Єдиний унікальний номер 725/8086/24
Номер провадження 2/725/1547/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2024 року м.Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Федіна А.В., розглянувши заяву МКП «Чернівцітеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогами про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року заявник звернувся до суду з вище вказаною заявою та просив видати судовий наказ про стягнення з боржника заборгованості за надані послуги за опалення місць загального користування будинком за період з 01.11.2021 року по 31.07.2024 року в сумі 3431,71 грн., плату за абонентське обслуговування в розмірі 797,94 грн., а також судові витрати.

В обґрунтування вказаної заяви посилався на те, що нарахування плати за обсяги теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення, плата за абонентське обслуговування є обов`язковими для власників квартир з індивідуальною системою опалення.

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Так, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законами України «Про теплопостачання» та «Про житлово-комунальні послуги», а також чинними під час спірних правовідносин Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830, Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198.

Згідно зі статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Положеннями частини першої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а відповідно до частини третьої споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Таким чином, незважаючи на укладення чи не укладення споживачем договору на теплопостачання місць загального користування, за умови отримання ним відповідних послуг, він несе обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії.

Разом з тим, надання заявником послуг та їх споживання боржником в частині опалення приміщень загального користування не можу презюмуватись та така обставина підлягає доведенню на загальних підставах належними і допустимими доказами.

Так, в матеріалах заяви відсутні докази того, що заявник надає послуги постачання теплової енергії до приміщень загального користування будинку, де мешкає боржник, а також що такі приміщення під`єднанні до теплоносіїв та обладнанні системами опалення.

Отже, відсутність у матеріалах заяви доказів, які б свідчили про надання відповідних послуг заявником та їх споживання боржниками за вказаний у заяві період, ставить під сумнів безспірність заявленої суми заборгованості.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів» зазначив, що рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента

Таким чином, вказані вище обставини, які є предметом доказування у даній справі, мають бути встановленні на засадах рівності та змагальності сторін, а тому заявлені МКП «Чернівцітеплокомуненерго» вимоги не можуть бути вирішені у наказному провадженні.

Додатково слід звернути увагу на наступне.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Так, згідно довідки Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Чернівецькій області, наданої на запит суду, власник вказаного житлового приміщення ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , а боржник ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 та згідно інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно не є співвласником вказаного вище житлового приміщення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.4, 19, 27, 160-166, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити МКП «Чернівцітеплокомуненерго» у видачі судового наказу за вимогами про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги опалення місць загального користування будинком та плати за абонентське обслуговування.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9, частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ, після усунення її недоліків.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна