КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-з/947/532/24
УХВАЛА

16.09.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Рієлті Груп», про визнання правочину недійсним, витребування майна, поділ спільного сумісного майна,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2024 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Рієлті Груп», про визнання правочину недійсним, витребування майна, поділ спільного сумісного майна, в якій позивачка просить суд:

1. визнати недійсним правочин, оформлений актом приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Рієлті Груп» () від 08.03.2024 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А., реєстраційний номер №895/896, з відчуження ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Рієлті Груп» () майна, яке є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а саме: нежилих приміщень офісу промтоварного магазину, загальною площею 73,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0559 га, кадастровий номер :34:012:0135; житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_2 , загальною площею 434,6 кв. м, житловою - 135,1 кв. м; офісного приміщення салону дизайну «Белей», загальною площею 54,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 ; будівлі моргу за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 58,6 кв.м.; гаражу № НОМЕР_1 , площею 21,6 кв.м., гаражу № НОМЕР_2 , площею 21,7 кв.м., гаражу № НОМЕР_3 , площею 22,1 кв.м., гаражу № НОМЕР_4 , площею 21,9 кв.м., гаражу № НОМЕР_5 , площею 22 кв.м., гаражу № НОМЕР_6 , площею 21,7 кв.м., гаражу № НОМЕР_7 , площею 21,7 кв.м., гаражу № НОМЕР_8 , площею 21,7 кв.м., гаражу № НОМЕР_9 , площею 21,9 кв.м., гаражу № НОМЕР_10 , площею 22,3 кв.м., гаражу № НОМЕР_11 , площею 22,1 кв.м., гаражу № НОМЕР_12 , площею 22,3 кв.м., гаражу № НОМЕР_13 , площею 22,3 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 ;

2. витребувати з власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Рієлті Груп» у спільну сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вищевказане майно передане товариству на підставі за актом приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Рієлті Груп» () від 08.03.2024 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А., реєстраційний номер №895/896.

3. здійснити розподіл майна, яке є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наступним чином:

- у особисту приватну власність ОСОБА_1 виділити майно: нежилі приміщення офісу промтоварного магазину, загальною площею 73,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_6 ; офісне приміщення салону дизайну «Белей», загальною площею 54,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3 ;

- у особисту приватну власність ОСОБА_3 виділити наступне майно: будівлю моргу за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 58,6 кв. м; гараж № НОМЕР_1 , площею 21,6 кв.м., гараж № НОМЕР_2 , площею 21,7 кв.м., гараж № НОМЕР_3 , площею 22,1 кв.м, гараж № НОМЕР_4 , площею 21,9 кв.м., гараж № НОМЕР_5 , площею 22 кв.м., гараж № НОМЕР_6 , площею 21,7 кв.м., гараж № НОМЕР_7 , площею 21,7 кв.м., гараж № НОМЕР_8 , площею 21,7 кв.м., гараж № НОМЕР_9 , площею 21,9 кв.м., гараж № НОМЕР_10 , площею 22,3 кв.м., гараж № НОМЕР_11 , площею 22,1 кв.м., гараж № НОМЕР_12 , площею 22,3 кв.м., гараж № НОМЕР_13 , площею 22,3 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 ; транспортний засіб марки «Porshe Cayenne»;

- у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 із частками кожного співвласника в розмірі 1/2 залишити майно: земельну ділянку АДРЕСА_2 , площею 0,0559 га, кадастровий номер :34:012:0135; житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_2 , загальною площею 434,6 кв. м, житловою - 135,1 кв.м;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі різниці між дійсною ринковою вартістю 1/2 частки спільного майна подружжя (з врахуванням вартості майна МПП «Ритуал», у вигляді будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_5 ) та дійсною ринковою вартістю виділеного у власність ОСОБА_1 майна.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В. та передано головуючому судді 07.08.2024 року.

Разом з позовом, позивачкою, через представника адвоката АБ «Віталія Досковського» - Досковського Віталія Геннадійовича, надано до суду заяву про забезпечення позову.

За наслідком розгляду вказаної заяви, 19.08.2024 року Київським районним судом міста Одеси постановлено ухвалу суду, яка вказану заяву задоволено, вжито заходи забезпечення позову по цивільній справі №947/24175/24, шляхом накладення арешту на:

- нерухоме майно нежилі приміщення офісу промтоварного магазину, загальною площею 73,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

- нерухоме майно земельну ділянку по АДРЕСА_2 , площею 0,0559 га, кадастровий номер :34:012:0135, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

- нерухоме майно житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_2 , загальною площею 434,6 кв. м, житловою - 135,1 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

- нерухоме майно офісне приміщення салону дизайну «Белей», загальною площею 54,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

- нерухоме майно будівлю моргу за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 58,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

- нерухоме майно гараж № НОМЕР_1 , площею 21,6 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

- нерухоме майно гараж № НОМЕР_2 , площею 21,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

- нерухоме майно гараж № НОМЕР_3 , площею 22,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

- нерухоме майно гараж № НОМЕР_4 , площею 21,9 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

