормативними актами Національного банку України. Відповідач не скористався своїм правом, визначеним ч. 1 ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідач не був позбавлений можливості відмовитися від договору протягом 14 календарних днів від дати його укладення шляхом повідомлення Банку у письмовій формі з одночасним поверненням грошових кошів, одержаних згідно умов договору та сплати процентів за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором, як це передбачено ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування». Жодних заперечень щодо змісту договору, порядку взаємодії відповідач Банку не висловив, що свідчить про його згоду з умовами договору. Також, звертала увагу суду на те, що відповідач не звертається до суду з окремими позовними вимогами про визнання недійсним Кредитного договору (або його окремих частин), застосуванням наслідків недійсності правочину та/або перерахунку заборгованості відповідача. В межах розгляду даної справи, де предмет позову - стягнення заборгованості, суд не має процесуальної можливості здійснювати перерахунок вже сплачених коштів на користь Банку.

08.07.2024 року від представника позивача - Кущ Я.В. надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, в якому остання просила зменшити розмір відшкодування витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн., оскільки заявлені адвокатом відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. є значно завищеними і Банк не погоджується із цим розміром. Так, в договорі відсутнє посилання на справу № 645/2456/24, а тому не доведено, що оплата послуг адвоката здійснювалася відповідачем за договором саме в рамках даної справи, не встановлена ціна договору (вартість послуг адвоката) в той час, коли ціна будь-якого договору є його суттєвою умовою. Відповідно, не зрозуміло, з яких підстав визначена вартість послуг, яка заявлена адвокатом - 10000,00 грн. У договорі не визначений механізм розрахунку вартості послуг адвоката. Оцінивши надані адвокатом Цокало Т.М. документи, а також враховуючи те, що справа є незначної складності, розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена практика, через що процесуальні документи у даних справах є майже типовими та фактично шаблонними, обсяг досліджених доказів є невеликим, адвокат Цокало Т.М. має шаблон відзиву по цій категорії справ та банк вже отримував ідентичний відзив адвоката в іншій справі.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 21 грудня 2021 року ОСОБА_1 підписав заяву № 701 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, чим підтвердив прийняття публічної пропозиції АТ "ПУМБ" на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 9-10).

Відповідно до умов договору Банк надав відповідачу кредит на суму 70000,00 грн. на загальні споживчі цілі (п.п. 1-3 заяви), шляхом перерахування банком суми споживчого кредиту, відповідно до зазначених клієнтом в заяві на приєднання до договору реквізитів (п. 9 заяви).

Строк дії договору 24 місяці (п. 4 заяви). Пунктом 5 заяви встановлено розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 %, а пунктом 6 визначено розмір процентної ставки - 0,010% річних.

У заяві від 21 грудня 2021 року № 701 в окремому розділі сторони погодили графік платежів, відповідно до якого відповідач зобов`язувався в період з 21 грудня 2021 року до 21 грудня 2023 року щомісячно вносити суму платежу на погашення кредиту 5009,97 грн. (останній платіж 5009,85 грн.), складовими якого є сума кредиту за договором, проценти за користування кредитом та комісія за обслуговування кредитної заборгованості 2093,00 грн.

Виконання Банком свого обов`язку з перерахування ОСОБА_1 кредитних коштів доведено перед судом платіжною інструкцією № TR. 54733228.97986.8810 від 21.12.2021 року (а.с. 21 зворот) та випискою з особового рахунку (а.с. 23 зворот-24 зворот).

01.02.2024 року Банк направив відповідачу письмову вимогу про виконання зобов`язання та погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором (а.с. 19).

Відповідно до розрахунків заборгованості за кредитним договором № 701 та виписки з особового рахунку ОСОБА_1 , відповідач з березня 2022 року не виконує своїх зобов`язань зі сплати позивачу щомісячних платежів і станом на 01 лютого 2024 року має загальну заборгованість за кредитом в загальному розмірі 96080,49 грн., яка складається: 64122,14 грн. - заборгованість за кредитом; 11,21 грн. - заборгованість за процентами; 31947,14 грн. - заборгованості за комісією (а.с. 22-24 зворот).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У заяві від 21.12.2021 року визначений розмір процентної ставки.

Відповідач та його представник не надали суду жодних доказів на спростування заявлених позовних вимог в цій частині, посилання на те, що відповідач здійснив погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 24330,00 грн. в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження, оскільки відповідач не надав власного розрахунку з обґрунтуванням сум, погашених в рамках кредитного договору та тих, що залишилися несплаченими, а також інших доказів щодо перерахування вказаних коштів.

Оскільки відповідач допустив прострочення платежів щодо повернення кредиту, процентів за користування грошовими коштами, тобто не виконав зобов`язання належним чином відповідно до умов договору кредиту, позовні вимоги АТ «ПУМБ» про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 64122,14 грн. та нарахованими процентами в сумі 11,21 грн. слід задовольнити.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією суд приходить до наступного.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування та повернення кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Правління АТ «ПУМБ» протоколом від 26.10.2021 року № 874 затверджено Публічні пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

В п. 3.6-3.6.1 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в рамках договору надаються наступні види послуг банку: відкриття та обслуговування Пакетів послуг Банку, які в залежності від наповнення Пакету послуг можуть включати наступні послуги: відкриття та обслуговування карткових рахунків в національній та іноземних валютах, випуск карток; послуга «Інтернет-банкінг»; послуга «SMS-банкінг»; відкриття та обслуговування депозитних рахунків, залучення коштів у вклад; овердрафти для клієнтів, які обслуговуються на умовах зарплатних проектів; кредитна картка з відновлювальною кредитною лінією; персональне обслуговування (в межах Пакетів послуг Black Platinum та Premiere) та послуга відкриття поточних рахунків для безготівкових переказів (в рамках Пакетів послуг, Black Platinum та Premiere); інші послуги, що включаються до Пакету послуг відповідно до тарифів.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує платність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема, інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування» (10.06.2017р.), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Зі змісту п. 5 кредитного договору № 701 від 21.12.2021 вбачається, що відповідачу встановлено плату за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99 % без уточнення найменування конкретної послуги, систематичності її надання, тобто відповідно до наповнення пакету, як то передбачено Публічною пропозицією АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного обслуговування фізичних осіб.

Таким чином, оскільки вказані умови договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а відповідно передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту, в тому числі і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків щодо погашення заборгованості, зокрема, інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум, а також іншої інформації, що суперечить вимогам частин 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно.

Враховуючи те, що позивачем встановлено щомісячну плату за послуги банку, в тому числі і які за законом повинні надаватись безоплатно, положення кредитного договору, укладеного між АТ «ПУМБ» та відповідачем ОСОБА_1 , щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

Аналогічну правову позицію висловила у Постанові від 13.07.2022р. у справі № 496/3134/19 Велика Палата Верховного Суду.

Таким чином, оскільки умови договору щодо обов`язку здійснення платежів за комісією є нікчемними, нарахована позивачем заборгованість за комісією в сумі 31947,14 грн. стягненню не підлягає.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 128, 131, 141, 223, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 611, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором № 701 від 21.12.2021 року в загальному розмірі 64133,35 грн., яка складається з 64122,14 грн - заборгованість за кредитом; 11,21 грн - заборгованість за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1616,94 грн..

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 20 вересня 2024 року.

Учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», юридична адреса: вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 04070, , електронна адреса: ;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ел. пошта НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Е.Є. Сілантьєва