УХВАЛА

22 січня 2024 року

м. Київ

справа № 474/454/18

провадження № 61-14756св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області Лавріненко Максим Іванович, про визнання додаткового строку для прийняття спадщини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту, за касаційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Кубрак Олег Олександрович, на рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 22 травня 2023 року у складі судді Репушевської О. В. та постанову Миколаївського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року у складі колегії суддів: Тищук Н .О., Крамаренко Т. В., Темнікової В. І.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визначити їй додатковий строк у два місяці для звернення з заявою про прийняття спадщини.

Ухвалою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 06 червня 2018 року первісного відповідача Доброжанівську сільську раду замінено на належного відповідача ОСОБА_2 .

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернулась з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним.

Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 14 серпня 2020 року у задоволені первісного та зустрічного позовів відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року скасовано рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 14 серпня 2020 року в частині позову ОСОБА_1 та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволені позову.

Постановою Верховного Суду від 23 лютого 2022 року рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 14 серпня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року в частині відмови у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини скасовано та передано справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 22 травня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволено.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 терміном два місяці з дня набрання рішенням чинності.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 22 травня 2023 року змінено, викладено мотивувальну частину судового рішення в редакції цієї постанови.

13 жовтня 2023 року представник ОСОБА_2 - адвокат Кубрак О. О. через засоби поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 22 травня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Крім цього, у касаційній скарзі представник ОСОБА_2 просить проводити розгляд справи з повідомленням та викликом сторін.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 30 жовтня 2023 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.

20 листопада 2023 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Абзац другий частини першої даної статті визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки судом касаційної інстанції не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, тому підстав для задоволення клопотання про розгляд справи з повідомленням та викликом сторін, не має.

Таким чином, справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі буде надіслана у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 , яке подано представником - адвокатом Кубраком Олегом Олександровичем, про розгляд справи з повідомленням та викликом сторін, відмовити.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області Лавріненко Максим Іванович, про визнання додаткового строку для прийняття спадщини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту, за касаційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Кубрак Олег Олександрович, на рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 22 травня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов