Справа № 204/5697/24
Провадження № 2-о/204/212/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

16 вересня 2024 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Чудопалова С.В., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою та просить суд встановити факт самостійного виховання та утримання малолітньої дитини. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.06.2024 відмовлено у відкритті провадження. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03.10.2024 ухвалу скасовано та направлено справу для продовження розгляду. Ознайомившись із заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що справу слід прийняти та залишити заяви без рух, з наступних підстав. Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Тому, до заяв в справах окремого провадження застосовуються вимоги ст.ст. 175, 177 ЦПК України щодо форми і змісту позовної заяви, а також вимоги ст. 185 ЦПК України в частині можливості залишення заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків. Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Згідно частини 3 статті 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи. При цьому, у поданій заяві не зазначено заінтересованих осіб на права, інтереси або обов`язки яких може вплинути встановлення факту перебування на утриманні заявника неповнолітньої дитини, що обумовлює необхідність в уточнені складу заінтересованих осіб з урахуванням мети звернення до суду. Відповідно, заінтересованими особами мають бути органи державної влади чи органи місцевого самоврядування, дії яких залежать від встановлення даного факту. Проте, заявник не посилається в своїй заяві дії яких саме органів залежать від даного факту, відповідно і для охорони яких саме прав, свобод та інтересів особи має значеннявказаний факт.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою. Однак, заявником не зазначено мету звернення до суду з даною заявою, не зазначено виникненню яких прав та обов`язків сприятиме встановлення даного юридичного факту та які правові наслідки він матиме для заявника, що обумовлює необхідність зазначення мети звернення. Окремо слід зазначити, що положень щодо можливості визначення судом самостійного виховання дитини одним з батьків Сімейний кодекс України не містить, навпаки, ним чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (ч.1 ст.14, ч.1 ст.15 СК України). Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України). Разом з тим,в силу настання певних юридичних фактів(дій чи подій),котрі мають бути підтверджені виключно цивільно-правовими актами (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім), та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються, та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх. Доказів щодо наявності підстав для обмеження або припинення обсягу прав матері, у зв`язку із чим дитина повинна залишатись на самостійному вихованні та утриманні заявника суду заявником до заяви не надано, та про зазначені обставини заявником у заяві також не зазначено, як і доказів того, що в питанні виховання чи утримання неповнолітньої дитини, матір умисно ухиляється від виконання цих обов`язків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу,протягом п`ятиднів здня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху,в якій зазначаються недоліки позовної заяви,спосіб і строк їх усунення,який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. За таких обставин, суд вважає за необхідне надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків, з метою приведення заяви у відповідність до вимогст.318ЦПК України,а саме: визначитися зі складом заінтересованих осіб по даній справі з урахуванням мети звернення до суду, зазначити підстави для обмеження або припинення обсягу прав матері, у зв`язку із чим дитина повинна залишатись на самостійному вихованні та утриманні заявника , а також мету звернення до суду з даною заявою, виникненню яких прав та обов`язків сприятиме встановлення даного юридичного факту та які правові наслідки це матиме для заявника. При цьому суд вважає, що при залишенні заяви без руху відсутнє порушення права заявника на доступ до суду, оскільки заявник не дотримався вимог ЦПК України при зверненні до суду. Виправлення вказаних недоліків здійснюється шляхом подачі нової редакції заяви з додатками, з копіями для заінтересованих осіб.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. 185,318 ЦПК України, суд, -

У х в а л и В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини -залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків п`ять днів з моменту отримання копії ухвали.

У випадку не усунення недоліків у встановлений строк заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В.Чудопалова