Дата документу 18.09.2024 Справа № 314/3275/24
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 314/3275/24 Головуючий у 1-й інстанції Мануйлова Н.Ю.
Пр. №22-ц/807/1862/24Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Подліянової Г.С., Полякова О.З.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ОБЛВОДОКАНАЛ» ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 серпня 2024 року про відмову у видачі судового наказу у справі за заявою КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ОБЛВОДОКАНАЛ» ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ (надалі КП «ОБЛВОДОКАНАЛ» ЗОР) про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року КП «ОБЛВОДОКАНАЛ» ЗОР звернулось до суду з вищезазначеною заявою (а.с. 1-6), в якій просило видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «ОБЛВОДОКАНАЛ» ЗОР заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.03.2023 року по 30.06.2024 року в сумі 5158,50 грн. та витрат на оплату судового збору в розмірі 302,80 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Мануйлову Н.Ю. (а.с. 36).

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 серпня 2024 року (а.с. 38-39) КП «ОБЛВОДОКАНАЛ» ЗОР у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з ОСОБА_1 у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції у цій справі, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, стягувач КП «ОБЛВОДОКАНАЛ» ЗОР у своїй апеляційній скарзі (а.с. 41-44) просило вищезазначену ухвалу суду першої інстанції скасувати, направити справу для продовження розгляду заяви про видачу судового наказу.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Полякова О.З. (а.с. 47). В автоматизованому порядку суддею Подліяновою Г.С. замінено суддю ОСОБА_2 у зв`язку з тривалою відпусткою останньої (а.с. 53). Ухвалою апеляційного суду (а.с. 54) провадження за вищезазначеною справою відкрито 28 серпня 2024 року, дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (а.с. 55).

Оскільки, в силу вимог ст. 353 ч. 1 п. 1 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо … відмови у видачі судового наказу. Відповідно до ст. 369 ч. 2 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах … 1 … частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Боржник не скористався свої правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу стягувача у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга КП «ОБЛВОДОКАНАЛ» ЗОР підлягає задоволенню у цій справі з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у видачі судового наказу у цій справі, керувався ст.ст. 161, 163, 165, 167, 258-261, 353-355 ЦПК України та виходив із такого.

Відповідно до ч. 4 ст. 163 ЦПК України якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має зареєстровану офіційну електронну адресу, заявник у подальшому повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви виключно в електронній формі.

Положення ч. 4 ст. 163 ЦПК України свідчать про можливість стягувача звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу в електронній формі лише у разі наявності у боржника офіційної електронної адреси.

Однак, дослідивши відомості з Електронного кабінету ЕСІТС, заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення та додані до неї документи, судом першої інстанції було встановлено, що у боржника відсутня зареєстрована офіційна електронна адреса та він не є користувачем системи Електронного суду.

Крім того, заявником не долучено до заяви жодного доказу на підтвердження направлення боржнику заяви про видачу судового наказу з додатками.

Суд першої інстанції вважав необхідним звернути увагу на аналогію норм ЦПК України, які стосуються можливості учасника справи звернутись до суду в електронній формі.

Так, враховуючи положення абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, а також ч. 2 ст. 169 ЦПК України, у разі подання до суду заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, заявник зобов`язаний додати до заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Отже, системний аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що в даному випадку заявником до заяви про видачу судового наказу не долучено доказ надсилання листом з описом вкладення боржникові копії заяви про видачу судового наказу з додатками.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції вважав, що заява про видачу судового наказу подана із порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, а тому у видачі судового наказу про стягнення аліментів слід відмовити.

Також, суд першої інстанції звернув увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Проте із такими висновками суду першої інстанції у цій справі погодитись не можна з таких підстав.

Вказана ухвала суду першої інстанції вимогам законності та обґрунтованості у цій справі не відповідає.

Вищевказані підстави (заява подана з порушеннями вимог ст. 163 ЦПК України, а саме: до заяви про видачу судового наказу не додано доказ надсилання листом з описом вкладення боржникові копії заяви про видачу судового наказу з додатками), зазначені в оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції, не могли бути підставою для відмови суду першої інстанції оскаржуваною ухвалою у видачі вищезазначеного судового наказу стягувачу у цій справі.

Оскільки, апеляційним судом встановлено, що виключним правом стягувача КП «ОБЛВОДОКАНАЛ» ЗОР на свій розсуд є право звертатись із вищезазначеною заявою через «Електронний суд» про видачу судового наказу відносно боржника ОСОБА_1 незалежно від того, чи є (не є) останній користувачем «Електронного суду».

Встановлено, що КП «ОБЛВОДОКАНАЛ» ЗОР подав у цій справі суду першої інстанції вищезазначену заяву про видачу судового наказу відносно боржника ОСОБА_1 із додатками саме через «Електронний суд» (а.с.1).

При цьому, матеріалами цієї справи не спростовується той факт, що у боржник ОСОБА_1 не є користувачем «Електронного суду».

Звідси, у стягувача КП «ОБЛВОДОКАНАЛ» ЗОР на стадії подачі суду першої інстанції вищезазначеної заяви про видачу судового наказу відносно боржника ОСОБА_1 із додатками при вищевикладених встановлених апеляційним судом обставинах був взагалі відсутній обов`язок 1) надсилати боржникові ОСОБА_1 листом з описом вкладення копію заяви про видачу судового наказу з додатками, та, відповідно, 2) надавати суду першої інстанції доказ виконання останнього.

Тому, вимоги суду першої інстанції до стягувача КП «ОБЛВОДОКАНАЛ» ЗОР у цій справі у цій частині не ґрунтуються на цивільному процесуальному законі, а висновки суду першої інстанції - ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

Застосування судом першої інстанції у цій справі будь-якої аналогії норм ЦПК України, та зокрема ст. 177 ч. 1 п. 2 Розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України, яка регулює «Документи, що додаються до позовної заяви» є помилковим.

Оскільки, відносини сторін у цій справі виникли зовсім в іншому провадженні «Наказному» та регулюються іншим розділом ЦПК України, а саме: Розділ ІІ «Наказне провадження» та мають свої особливості.

Так, прямо в ст. 169 ЦПК України (Надіслання боржникові копії судового наказу) в редакції Закону № 3200-IX від 29.06.2023 зазначено: «…1. Після видачі судового наказу судне пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб - адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного. 2. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами. 3. Копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються фізичній особі - боржнику на адресу, зазначену в документах, передбачених частиною шостою статті 165 цього Кодексу… 4. Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу…».

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги стягувача КП «ОБЛВОДОКАНАЛ» ЗОР ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах. Допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали, яка підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В разі скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, питання про розподіл витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, вирішується у подальшому судом першої інстанції за результатами розгляду справи в порядку, передбаченому ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 12, 367, 369, 371-372, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ОБЛВОДОКАНАЛ» ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ задовольнити.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 серпня 2024 року у цій справі скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 18.09.2024 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Подліянова Г.С.Поляков О.З.