г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/5734/23
Номер провадження 2/213/431/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Мазуренка В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Гусарової О.С.,

за відсутності учасників справи,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з вказаною позовною заявою та просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього: на користь ОСОБА_4 на утримання доньки з 1/ 4 до 1/8 частки його заробітку; на користь ОСОБА_2 на утримання двох дітей з 1/ 3 до 1/4 частки його заробітку; на користь ОСОБА_3 на утримання доньки з 1/ 4 до 1/8 частки його заробітку.

Вказує, що його матеріальний стан погіршився, загальний розмір аліментів, присуджених до стягнення складає 5/6 частки від його заробітку. Він працює, отримує заробітну плату в середньому 24 237,43 грн. 1/8 частка його заробітної плати буде складати приблизно 3000 грн, що не є менше ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку та це не призведе до порушення інтересів дітей.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 надала відзив на позов, в задоволенні позовних вимог щодо неї просить відмовити в повному обсязі, справу розглянути без її участі. Вказує у відзиві, що з моменту стягнення аліментів на її користь на утримання дітей відповідач добросовісно не виконував рішення суду, має заборгованість із сплати аліментів. Вважає, що народження дитини в новому шлюбі та стягнення аліментів на її утримання не свідчить про погіршення матеріального стану позивача та не є підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються на її користь.

Від відповідача ОСОБА_3 надходило клопотання про розгляд справи без її участі, відзиву на позову не надала, проти позову не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_4 про причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Ухвалою суду від 06 лютого 2024 року позовну заяву залишено без руху.

12 березня 2024 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20 серпня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

Дослідив письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками в свідоцтві про народження вказані ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , шлюб між якими розірвано (а.с.9, 7-8).

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 25 листопада 2008 року у справі №2-5330/2008 стягнуто із ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів, щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.09.2008 і до повноліття дитини на користь ОСОБА_4 (а.с.10).

В період перебування у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 у позивача народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11,15).

Шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_6 розірвано за рішенням суду від 03.03.2020 (а.с.12-13). 01.12.2021 ОСОБА_6 уклала шлюб із ОСОБА_9 та змінила прізвище на ОСОБА_6 (а.с.14).

Судовим наказом Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу від 08.05.2023 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 21.04.2023 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.16).

15 січня 2022 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_3 (а.с.17) Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.17), на утримання якої з позивача стягнуті аліменти у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 26.05.2023 і до досягнення дитиною повноліття, що видно із судового наказу Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу від 09.06.2023 (а.с.18).

Також встановлено, що позивач має заборгованість із сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , розмір якої станом на 01.06.2024 становив 40 759,57 грн, що видно із розрахунку державного виконавця (а.с.62).

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які врегульовані Сімейним Кодексом України.

На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 141 СК України встановлено рівні права та обов`язки матері і батька щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для вимоги останнього про зменшення розміру аліментів. Вказаного висновку дійшов ВСУ у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та знайшло своє застосування і в постанові ВС від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20.

Відповідно ч 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З аналізу даних правових норм видно, що сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, за наявності доведених у судовому порядку підстав. Слід з`ясувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього погіршилось матеріальне становище, в порівнянні з часом ухвалення судових рішень про стягнення з нього аліментів. Так, вказує, що при стягненні аліментів на доньку ОСОБА_14 , у нього не було аліментних зобов`язань, а тому з вимогами ОСОБА_4 про стягнення аліментів він погодився. В подальшу у нього народилось ще троє дітей, на утримання яких з нього також стягнуті аліменти. Загальний розмір аліментів, що повинен щомісячно стягуватися із його заробітку складає 5/6 частин.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак належних та достатніх доказів розміру отриманого доходу позивачем до стягнення аліментів та на час звернення з позовом, щодо розміру відрахувань з його заробітку, суду не надано.

Суд зауважує, що укладаючи новий шлюб та утворюючи сім`ю, відповідач повинен був усвідомлювати, що на нього покладається обов`язок дбати про таку сім`ю, матеріально її забезпечувати.

Укладення шлюбу з іншою жінкою, народження дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21).

Про наявність інших підстав для зменшення розміру аліментів, що передбачені ст. 192 СК України, позивачем не зазначено.

Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: - у разі стягнення аліментів - 50 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Встановлено, що загальний розмір аліментів, що стягується з позивача на утримання чотирьох дітей складає 5/6 частки (1/3 + 1/4 + 1/4), або 83,33% всіх видів його заробітку (доходу), що перевищує граничний розмір стягнення з доходів боржника, визначений ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Запропонований відповідачем розмір, до якого він просить зменшити стягнуті аліменти, а саме по 1/8 частці його доходу на кожну неповнолітню дитину є занадто низьким щоб забезпечити їх належне утримання та не буде відповідати інтересам дітей.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини, в пункті 54 свого Рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» виходив з того, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, дотримуючись якої, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У постанові ВС від 21.07.2021 у справі №691/926/20 Суд звернув увагу на те, що діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу.

Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, вимоги розумності та справедливості, та те що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, матеріальне становище позивача та відповідачів, з метою забезпечення потреб та інтересів дітей, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку про доцільність зменшення розміру аліментів, встановивши їх у розмірі по 1/6 частці від усіх видів заробітку на кожну дитину, щомісячно і до досягнення ними повноліття.

Таким чином, розмір аліментів, що стягнуті на утримання дітей на користь відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 слід зменшити до 1/6 частки. Оскільки аліменти на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання двох дітей стягнуті в розмірі 1/3 від заробітку (доходу) платника аліментів, що на одну дитину припадає 1/ 6 частка, а тому у задоволенні позову в частині вимог до ОСОБА_2 слід відмовити.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 181, 182, 191, 192 СК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 247 ч.2, 263-265,352, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 за рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 листопада 2008 року, на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 1/4 до 1/6 частки всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 за судовим наказом Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 червня 2023 року, на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 1/4 до 1/6 частки всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні позову в частині вимог до відповідача ОСОБА_2 , а також в задоволенні решти позовних вимог до відповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_3 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: ОСОБА_16 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП не відомо, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .

Дата складення повного тексту судового рішення - 18 вересня 2024 року.

Суддя В.В. Мазуренко