Справа №442/7044/24
Провадження №2/442/1687/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

13 вересня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі:

головуючого судді Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

встановив :

27.08.2024 позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, і на весь період непрацездатності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову покликається на те, що 15.04.2004 уклала з ОСОБА_2 шлюб, який в подальшому було розірвано рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.06.2011 року у справі № 2-1190/11. У шлюбі в них народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка згідно довідки до Акта огляду МСЕК серія 12ААБ за № 727633 від 31.01.2023р. є інвалідом першої групи «А» з дитинства, та потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги.

З висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідності І групи внаслідок психічного розладу № 71 від 14.02.2023р. донька ОСОБА_4 має обмеження у самообслуговуванні та самостійному пересуванні, спілкуванні та здатності контролювати свою поведінку.

З довідки про склад сім`ї № 007670/10-2023, а також з витягів з реєстру територіальної громади вбачається, що вона проживає разом з донькою ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 .

Оскільки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно висновку судово-психіатричного експерта № 1367 від 19.12.2023р. страждає хронічним психічним розладом у вигляді важкої розумової відсталості з емоційно-вольовими порушеннями і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.06.2024р. у справі № 442/6767/23 її визнано недієздатною, а її призначено опікуном над нею. Отже, донька ОСОБА_4 хоч і є повнолітньою, але за станом здоров`я вона є непрацездатною, та водночас потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги.

Відповідач проживає від них окремо та зовсім не приймає участі в утриманні їхньої доньки, жодним чином не допомагає в догляді та нагляді за нею, а також у допомозі. У той же час, відповідач є працездатний, тому має можливість працювати і отримувати дохід. Відтак має можливість приймати участь в утриманні доньки ОСОБА_4 . Разом з тим, їй самостійно важко утримувати їхню доньку, оскільки внаслідок її хвороби, вона змушена займатись її доглядом, що позбавляє її можливості влаштуватися на роботу та мати самостійний заробіток, а тому змушена звернутись до суду з даним позовом.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечили.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки. Судом було вжито належних заходів задля виклику відповідача в судове засідання з розгляду даної справи по суті шляхом направлення йому судових повісток за адресою місця проживання. Будь яких повідомлень про зміну адреси відповідач суду не подавав, а відтак, суд, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ч. 11, ч. 12 ст. 128 ЦПК України, вважає останнього належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно правил ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи вище викладене, суд ухвалив завершити розгляд справи у відсутності сторін, за наявними у матеріалах справи доказами.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Встановлено, що 15.04.2004 сторони уклали шлюб, який розірвано 09.06.2011, що підтверджується рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №2-1190/11.

У шлюбі в сторін народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 .

Згідно довідки до Акта огляду МСЕК серія 12ААБ за № 727633 від 31.01.2023р. ОСОБА_3 є інвалідом першої групи «А» з дитинства, та потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги.

З висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідності І групи внаслідок психічного розладу № 71 від 14.02.2023р. ОСОБА_3 має обмеження у самообслуговуванні та самостійному пересуванні, спілкуванні та здатності контролювати свою поведінку.

З довідки про склад сім`ї № 007670/10-2023, а також з витягів з реєстру територіальної громади вбачається, що ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю - ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 .

Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.06.2024 ОСОБА_3 визнано недієздатною та ОСОБА_1 призначено її опікуном.

Положеннями частин восьмої-дев`ятої статті 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За загальним правилом, встановленим статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Главою 16 Розділу ІІІ СК України регламентовано підстави виникнення обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та порядок його виконання.

Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Аналіз змісту зазначеної статті дає підстави для висновку, що для виникнення обов`язку батька (матері) утримувати свого повнолітнього сина (дочку) необхідні наявність трьох умов: син (дочка) є непрацездатними; син (дочка) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати сина (дочку).

Згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Таким чином, ОСОБА_3 є непрацездатною особою у зв`язку з наявність в неї першої групи інвалідності з дитинства.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Із встановлених у судовому засіданні обставин справи вбачається, що спільна донька сторін знаходиться на утриманні позивачки, така є її опікуном.

Відповідач не надає допомогу на утримання доньки, доказів того, що він не має матеріальної можливості сплачувати аліменти, відповідачем суду не надано.

Ураховуючи те, що обов`язок по утриманню повнолітньої непрацездатної доньки покладено на обох батьків, однак відповідач допомоги на утримання доньки не надає, ОСОБА_3 , яка є інвалідом першої групи з дитинства та визнана судом недієздатною, проживає разом з матір`ю, яка є її опікуном та самостійно несе витрати на її утримання, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З позовом до суду позивач звернулася 27.08.24. Таким чином, строк з якого необхідно присудити аліменти необхідно відліковувати від дня пред`явлення позову.

Визначаючи розмір аліментів, суд, враховуючи норми ст. 182 СК України, дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 27.08.2024 і до зняття І групи інвалідності з ОСОБА_3 .

Зазначений розмір аліментів визначений з урахуванням вимог статей 182, 200 СК України та відповідає принципам розумності, справедливості, загальним засадам сімейних відносин та цивільного судочинства і необхідності захисту інтересів особи з інвалідністю з дитинства.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 7, 180, 182, 183, 191, 198, 200 СК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-282, 353, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 27.08.2024 до зняття І групи інвалідності з ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 1211,20 грн. судового збору в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто, шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя А.П. Хомик