ЄУН 337/4407/24
Провадження № 2/337/1853/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.09.2024 м.Запоріжжя
Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді Мальованого В.О.
за участю секретаря Крижко Я.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,
09.08.2024 року позивач в особі представника звернулась до суду із вказаним вище позовом.
Враховуючи рівний обов`язок батьків утримувати дітей, позивач в своїй позовній заяві просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивач вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав, шляхом стягнення аліментів з відповідача.
Ухвалою суду від 14.08.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів.
Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та представника позивача.
Відповідач в судове засідання не з`явився за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Відзиву на позов або зустрічного позову не подав.
Суд, враховуючи наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим, відповідно до ст.280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.
Вирішуючи дану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з таких підстав.
27.07.2018 року позивач з відповідачем зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 27.07.2018 року, актовий запис №620.
Від шлюбу подружжя має дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 28.11.2018 року, актовий запис №943).
З червня 2023 року сторони по справі проживають окремо.
Дитина на сьогоднішній день проживає разом з матір`ю.
Відповідач фінансову допомогу на утримання дитини не надає.
Вказана вище фінансова допомога необхідна дитині для підтримання нормального рівня життя.
Витрати на утримання дитини є значними для позивача, оскільки вона одна в повній мірі не зможе забезпечити дитину.
Відповідно до положень ст. ст. 1 - 3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 - XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення; тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Аналізуючи вказану статтю, суд приходить висновку, що саме матір, з якою проживає дитина, наділена правом вибору способу стягнення аліментів. У зв`язку з цим, та враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає справу в межах заявлених вимог, тобто в частці від доходу батька.
Підстави визначення розміру аліментів у частині до заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.
Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує те, що спільна дитина проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні, що потребує значних коштів. Зважаючи на розмір заявлених вимог, суд вважає можливим встановити аліменти в розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісячно, що буде розумним, справедливим та зваженим.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір, встановлений Законом України «Про судовий збір» в розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% (відсотків) мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, з дня подачі позовної заяви, а саме з 09.08.2024 року.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.О.Мальований