Справа №351/1470/23
Номер провадження №2/351/65/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Сегіна І.Р.,

за участі секретаря - Том`юк С.М.,

позивача- ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивував тим, що постановою Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 20.03.2023р. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по АДРЕСА_1 , після смерті його бабусі ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Крім того, свідоцтво про право особистої власності на будинковолодіння видана на ім`я " ОСОБА_5 ", тоді як у свідоцтві про смерть спадкодавець записана " ОСОБА_4 ".

Відповідно до заповіту, складеного 29.08.2012р. ОСОБА_4 , спадкоємцем вищевказаного житлового будинку, який належав останній на праві власності, є він, позивач, а спадкоємцем на земельний пай є відповідач.

Після смерті ОСОБА_6 в Першій Снятинській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом онука померлої ОСОБА_3 та на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом, поданої ним - позивачем.

Спадкове майно- вказаний житловий будинок належиьть до суспільної групи -колгоспний двір. Станом на 15.04.1991р. в господарстві по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 , 1922 р.нар., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , 1991 р.нар., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На день смерті ОСОБА_4 в господарстві, крім померлої, ніхто не був зареєстрований та не проживав.

Рішенням Снятинського районного суду від 24.04.2023р. встановлено факт належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння, виданого на ім`я " ОСОБА_5 ", як такого, що належить ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Просить визнати за ним право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , після смерті бабусі ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову не заперечив.

Відповідач ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позовних вимог не заперечив.

Суд, дослідивши та перевіривши зібрані докази в їх сукупності, а саме: - довідку Старостинського округу № 8 с. Русів Снятинської міської ради від 10.05.2023р. № 197, згідно якої станом на 15.04.1991р. в спірному господарстві, що по АДРЕСА_1 , яке відносилось до суспільної групи "колгоспний двір", були зареєстровані та проживали: голова двору ОСОБА_3 , 1922 р.нар., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина ОСОБА_4 , 1919 р.нар., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , згідно якого ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - заповіт, посвідчений 29.08.2012р. секретарем Русівської сільської ради, згідно якого спадкоємцем, належного ОСОБА_4 житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , та ощадної книжки є позивач ОСОБА_1 ; - довідку Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 20.03.2023р., згідно якої після смерті ОСОБА_4 заведена спадкова справа на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом онука ОСОБА_3 та заяви про прийняття спадщини за заповітом онука померлої ОСОБА_1 ; - постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.03.2023р., згідно якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 ; - рішення Снятинського районного суду від 24.04.2023р., згідно якого встановлено юридичний факт належності правовстановлюючого документу, а саме: що свідоцтво про право особистої власності на будинковолодіння від 15.10.1988р., видане на ім`я " ОСОБА_5 ", як такий, що належить ОСОБА_4 ; - технічний паспорт, якаий виданий на ОСОБА_1 ; - виписку з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 24.02.2023р., згідно якої право власності на спірний житловий будинок, який відносився до суспільної групи "колгоспний двір", на праві власності належав ОСОБА_4 ; - довідку Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 23.10.2023р., згідно якої після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведена спадкова справа, спадкоємцем до всього майна за законом є син померлого ОСОБА_2 ; - матеріали спадкової справи, згідно якої відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцем майна, належного померлому ОСОБА_3 , автомобіля марки "КАМАЗ-55111" є його син ОСОБА_2 , - вважає, що позов частково підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ «Про власність» вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-ХІІ був введений в дію Закон України "Про власність".

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зібрані по справі докази вказують, що спірне господарство, яке розташоване по АДРЕСА_1 , відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», у якому станом на 15.04.1991р. були зареєстровані та проживали: голова двору ОСОБА_3 , його дружина ОСОБА_4 , а отже, кожному з них належало по 1/2 частині спірного житлового будинку. Після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем його 1/2 частини за законом став його син ОСОБА_2 .. Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем її 1/2 частини спірного житлового будинку за заповітом став позивач - онук померлої. Постановою державного нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок.

За вказаних підстав, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме: за позивачем слід визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 . В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 321, 328, 1217, 1218, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруди, що розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Ігор СЕГІН