Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.09.2024 Справа №607/4045/24 Провадження №2/607/1524/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Двикалюк І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Кантелюка Томаша Теодора Юрійовича до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 адвокат Кантелюк Т.-Т.Ю. звернувся до суду із позовом до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якому просить скасувати арешт нерухомого майна, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н виданою 29.09.2008 головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Древінською У.П., реєстраційний номер обтяження 7991985, зареєстровано 29.09.2008 реєстратором: Тернопільська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова б/н, 29.09.2008, Перший відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції головний державний виконавець Древінська У.П.; об`єкт обтяження квартира, 1/3 частина, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_2 , код: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , заявник: Перший відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 , яка була його дружиною та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 07.04.2023 ОСОБА_1 звернувся до Першої тернопільської державної нотаріальної контори для відкриття спадкової справи та прийняття спадщини. Проте, оскільки на нерухоме майно, що належало ОСОБА_3 , а саме на 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 накладено арешт, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено до зняття обтяження. Арешт на дане нерухоме майно накладено 29.09.2008 згідно постанови державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.09.2008. Боржником у даному виконавчому провадження є ОСОБА_2 . Проте, ОСОБА_2 08.05.2007 подарував належну йому 1/3 частки вказаної квартири своїй матері ОСОБА_3 . ОСОБА_3 володіла 2/3 вказаної квартири на підставі договору дарування та свідоцтва про право власності. Згідно відомостей з Автоматизованої системи виконавчих проваджень (АСВП) відкритих виконавчих проваджень, щодо ОСОБА_2 немає. Згідно відповіді Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у відділу не має законних підстав для вилучення обтяження 7991985, яке накладено на підставі постанови б/н про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.09.2008. Крім того, арешт на майно накладений безпідставно, оскільки на момент накладення обтяження (29.09.2008), боржник за виконавчим провадженням - ОСОБА_2 не володів часткою цього нерухомого майна, а відчужив належну йому частку ще в 2007 році. Таким чином, наявність обтяження майна порушує права позивача та перешкоджає останньому вільно володіти, користуватись та розпоряджатись майном. Оскільки позивач позбавлений можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 22.02.2024 відкрите провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 28.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, представник подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїв судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відділу.

Представник третьої особи Перша Тернопільська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори по наявних у справі документах.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із свідоцтва про право власності на житло виданого Міським бюро технічної інвентаризації 08.08.1997 квартира за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

08.05.2007 між ОСОБА_2 в інтересах якої діє ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Олексишин З.З. за номером в реєстрі 2563.

Згідно договору ОСОБА_2 передає безоплатно у власність ОСОБА_3 1/3 частку трикімнатної квартири під АДРЕСА_3 . Державна реєстрація права власності на підставі договору проведена 05.11.2008 (відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно, а.с. 11-12).

Згідно з відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно (інформаційна довідка №360820859 від 03.01.2024) квартира АДРЕСА_4 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 (1/3 частки) та ОСОБА_3 (2/3 частки) на підставі договору дарування ВЕО 333485 від 08.05.2007, посвідчений за номером в реєстрі 2563 та свідоцтва про право власності від 08.08.1997. Державна реєстрація права власності співвласників проведена 05.11.2008.

29.09.2008 Тернопільською філією державного підприємства «Інформаційний центр» зареєстровано обтяження за номером 7991985 (арешт нерухомого майна), а саме 1/3 частини квартири по АДРЕСА_1 власником якої є ОСОБА_2 (відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а.с. 12).

Підставою обтяження є постанова головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Древінської У.П. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 29.09.2008 у виконавчому провадженні №8162160 про примусове стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 20943,90 грн. боргу за договором позики, 2000 грн. моральної шкоди , 230,95 грн. судових витрат по справі, всього 23175,47 грн.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 Першою тернопільською державною нотаріальною конторою 07.04.2023 заведено спадкову справу №212/2023 (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07.04.2023, а.с. 6).

Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у листі №7526 від 15.01.2024 повідомив, що немає законних підстав для вилучення обтяження 7991985, яке накладено на підставі постанови б/н про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.09.2008.

У відповідь на адвокатський запит №06-03/1 від 02.04.2024 Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив наступне (лист №74059 від 09.04.2024). Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2837 від 27.06.2008 виданого Тернопільським міськрайонний судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 20943,90 грн. боргу за договором позики, 2000 грн. моральної шкоди, 230,95 грн. судових витрат по справі, всього 23175,47 грн., 35 грн. витрат на проведення виконавчих дій відкрито 10.07.2008 постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції. 31.12.2009 на підставі п.1 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві (за письмовою заявою стягувача). Повторно виконавчий документ на адресу відділу не надходив. Підтвердження щодо сплати виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій до відділу не надходило. На даний час матеріали виконавчого провадження №8162160 є знищеними, у зв`язку із чим надати будь які копії документів даного виконавчого провадження є неможливим.

Також, згідно відповіді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №4.3/88/2024 від 10.04.2024 в провадженні суду на розгляді перебувала цивільна справа №2-2837/2008 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та моральної шкоди. Відповідно до наказу №127 від 01.11.2016 про знищення справ цивільного провадження, у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання, цивільна справа №2-2837/2008 знищена, відповідно до довідки складеної та підписаної працівниками суду від 09.04.2024.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до частин першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року в справі №905/386/18 (касаційне провадження № 12-85гс19) зроблено висновок, що «при розгляді скарг стягувача чи боржника на дії органу державної виконавчої служби, пов`язані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, господарський суд перевіряє відповідність цих дій приписам статей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження». Вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізуються шляхом подання ними з додержанням правил юрисдикційності позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним з підстав, передбачених законом. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися господарським судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна».

Згідно із статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зробила правовий висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо неналежного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Зазначене узгоджуються з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), від 15 травня 2019 року у справі № 554/10058/17 (провадження № 14-20цс19) та Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.06.2021 у справі №199/1492/20.

У даній справі позивач пред`явив позовні вимоги до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,який не є ні боржником, ні особою, в інтересах якої накладено арешт на майно, а державним органом примусового виконання рішення суду.

Особа, в інтересах якої накладено арешт на майно (стягувач) ОСОБА_5 та/або боржник ОСОБА_2 до участі в справі як відповідачі (співвідповідачі) не залучені, клопотань про залучення стягувача, боржника, в якості відповідачів, позивач не заявляв. А з власної ініціативи суд не може це зробити.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, а відтак у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.

При цьому, позивач не позбавлений права на судовий захист шляхом подання такого ж позову до належного відповідача.

Так як у задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивача не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволені позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, код ЄДРПОУ - 45000236, місцезнаходження вул. Кн. Острозького, 14, м. Тернопіль.

Третя особа: Перша тернопільська державна нотаріальна контора, , місцезнаходження вул. Коперника, 1, м. Тернопіль.

Рішення складено та підписано 11.09.2024.

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук