ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1740/24
У Х В А Л А

"19" вересня 2024 р. смт. Петриківка

Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Караул О.А., вирішуючи питання про відкриття провадження справи за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В :

17.092024 позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, у якому просять скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 26,8351 га з кадастровим номером :01:001:0060.

Свої вимоги обґрунтовує такими обставинами.

На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №17 від 19.05.1999р., який виданий на підставі рішення Єлизаветівської селищної ради народних депутатів №34-4/ХХІІІ від 25.03.1999р., ОСОБА_4 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 2,3876 га, яка розташована на території Єлизаветівської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

17 вересня 2008 року ОСОБА_5 , державний нотаріус Петриківської державної нотаріальної контори видала свідоцтво про право на спадщину за законом (в реєстрі за №1- 1114) про те, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_4 , який помер „ ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_6 , Спадкове майно, на яке в указаній частці видане це свідоцтво; складається з земельної ділянки, площею 2,3876 га, переданої для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП, виданого 17 травня 1999 року Єлизаветівською сільською радою Петриківського Дніпропетровської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів приватної власності на землю за № 17.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, про що додано копію свідоцтва про смерть.

За життя ОСОБА_6 не провів державної реєстрації свого права власності на успадковані земельні ділянки, будь-якого заповіту на випадок смерті не залишив.

Позивач ОСОБА_7 зазначила що їх шлюб з ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тривав з 11.08.1990 року по 24.09.2008 рік. З 20.07.2010 року ОСОБА_7 та спадкодавець ОСОБА_6 знов зареєстрували шлюб, що підтверджено відповідними копіями свідоцтв про укладення та розірвання шлюбу.

Звернувшись до Петриківської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачі отримали відмову у вчиненні нотаріальної дії, що підтверджено копією постанови нотаріуса та у зв`язку із цим звернулися до суду з позовом про визнання права власності.

19 жовтня 2017 року по справі №187/487/17 Петриківський районний суд Дніпропетровської області виніс рішення, яким визнав право власності позивачів в порядку спадкування на земельну ділянку площею 2,3876 га.

Пунктом 10 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначено документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Ураховуючи те, що якщо в державному акті відсутній кадастровий номер земельної ділянки, то він є дійсним, та з метою отримання кадастрового номеру на земельну ділянку позивачі звернувся за консультацією до адвоката щодо цих питань та щодо можливості виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для присвоєння кадастрового номеру та після цього, адвокатом Васильцовою О.М. був зроблений адвокатський запит від 15.08.2024р. до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про надання інформації.

Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №29-4-0.222-4631/2-24 від 21.08.2024 року належна ОСОБА_4 земельна ділянка площею 2,3876 га одночасно обліковується як за позивачем, так і за ПАТ «Дніпровець» на праві власності, на підставі державного акту на право власності на землю серія ЯМ №841499 від 29.12.2012р. кадастровий номер :01:001:0060, площею 26,8351 га.

Підставою для виготовлення зазначених вище Державних актів на право власності ЄР ЗАТ "Дніпровець" (ПАТ "Дніпровець") слугували наступні документи: розпорядження голови Петриківської РДА від 20.09.2011 року № 535-р-11; розпорядження голови Петриківської РДА від 19.09.2012 року № 833-р-12; постанови Дніпропетровського

окружного адміністративного суду від 25.04.2012 року по справі №2а/0470/4316/12 та від 04.10.2012 року по справі №2а/0470/11198/12.

На момент звернення позивачем із позовом, скасовані документи, які слугували підставою для виготовлення та видачі СР ЗАТ "Дніпровець" вищевказаних державних актів на право власності на земельну ділянку, а саме: розпорядження голови Петриківської райдержадміністрації від 19.09.2012 р. № 833-р-12 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки Сільськогосподарському риболовецькому закритому акціонерному товариству "Дніпровець" скасовано, що підтверджується 1) постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2012 р. у справі № 2а/0470/4323/12; 2) Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2013 р. у справі № 2а/0470/4323/12; 3) Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.02.2015 року у справі № 2а/0470/14427/12; 4) Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2015 року у справі №804/17320/14; 5) Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2014 року у справі №804/12930/14; 6) Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.04.2015 р. справа № К/800/68371/14; 7) Постановою Дніпропетровського апеляційним адміністративного суду від 11.06.2014 року у справі № 2а/0470/4316/12; 8) Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.10.2014 року у справі № К/800/36817/14; 9) Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2015 р. у справі № 8014/17313/14; 10) Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2014 року у справі № 23н-14/2а/0470/11198/12; 11) Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області від 07.04.2015 року у справі № 804/12684/14.

На підставі рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13.08.2015р. справа №187/443/15-ц (публічний доступ на сайті https://reyestr.court.gov.ua/) визнано недійсним та скасовано державний акт серія ЯМ №847499 від 29.12.2012р. кадастровий номер :01:001:0060.

Так, представник позивачів адвокат Васильцова О.М. звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з проханням скасувати державну реєстрацію земельної ділянки (відправити в архів), однак останній надав письмову відповідь, в якій зазначив, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює так реєстрацію у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника (лист №29-4-0.222-4898/2-24 від 04.09.2024 року).

Позивачі спираючись на норми Земельного Кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ЗУ «Про Державний земельний кадастр», інші законодавчі акти вважають, що саме до повноважень управлінь (відділів) Держгеокадастру належить здійснення державної реєстрації земельних ділянок та скасування такої реєстрації.

З огляду на викладене позивачі звернулися до суду із даним позовом, у якому просять скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0060 в Державному земельному кадастрі.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд дійшов таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Спірні правовідносини даної позовної заяви врегульовані, зокрема, Законом України від 07 липня 2011 року №3613-VI «Про Державний земельний кадастр», згідно з нормами статті 1 якого державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Частинами першою, другою статті 6 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Держателем Державного земельного кадастру є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частинами першою та четвертою статті 9 цього ж Закону визначено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Статтею 16 вищевказаного Закону встановлено, що земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно.

За змістом частини першої, абзаців першого, другого частини другої, частин дев`ятої, десятої статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 Земельного кодексу України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15 затверджено Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Відповідно до пункту 1 цього Положення Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи (підпункт 31 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру).

Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29 вересня 2016 року № 333, Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Головне управління Держгеокадастру в області відповідно до покладених на нього завдань, крім іншого, здійснює ведення Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами в установленому порядку; здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації; розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Тож державна реєстрація земельної ділянки шляхом внесення до Державного земельного кадастру передбачених законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера є результатом реалізації органами Держгеокадастру належних їм контрольних функцій у сфері управлінської діяльності.

Зміст вищенаведених норм також засвідчує, що державна реєстрація земельної ділянки у Державному земельному кадастрі не є тотожним поняттю «державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вжитому у пункті 1 статті 1 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Така правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 27 липня 2022 року у справі № 640/10412/21.

Прийняття рішення щодо державної реєстрації земельної ділянки або відмови у здійсненні такої реєстрації саме собою не породжує виникнення жодних речових прав на цю земельну ділянку (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 04 травня 2022 року у справі № 817/154/18).

Верховний Суд у постанові від 20 травня 2022 року у справі № 802/1840/18-а сформував схожий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах про те, що дії стосовно державної реєстрації земельної ділянки спрямовані для визначення земельної ділянки як об`єкта цивільних прав та не стосуються реєстрації речових прав на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

Тобто адміністративні суди розглядають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо - розпорядчої діяльності публічних органів.

Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Зазначений висновок узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 13 листопада 2019 року у справі № 823/1984/16.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, спір про речове право на земельну ділянку відсутній, адже речове право на земельну ділянку позивачів визнане рішенням суду, яке набрало законної сили, а державний акт на земельну ділянку, яка накладається на земельну ділянку позивачів рішенням суду визнаний недійсним та скасований.

Також зі змісту позовної заяви вбачається, що питань, пов`язаних з визнанням права власності чи права користування земельною ділянкою та оспорюванням такого права іншими особами, у позивачів у межах спору не виникало, а рішення суду про задоволення такого позову жодним чином не породжує появу речового права на земельну ділянку.

Тому суд вважає, що цей спір повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки відповідач у спірних правовідносинах реалізував наявні у нього за законом контрольні функції у сфері управлінської діяльності, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду. Спору про речове право у справі, що розглядається, не виникло.

Зазначений висновок узгоджується з висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеними у постанові від 11 березня 2024 року у справі № 480/749/23.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ураховуючи суб`єктний склад учасників справи, суть спору, суд вважає, що цей спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, та має вирішуватися адміністративним судом, тому відмовляє у відкритті провадження.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Роз`яснити позивачам право на звернення з цим позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (постановлення), шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя:О. А. Караул