ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 вересня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 741/252/24

Головуючий у першій інстанції Киреєв О. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1073/24

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

Відповідач: ОСОБА_1

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 29 квітня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами (суддя Киреєв О.В.), ухвалене у м.Носівка,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося з позовом до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 99 949,85 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 27 листопада 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №72964568, право вимоги за яким відповідно до укладеного договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Так, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в розмірі 36 000 грн, з яких: 9 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 27 000 грн сума заборгованості за відсотками. Також 31 січня 2023 року між ТОВ «Качай гроші» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №00-6665674, право вимоги за яким відповідно до укладеного договору факторингу №30082023/2 від 30 серпня 2023 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». ОСОБА_1 взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, а тому утворилась заборгованість у розмірі 7829,85 грн, з яких: 2205 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 5624,85 грн сума заборгованості за звичайними відсотками. Крім того, 31 січня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №102260118, право вимоги за яким відповідно до укладеного договору факторингу №28092023 від 28 вересня 2023 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 20 950 грн, з яких: 5 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15 000 грн - сума заборгованості за відсотками, 950 грн заборгованість за комісією. 31 січня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №6652476, право вимоги за яким також перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу №28092023 від 28 вересня 2023 року. ОСОБА_1 всупереч умовам кредитного договору не виконав свої зобов`язання, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 20 950 грн, з яких 5 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15 000 грн - сума заборгованості за відсотками, 950 грн заборгованість за комісією. 26 грудня 2022 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №4967091, право вимоги за яким згодом перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відповідно до договору факторингу №11-05/2023 від 11 травня 2023 року. Відповідно позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №4967091 в розмірі 14 220 грн, з яких: 4 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9 720 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою. Відповідач в позасудовому порядку відмовляється від виконання взятих на себе зобов`язань, а тому позивач змушений звернутись з даним позовом до суду.

Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 29 квітня 2024 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»: - заборгованість за договором позики № 72964568 від 27 листопада 2022 року у сумі 15750 грн; - заборгованість за кредитним договором № 00-6665674 від 31 січня 2023 року у сумі 7829 грн 85 коп.; - заборгованість за кредитним договором № 102260118 від 31 січня 2023 року у сумі 20950 грн; - заборгованість за кредитним договором № 6652476 від 31 січня 2023 року у сумі 20950 грн; - заборгованість за договором позики № 4967091 від 26 грудня 2022 року у сумі 14220 грн; - судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2414 грн 53 коп.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, умов договорів не виконав та не бажає у повному обсязі погасити заборгованість за цими договорами у добровільному порядку, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню сума кредитної заборгованості. Суд не погодився з розміром нарахованих відсотків за користування позикою відповідно до договору позики №72964568 від 27 листопада 2022 року, врахував розмір узгоджених між сторонами відсотків, а також строк надання позики до 27 грудня 2022 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, а саме: стягнути за договором позики №72964568 заборгованість у розмірі 9 000 грн, що складається з тіла кредиту; за кредитним договором №6652476 у розмірі 5 000 грн, що складається з суми тіла кредиту у розмірі 5 000 грн; за кредитним договором №102260118 в розмірі 5 000 грн, що складається з суми тіла кредиту у розмірі 5 000 грн; за договором позики №4967091 4 500 грн, з яких сума тіла кредиту у розмірі 4 500 грн. Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 на даний час є військовослужбовцем, тому на нього поширюються норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до яких проценти за користування кредитом не нараховуються. За доводами відповідача, позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами наявність кредитної заборгованості, її розмір та період, за який слід розраховувати розмір заборгованості, а також позивачем не надано до суду виписки з рахунку, у випадку, якщо він був відкритий на ім`я відповідача. Вважає, що заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах кредитного договору і наданому позивачем розрахунку, а тому не підлягають задоволенню. Крім того, ОСОБА_1 посилається, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не надано суду первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки та ін.), тому відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості, а також суми відсотків є правильними. Також відповідач вказує, що позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України, зокрема позивачем не зазначено відомості про вжиття заходів досудового вегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів (поштових квитанцій) направлення позивачем досудових вимог про необхідність сплати простроченої заборгованості, що не надає права для звернення до суду за достроковим стягненням всієї суми заборгованості за кредитом.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить залишити без задоволення апеляційну скаргу відповідача, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Позивач вказує, що у відповідності до умов кредитного договору його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону, вказаний позичальником. Без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено. Позивач вважає, що ним доведено факт укладення кредитних договорів відповідачем в електронній формі. За доводами ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», первісними кредиторами на запит були надані додаткові докази перерахування (надання) коштів згідно з договорами та детальні розрахунки заборгованості ОСОБА_1 , які були надані суду першої інстанції. Позивач звертає увагу, що первісними кредиторами нарахування заборгованості здійснювалось виключно згідно з умовами договорів, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювало жодних додаткових нарахувань і не застосовувало жодних штрафних санкцій до відповідача. Крім того, позивач зазначає, що при укладенні кредитних договорів ОСОБА_1 не вказував про наявність у нього статусу військовослужбовця та розповсюдження на нього дії Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і такі відомості не було надано до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону частково не відповідає судове рішення суду першої інстанції.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

За приписами ст.ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

По справі встановлено, що 27 листопада 2022 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №72964568, за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (а.с.11-13). Сума позики становить 9 000 грн, строк позики - 30 днів, процентна ставка (базова) - 2,5% на день.

14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) і ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) укладено договір факторингу №14/06/21, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту (а.с.14-15).

Згідно з додатковою угодою №9 до договору факторингу №14/06/21 та Актом прийому-передачі реєстру боржників №8 від 26 липня 2023 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №8 кількістю 6178, після чого з урахуванням пункту 1.2. Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.17, 18).

Витяг з Реєстру боржників містить інформацію про боржника ОСОБА_1 , номер договору позики 72964568, загальна сума заборгованості 36 000 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 9 000 грн, сума заборгованості за відсотками 27 000 грн (а.с.19).

Також 31 січня 2023 року між ТОВ «Качай гроші» (кредитодавець) і ОСОБА_1 (позичальник) укладено Договір кредитної лінії №00-6665674, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (а.с.26-29). Сума кредитного ліміту складає 2205 грн, тип кредиту кредитна лінія, строк дії кредитної лінії 120 днів, позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 31 травня 2023 року або достроково.

На підставі договору факторингу №30082023/2 від 30 серпня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язалося передати (сплатити) товариству з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» суму фінансування, а товариство зобов`язалося відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (а.с.30-31).

Актом прийому-передачі Реєстру боржників до Договору факторингу №30082023/2 від 30 серпня 2023 року підтверджується передача позивачу реєстру боржників (а.с.32).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №30082023/2 від 30 серпня 2023 року, детального розрахунку заборгованості заборгованість ОСОБА_1 становить 7 829,85 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 2 205 грн, сума заборгованості за звичайними відсотками 5 624,85 грн (а.с.33, 34).

31 січня 2023 року між ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) і ОСОБА_1 (позичальник) укладено Договір про споживчий кредит №102260118, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (а.с.38-43). Сума (загальний розмір) кредиту становить 5 000 грн; кредит надається загальним строком на 105 днів з 31 січня 2023 року (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів; пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 15 лютого 2023 року (рекомендована дата платежу); поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 16 травня 2023 року (дата остаточного погашення заборгованості). Пунктами 1.5., 1.5.1. вказаного договору встановлено, що орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 20 950 грн; комісія за надання кредиту 950 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Крім того, 31 січня 2023 року між ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) і ОСОБА_1 (позичальник) укладено Договір про споживчий кредит №6652476, за умовами якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (а.с.46-51). Сума (загальний розмір) кредиту становить 5 000 грн; кредит надається загальним строком на 105 днів з 31 січня 2023 року (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів; пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 15 лютого 2023 року (рекомендована дата платежу); поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 16 травня 2023 року (дата остаточного погашення заборгованості). Пунктами 1.5., 1.5.1. вказаного договору встановлено, що орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 20 950 грн; комісія за надання кредиту 950 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

За договором факторингу №28092023 від 28 вересня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язувалося передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Мілоан» (ціна продажу) за плату, а останнє - відступити агенції право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Мілоан» (а.с.54-56).

Актом прийому-передачі Реєстру боржників №2 за Договором факторингу №28092023 від 28 вересня 2023 року підтверджується передача позивачу реєстру боржників (а.с.57).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу №28092023 від 28 вересня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 становить: 1) за кредитним договором №102260118: сума заборгованості за основною сумою боргу 5 000 грн, сума заборгованості за відсотками 15 000 грн, сума заборгованості за комісією 950 грн; 2) за кредитним договором №6652476: сума заборгованості за основною сумою боргу 5 000 грн, сума заборгованості за відсотками 15 000 грн, сума заборгованості за комісією 950 грн (а.с.58).

26 грудня 2022 року між ТОВ «Маніфою» (позикодавець) і ОСОБА_1 (позичальник) було укладено договір позики №4967091, за умовами якого позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежу відповідно до умов цього договору (а.с.65-69). Сума позики 4 500 грн, строк позики: загальний строк до 16 березня 2023 року (80 днів); дата повернення позики 16 березня 2023 року.

11 травня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) і ТОВ «Маніфою» (клієнт) було укладено договір факторингу №11-05/2023, відповідно до якого фактор зобов`язувався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникає в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.75-77).

Актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу №11-05/2023 від 11 травня 2023 року підтверджується передача позивачу реєстру боржників (а.с.78).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №11-05/2023 від 11 травня 2023 року, розрахунку заборгованості за кредитним договором №4967091 заборгованість ОСОБА_1 становить 14 220 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 4 500 грн, сума заборгованості за процентами за користування позикою 9 720 грн (а.с.79, 80).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

За приписами ст.ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною 1 статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, встановивши, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, умов договорів не виконав та не бажає погасити заборгованість за цими договорами в добровільному порядку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за основним боргом.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано до суду первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту та його часткового погашення, не заслуговують на увагу.

Так, у матеріалах справи наявні: копія платіжного доручення 92581419 від 31 січня 2023 року про перерахування 5000 грн ТОВ «Мілоан» ОСОБА_1 згідно з договором 6652479 та відомість про щоденні нарахування та погашення (а.с.130-132); копія платіжного доручення 58565566 від 31 січня 2023 року про перерахування 5000 грн ТОВ «Мілоан» ОСОБА_1 гідно з договором 102260118 та відомість про щоденні нарахування та погашення (а.с.133-135); копія листа ТОВ ФК «Вей Фор Пей» про те, що 26 грудня 2022 року товариством було здійснено за дорученням ТОВ «Маніфою» успішний переказ коштів на суму 4500 грн на картку клієнта, маска картки НОМЕР_1 , код авторизації 666639, номер транзакції в системі WayForYou 99d457c2-ad7a-4cfe-8968-5f6c6724f2dd та розрахунок заборгованості за договором позики (а.с.136-137); копія повідомлення ТОВ «Фінансова Компанія «Сан-Райз Фінанс» про те, що нею було проведено успішну виплату кредиту на сайті https:// https://kachay.com.ua ОСОБА_1 31 січня 2023 року в розмірі 2100 грн, а також додаткову інформацію щодо позичальників, яким були перераховані кошти через компанію ТОВ «Фінансова Компанія «Сан-Райз Фінанс», і детальний розрахунок заборгованості (а.с.138-142).

При цьому, у відповіді на відзив на позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вказувало, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, оскільки не є первісним кредитором. Позивач звертався із запитом про надання додаткової інформації до первісних кредиторів, однак ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відповідь так і не надало.

На підтвердження своїх позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надало належні докази, зокрема про укладення відповідачем кредитних договорів/договорів позики та факт переходу до позивача права вимоги за вказаними договорами у розмірах заборгованості, визначених первісними кредиторами.

Натомість ОСОБА_1 не надав належних і допустимих доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його рахунки, або доказів того, що вказані у договорах рахунки йому не належать. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не був позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких.

Відомості про оскарження договорів з підстав їх недійсності в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, відсутні підстави стверджувати, що відповідач не отримував грошові кошти на підставі укладених ним договорів.

При цьому, відповідачем не надано доказів повного або часткового погашення кредитів/позик, у зв`язку з чим з нього обгрунтовано стягнуто заборгованості за основними сумами боргу, які надавалися в кредит/позику.

Однак, заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 щодо поширення на нього норм Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні захоів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Статтю 14 цього Закону було доповнено пунктом 15 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року №1275-VІІ.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону №1275-VІІ передбачено поширення дії, зокрема, підпункту 3 пункту 4 розділу І цього Закону на військовослужбовців із початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

Верховний Суд у постанові від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) виклав висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.

Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

До апеляційної скарги відповідачем додано копію довідки Військової частини НОМЕР_2 від 01 квітня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 з 21 березня 2024 року по теперішній час перебуває на військовій службі у вказаній військовій частині (а.с.241).

Крім того, відповідачем надано копію військового квитка від 24 квітня 2019 року, в якому міститься інформація, що ОСОБА_1 21 січня 2020 року прийнятий у Збройні Сили України на військову службу за контрактом (а.с.242-243).

Хоча зазначені докази і не були подані стороною відповідача до суду першої інстанції, з урахуванням того, що відповідач перебуває на військовій службі, у зв`язку з чим обмежений у наданні доказів у справі, виходячи з приписів ч.2 ст.80, ч.7 ст.81 ЦПК України, з метою встановлення обставин справи та достатності доказів, колегія суддів апеляційного суду приймає додані до апеляційної скарги докази в якості належних.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що на ОСОБА_1 , як військовослужбовця Збройних Сил України поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому відповідно до умов кредитних договорів йому не повинні нараховуватися проценти за цими договорами.

За таких обставин, не підлягають стягненню з відповідача відсотки: у розмірі 27 000 грн за Договором позики №72964568; у розмірі 5 624,85 грн за Кредитним договором №00-6665674; у розмірі 15 000 грн за Кредитним договором №102260118; у розмірі 15 000 грн за Кредитним договором №6652476; у розмірі 9 720 грн за Договором позики №4967091.

При цьому, заборгованість за комісією в розмірі 950 грн за кредитними договорами №102260118 і №6652476 підлягає стягненню, оскільки за умовами договорів встановлено таку комісію як єдиноразову оплату за надання кредиту, вона не є оплатою (процентами) за користування кредитом, від сплати яких відповідача звільнено чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню: заборгованість за договором позики № 72964568 від 27 листопада 2022 року у сумі 9000 грн; - заборгованість за кредитним договором № 00-6665674 від 31 січня 2023 року у сумі 2205 грн; - заборгованість за кредитним договором № 102260118 від 31 січня 2023 року у сумі 5950 грн; - заборгованість за кредитним договором № 6652476 від 31 січня 2023 року у сумі 5950 грн; - заборгованість за договором позики № 4967091 від 26 грудня 2022 року у сумі 4500 грн, у зв`язку з чим оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом зменшення стягнутих сум. Загальний розмір заборгованості за договорами становить 27605 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не зазначено відомості про вжиття заходів досудового вегулювання спору, підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, спростовуються змістом позовної заяви (на а.с.8 зворот містяться вказані відомості). При цьому, чинним законодавством не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання спору для даної категорії справ.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позову ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило судовий збір у розмірі 3028 грн (а.с.10).

Оскільки позовні вимоги задоволено частково (на 28%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 847,84 грн судового збору (3028 грн х 28%), у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції належить змінити також в частині стягнутого судового збору шляхом зменшення його розміру з 2414 грн 53 коп. до 847 грн 84 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, а саме: стягнути за договором позики №72964568 заборгованість у розмірі 9 000 грн, що складається з тіла кредиту; за кредитним договором №6652476 у розмірі 5 000 грн, що складається з суми тіла кредиту у розмірі 5 000 грн; за кредитним договором №102260118 в розмірі 5 000 грн, що складається з суми тіла кредиту у розмірі 5 000 грн; за договором позики №4967091 4 500 грн, з яких сума тіла кредиту у розмірі 4 500 грн.

Вимоги апеляційної скарги судом задоволено на 71%.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 4542 грн (а.с.244).

Оскільки апеляційна скарга відповідача задоволена частково, на його користь з позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3224,82 грн (4542 х 71%).

Керуючись ст.ст.141, 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 29 квітня 2024 року змінити в частині визначення суми заборгованості за договорами та судового збору, зменшивши: - заборгованість за договором позики № 72964568 від 27 листопада 2022 року з 15750 грн до 9000 грн; - заборгованість за кредитним договором № 00-6665674 від 31 січня 2023 року з 7829 грн 85 коп. до 2205 грн; - заборгованість за кредитним договором № 102260118 від 31 січня 2023 року з 20950 грн до 5950 грн; - заборгованість за кредитним договором № 6652476 від 31 січня 2023 року з 20950 грн до 5950 грн; - заборгованість за договором позики № 4967091 від 26 грудня 2022 року з 14220 грн до 4500 грн; - судові витрати по сплаті судового збору з 2414 грн 53 коп. до 847 грн 84 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, м.Київ, вул.Симона петлюри, буд.30, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 3224 грн 82 коп. за апеляційний розгляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: