Справа №: 343/1380/23
Провадження №: 2/343/113/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без розгляду

19 вересня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Івано Франківської області в складі:

головуючого судді Андрусіва І.М.,

з участю: секретаря судового засідання - Нікіфорової К.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано - Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 343/1380/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої затопленням квартири,

за участю: представниці відповідача ОСОБА_2 - адвокатки Кобилинець Т.В.,

ВСТАНОВИВ:

позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду, завдану затоплення квартири, в розмірі 24 943 грн та понесені судові витрати.

На даний час справа перебуває на стадії підготовчого провадження.

19 вересня 2024 року представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Кажук В.Б. на електронну пошту суду надіслав заяву, в якій просить залишити позов без розгляду.

У підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Кажук В.Б. не з`явились, хоча про місце, дату і час проведення такого були повідомлені у встановленому законом порядку.

Представниця відповідача ОСОБА_2 - адвокатка Кобилинець Т.В. у підготовчому судовому засіданні не заперечила щодо залишення позову без розгляду. Просила стягнути з позивачки ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 понесені судові витрати у розмірі 6 022 грн за проведення експертизи.

Дослідивши заяву про залишення позову без розгляду та матеріали справи, клопотання представниці відповідача про стягнення понесених судових витрат, суд приходить такого висновку.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Оскільки позивачка ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Кажука В.Б. до початку розгляду справи по суті подала заяву про залишення позову без розгляду, тому її позовну заяву до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої затопленням квартири, слід залишити без розгляду.

Як визначено в ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Щодо вимоги представниці відповідача ОСОБА_2 - адвокатки Кобилинець Т.В. про стягнення з позивачки на користь відповідача понесені судові витрати, суд зазначає таке.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 55 Конституції України, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з ч. 6 ст. 142 ЦПК України, у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

В постанові Верховного Суду від 30.11.2022, у справі №295/2963/21 (провадження №61-20016св21) зазначено про те, що виходячи із системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України, необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Такого ж висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постановах від: 26 вересня 2018 року у справі №148/312/16-ц, від 28 січня 2019 року у справі №619/1146/17-ц, від 02 грудня 2020 року у справі №202/2600/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі №758/12381/18-ц, від 14 січня 2021 року у справі №521/3011/18, від02 листопада 2022 року у справі №440/296/19; Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах: від 09 липня 2019 року у справі №922/592/17, від 21 січня 2020 року у справі №922/3422/18, від 21 грудня 2020 року у справі №922/1001/20; Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постановах: від 21 листопада 2018 року у справі №820/4347/17, від 18 березня 2020 року у справі №280/5628/18.

Заявляючи клопотання про стягнення з позивачки судових витрат, понесених відповідачем, представниця останнього не зазначила, які дії позивачки у даній справі були необґрунтованими, що є підставою для компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи, на підставі ч. 5 ст. 142 ЦПК України.

При цьому, суд звертає увагу, що сам факт звернення позивачки до суду за захистом порушеного права, а також її дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання нею своїми процесуальними правами, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою її обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати.

Враховуючи викладене вище, а також те, що позивачці на момент пред`явлення позову не були відомі причини завданої їй матеріальної шкоди шляхом затоплення квартири, суд не вбачає підстав для стягнення з позивачки понесених відповідачем судових витрат.

На підставі викладеного, ст. 49, 141, 142, 257 ЦПК України, керуючись ст. 260, 261, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої затопленням квартири залишити без розгляду.

У задоволенні заяви представниці відповідача ОСОБА_2 - адвокатки Кобилинець Тетяни Василівни про стягнення понесених судових витрат - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду.

Суддя Долинського районного суду І.М.Андрусів