- нерухоме майно гараж № НОМЕР_5 , площею 22 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

- нерухоме майно гараж № НОМЕР_6 , площею 21,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

- нерухоме майно гараж № НОМЕР_7 , площею 21,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

- нерухоме майно гараж № НОМЕР_8 , площею 21,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

- нерухоме майно гараж № НОМЕР_9 , площею 21,9 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

- нерухоме майно гараж № НОМЕР_10 , площею 22,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

- нерухоме майно гараж № НОМЕР_11 , площею 22,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

- нерухоме майно гараж № НОМЕР_12 , площею 22,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

- нерухоме майно гараж № НОМЕР_13 , площею 22,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

12.09.2024 року до суду надійшла від представника позивачки адвоката АБ «Віталія Досковського» - Досковського Віталія Геннадійовича додаткова заява про забезпечення позову, в якій позивачка просить суд накласти арешт на автомобіль марки «PORSHE CAYENNE», реєстраційний номер НОМЕР_14 , зареєстрований за ОСОБА_3 .

Представник позивачки в обґрунтування даної заяви посилається на те, що доводами заявлених вимог є те, що за період шлюбу і за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу сторонами внаслідок спільної праці та за спільні кошти було набуто у власність і нерухоме майно, яким ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, і транспортний засіб «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_14 , 2016 року випуску, об`єм двигуна 2967 см.куб., номер кузова НОМЕР_15 , який зареєстрований за ОСОБА_3 29.09.2016 року.

Представник позивачки зазначає, що детальні відомості про зазначений транспортний засіб стали відомі ОСОБА_1 після подання позову, а саме з Акту №16-20 прийому-передачі автомобіля від 27.09.2016 року та довідки з сайту МТСБУ від 29.08.2024 року.

Наразі транспортний засіб марки «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_14 , перебуває у одноосібному володінні та користуванні ОСОБА_3 .

Представник позивачки стверджує, що ОСОБА_1 має обґрунтовані сумніви у тому, що у разі задоволення її позову по даній справі виконання рішення суду буде значно ускладнено або навіть унеможливлено, з урахуванням сталої незаконної і недобросовісної поведінки ОСОБА_3 з відчуження набутого за час шлюбу з позивачкою нерухомого майна.

Зазначене, як вказує представник позивачки, підтверджується тим, що ОСОБА_3 у березні 2024 р. без згоди дружини передав спільне майно подружжя у власність створеного ним ТОВ «Інвест Рієлті Груп», після чого передав належні йому 100% статутного капіталу зазначеного товариства на користь своєї рідної сестри - ОСОБА_4 , так само ОСОБА_3 вчинив щодо МПП "Ритуал", майно якого також належало ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності.

Внаслідок вчинення ОСОБА_3 правочинів щодо розпорядження спільним майном подружжя без згоди дружини, з власності ОСОБА_1 , всупереч її волі, вибуло все належне їй майно, в тому числі житло.

Представник позивачки вважає, що оскільки норми чинного законодавства надають можливість ОСОБА_3 як титульному власнику транспортного засобу марки «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_14 , розпорядитись і рухомим майном без одержання попередньої згоди позивачки, за наслідком чого у сторони позивача наявні обґрунтовані підстави вважати, що відповідач до розгляду справи по суті може вчинити дії і щодо відчуження зареєстрованого за ним автомобіля.

Відчуження відповідачем транспортного засобу, на думку представника позивачки, призведе до вибуття автомобіля зі складу майна, яке ОСОБА_1 просить поділити в натурі між сторонами та унеможливить задоволення позовних вимог останньої про поділ між сторонами майна, яке є об`єктом спільної сумісної власності, шляхом виділу в особисту приватну власність ОСОБА_3 транспортного засобу марки «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_14 .

Посилаючись на вказані доводи та обставини, представник позивачки посилається на наявність підстав для вжиття додаткових заходів забезпечення позову щодо іншої частини спірного майна, що підлягає поділу між подружжям.

У відповідності до протоколу передачі судової справі раніше визначеному складу суду, справу за вказаною заявою розподілено головуючому судді Калініченко Л.В. та передано головуючому судді 12.09.2024 року.

Оглянувши подану заяву, суд дійшов до висновку, що заява позивача відповідає вимогам, встановленим ст. 151 ЦПК України.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 12.09.2024 року призначено розгляд вказаної заяви у судовому засіданні з викликом сторін по справі.

До судового засідання призначеного на 16.09.2024 року з`явились:

- представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Досковський В.Г., який заявлені вимоги підтримав та просив суд заяву про вжиття заходів забезпечення позову щодо спірного транспортного засобу задовольнити;

- представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Слободяник І.С., заперечувала проти задоволення заяви, з посиланням на відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову щодо спірного транспортного засобу, приймаючи, що позивачем не доведені будь-які ризики, які б свідчили про намір відповідача відчужити даний транспортний засіб, як і даний захід забезпечення позову не є ефективним приймаючи, що на даний час спірний транспортний засіб зареєстрований за відповідачем, а позивачем в рамках поділу спільного майна подружжя заявлено залишення даного транспортного засобу також у власності відповідача. Додатково представник стверджував, що спірний транспортний засіб не був придбаний відповідачем у період перебування у зареєстрованому шлюбі, а відповідний період не визнано таким в який сторони проживали однією сім`єю.

Представник відповідача ТОВ «Інвест Рієлті Груп» до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши вказану заяву про забезпечення позову, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, перевіряючи надану до суду заяву та додані до неї документи, вбачається, що предметом даного позову є поділ між сторонами спільного сумісного майна подружжя, до якого позивачем включено рухоме майно транспортний засіб марки «Porsche Cayenne», який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_3 , однак був придбаний під час проживання сторін по справі однією сім`єю.

З поданих до заяви доказів вбачається, що за ОСОБА_3 29.09.2016 року було зареєстровано на праві власності транспортний засіб марки «Porsche Cayenne» 2016 року випуску, об`єм двигуна 2967 см.куб., номер кузова НОМЕР_15 , що підтверджується наданою відповіддю Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС) (РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях) від 29.08.2024 року за №31/30/15/747-аз/08-2024-438-2024 та актом №16-20 прийому-передачі автомобілю від 27.09.2016 року укладеного між ТОВ «Емералд-Спорткар» та ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що в даній справі між сторонами по справі виник спір щодо поділу спільного сумісного майна сторін по справі, до поділу якого позивачем заявлені вимоги щодо рухомого майна транспортного засобу марки «Porsche Cayenne» 2016 року випуску, об`єм двигуна 2967 см.куб., номер кузова НОМЕР_15 , який зареєстрований 29.09.2016 року на праві власності за відповідачем ОСОБА_3 .

Однак, суд вважає безпідставними доводи представника позивача про належність реєстраційного номера НОМЕР_14 саме вищевказаному транспортному засобу, враховуючи відсутність відповідних доказів на підтвердження цих обставин.

Одночасно судом враховується, що в межах даної справи ухвалою суду від 19.08.2024 року Київським районним судом міста Одеси вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно, яке зареєстровано за ТОВ «Інвест Рієлті Груп», тобто на частину спірного майна заявленого до поділу між сторонами по справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, саме пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Крім того судом враховується, що у відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснень Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд дійшов висновку, що між сторонами виник спір щодо поділу у тому числі транспортного засобу марки «Porsche Cayenne» 2016 року випуску, об`єм двигуна 2967 см.куб., номер кузова НОМЕР_15 , який зареєстрований 29.09.2016 року на праві власності за відповідачем ОСОБА_3 , за наслідком чого, суд вважає, що заявлені заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на відповідне рухоме майно є співрозмірними заявленим вимогам та ціні позову, відносяться до предмету позову в цій справі, а невжиття заходів забезпечення позову може значним чином ускладнити виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, а відтак й порушить права позивача на судовий захист, з урахуванням того, що до розв`язання виниклого між сторонами по справі спору по суті, відповідачем спірне рухоме майно може бути відчужене на користь третіх осіб, здійснені додаткові дії з його відчуження, на підставі чого суд доходить до висновку про обґрунтованість заяви представника позивача про забезпечення позову.

На підставі викладеного, суд вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову є частково обґрунтованою та підлягаючою задоволенню у вищевикладений спосіб, однак без зазначення реєстраційного номера транспортного засобу, приймаючи недоведеність представником позивача доводів в цій частині.

При цьому, вжиті вказані заходи забезпечення позову на спірне майно до вирішення спору по суті, не призведе до обмеження прав відповідача, або перешкоджання прав власника на користування майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Вжиття заявлених заходів забезпечення позову на майно не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

У відповідності до ч.1-3 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Судом не встановлено підстав для вжиття зустрічних заходів забезпечення позову, за наслідком чого вказане питання одночасно з вирішенням питання щодо забезпечення позову не вирішується.

Одночасно суд роз`яснює, що відповідачі у відповідності до вимог ст. 154 ЦПК України, мають право після застосування судом заходів забезпечення позову на звернення до суду з відповідним клопотанням про вжиття заходів зустрічного забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі №947/24175/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Рієлті Груп», про визнання правочину недійсним, витребування майна, поділ спільного сумісного майна, а саме:

- Накласти арешт на рухоме майно транспортний засіб марки «Porsche Cayenne», 2016 року випуску, об`єм двигуна 2967 см.куб., номер кузова НОМЕР_15 , який зареєстровано 29.09.2016 року на праві власності за ОСОБА_3 .

Копію ухвали направити для виконання до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС) (РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях).

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом.

Зазначити, що за даною ухвалою суду, як виконавчим документом:

- Стягувачем є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_16 , виданий 19 грудня 1997 року Іллічівським МВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_17 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- Боржником є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_18 , виданий 17 жовтня 2012 року Київським РВ у місті Одесі ГУДМС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_19 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Копію ухвали направити для відома учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Повний текст ухвали суду складено 16.09.2024 року.

Головуючий Калініченко Л. В.