Номер провадження 2/754/2536/24
Справа №754/3160/24
РІШЕННЯ

Іменем України

12 вересня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючої судді Гринчак О.І.,

за участю секретаря судових засідань Чехун Ю.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представниці позивачки ОСОБА_2 ,

дитини ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Зміст позовних вимог

У березні 2024 року позивачка, ОСОБА_1 , через представника - адвоката Козирську Ганну Борисівну, звернулася до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, в якій просить суд позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з матір`ю. Біологічним батьком ОСОБА_5 є ОСОБА_4 , фактичне місце проживання якого з 2012 року невідомо. Відповідно до рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 23 квітня 2012 року у справі № 2609/8594/12 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу задоволено; шлюб між подружжям було розірвано. Наразі ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 . У подружжя в шлюбі народилась спільна дитина, донька - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з сім`єю.

ОСОБА_9 навчається у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Центр освіти «Оптіма» в 10-у класі. Відповідно до характеристики з місця навчання позивачка приділяє належну увагу вихованню дитини, цікавиться її навчанням, поведінкою, відвідує онлайн консультації та вебінари для батьків. Батько ОСОБА_10 участі у таких заходах не бере.

Згідно з психолого-педагогічною характеристикою, проведеною за запитом позивачки у зв`язку з позбавленням батьківських прав батька ОСОБА_5 - ОСОБА_4 , ОСОБА_10 сформована особистість, незважаючи на її вік. Каміла вважає вітчима своїм справжнім батьком, почувається поруч з ним у соціальній, психологічній та емоційній безпеці, отримує від нього підтримку та піклування, має з ним теплі, довірливі стосунки. До рідного батька дитина відчуває образу, оскільки він не брав участі у її житті, не підтримував з нею контакт, не приділяв належної уваги її захопленням. Мати ОСОБА_10 цілком підтримує доньку в її рішенні.

Позивачка стверджує, що ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини - ОСОБА_3 .

Рух справи

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 07 березня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

14 березня 2024 року від представниці позивачки надійшла заява про усунення недоліків,

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18 березня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Зобов`язано Службу у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації надати суду оригінал письмового висновку щодо розв`язання спору.

14 травня 2024 року від представниці позивачки надійшло клопотання про долучення доказів.

01 липня 2024 року від Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації на електронну пошту суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника третьої особи. До заяви додано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 батьківських прав щодо неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_1 від 28.06.2024. 05 липня 2024 року вказана заява надійшла до суду засобами поштового зв`язку.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02 липня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 12 вересня 2024 року судом була опитана дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час розгляду справи по суті позивачка та її представниця підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити.

Відповідач до суду не з`явився, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від нього до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу його зареєстрованого місця проживання ( АДРЕСА_1 ), проте судова повістка повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на те, що на поштовому повідомленні проставлено відмітку «адресат відсутній за вказаною адресою», тобто за зареєстрованим місцем проживання відповідача, в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що повістку вручено відповідачеві та він є повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, який повідомлений належним чином та не повідомив суду причини своєї неявки.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Сторони є батьками дитини - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 13.04.2019. Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_3 від 16.01.2024 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.01.2024 змінила ім`я на ОСОБА_3 .

Згідно з характеристикою ОСОБА_3 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , здобувача освіти 10-В5 класу ТОВ «ЦЕНТР ОСВІТИ «ОПТІМА» № 02-21-1/436 від 26.01.2024 Каміла навчається в ТОВ «ЦЕНТР ОСВІТИ «ОПТІМА» з 18.08.2022 дотепер за дистанційною формою навчання та є здобувачем освіти 10-В5 класу. Мама, ОСОБА_1 , приділяє належну увагу вихованню дитини. Цікавиться її навчанням та поведінкою, відвідує онлайн консультації та вебінари для батьків. Постійно та стабільно тримає зв`язок з класним керівником, учителями. Прагне створити максимально комфортні умови для розвитку. Дитина забезпечена необхідним навчальним матеріалом та особистими речами.

Відповідно до психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , здобувача освіти 10-В5 класу ТОВ «ЦЕНТР ОСВІТИ «ОПТІМА» № 02-21-1/619 від 06.02.2024 на запит матері ОСОБА_1 , практичний психолог ТОВ «ЦЕНТР ОСВІТИ «ОПТІМА» провела з Камілою консультацію. Запит був спрямований на перевірку психологічного стану ОСОБА_10 у зв`язку з позбавленням батьківських прав її батька, ОСОБА_4 . Під час консультації ОСОБА_10 була врівноваженою, йшла на контакт і абсолютно спокійно відповідала на всі запитання. ОСОБА_10 сформована особистість, незважаючи на свій юний вік. Розважлива, має свою чітку позицію щодо ситуації, в якій зараз перебуває її сім`я. Яскравого психологічного травматизму у зв`язку з процесом позбавлення батьківських прав її рідного батька не спостерігається. Рішення ОСОБА_10 щодо виховання її з малолітнього віку вітчимом, ОСОБА_7 , добровільне й свідоме. ОСОБА_10 вважає вітчима своїм справжнім батьком, почувається поруч з ним у соціальній, психологічній та емоційній безпеці, отримує від нього підтримку та піклування, має з ним теплі, довірливі стосунки. До рідного батька дівчина відчуває образу, оскільки він не брав участі у її житті, не підтримував з нею контакт, не приділяв належної уваги її захопленням. Мати ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , цілком підтримує доньку в її рішенні.

У висновку Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 батьківських прав щодо неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № 108-8012 від 28.06.2024 зазначається, що під час обстеження умов проживання дитини за адресою: АДРЕСА_2 , працівником служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації 13.05.2024 встановлено, що ОСОБА_10 разом з матір`ю, вітчимом, ОСОБА_7 , та молодшою сестрою проживають в квартирі, де створені умови для навчання, відпочинку та розвитку дитини.

13.05.2024 під час бесіди співробітника Служби з дитиною, ОСОБА_10 повідомила, що з батьком не спілкується. Вважає батьком вітчима, проживає з матір`ю, вітчимом та молодшою сестрою. Вирішила змінити своє прізвище та по-батькові. Про батька повідомила, що з ним не спілкується, він не вітає її зі святами, сама ініціювала позбавлення батьківських прав, не заперечує щодо позбавлення батька батьківських прав, про що надала заяву до Служби.

За інформацією Солом`янського районного в місті Києві центру соціальних служб від 07.05.2024, під час консультування з психологом, ОСОБА_10 на малюнку сім`ї зобразила себе, сестру, вітчима, матір. Про батька повідомила, що не бажає мати з ним нічого спільного, оскільки він ніколи не цікавився нею і її життям. Дитина повідомила, що їй не подобалось, що в неї інше прізвище (не таке як у рідних), тому після досягнення 16-річного віку, змінила прізвище на ОСОБА_12 та по-батькові на ОСОБА_13 (вітчима), наголосивши на тому, що в неї дуже гарні стосунки з ним і вона його любить як батька.

Також у вищевказаному висновку Солом`янська районна в м. Києві державна адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 стосовно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час опитування у судовому засіданні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , просила суд задовольнити позов та позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо неї. Каміла вказала, що проживає разом з матір`ю, вітчимом та молодшою сестрою. ОСОБА_10 батьком вважає свого вітчима, який її підтримує, цікавиться її життям, допомагає їй, а тому ОСОБА_10 вирішила змінити свої прізвище та по-батькові. З ОСОБА_4 Каміла не спілкується та не бажає спілкуватися у майбутньому, бо він їй чужа людина. Каміла зазначає, що допомоги, як своїй дочці відповідач їй не надавав, фінансово не забезпечував.

Норми права та мотиви суду

У статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.

Згідно зі ст.18 Конвенції про права дитини зазначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 26 квітня 2001 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків (ст. 11вищезазначеного Закону).

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 164 ЦК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 роз`яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім - права батьків.

Наведене узгоджується з висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, сформульованими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц та Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 180/1954/19, від 13 листопада 2020 року у справі № 760/6835/18, від 09 листопада 2020 року у справі № 753/9433/17, від 02 листопада 2020 року у справі № 552/2947/19, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц та у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 300/908/17.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Разом з тим у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Враховуючи вищезазначені норми Закону, обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків.

Жодних доказів того, що батько бере участь у житті дочки, займається її вихованням, несе відповідальність за її фізичний і моральний розвиток, усвідомлює інтереси та потреби дитини, а також виконував свій батьківський обов`язок з її утримання матеріали справи не містять.

За час розгляду справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про позитивну зміну ставлення батька до дитини.

Натомість, матеріалами справи підтверджується, що вихованням дочки займається позивачка. Також важливу роль в житті дитини відіграє чоловік позивачки, якого ОСОБА_3 сприймає, як батька.

Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 стосовно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З огляду на обставини справи, підстав для неврахування висновку органу опіки та піклування судом не встановлено (частина шоста статті 19 СК України).

У зв`язку з викладеним суд вважає доведеною необхідність застосування до відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав.

Такі висновки суду кореспондуються з правовими висновками Верховного Суду викладеними в постанові від 30 серпня 2023 року у справі № 569/3802/20 та від 17 травня 2023 року у справі № 607/2631/15-ц.

Оцінюючи докази у даній справі в їх сукупності, суд погоджується з висновком про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо його дочки, оскільки відповідач ухиляється від належного виконання батьківських обов`язків, а також для забезпечення найкращих інтересів дитини, та вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід задовольнити.

Щодо судового збору

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що позовні вимоги задоволені судом, тому судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. 2-13, 76-83, 141, 263, 265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , код РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , код РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, , місцезнаходження: м. Київ, просп. Повітряних Сил, 21.

Повний текст рішення складено та підписано 20.09.2024.

Суддя Деснянського

районного суду міста Києва Оксана Гринчак