Справа № 642/6385/21
Провадження №2/635/1098/2024
17 вересня 2024 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Даниленко Т.П.,
за участі секретаря судового засідання Загайко Г.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення грошових коштів,
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином.
Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази по справі, встановив наступне.
Позивач звернувся для повного супроводження процедури приватизації ФОП ОСОБА_2 та у месенджері «Viber» розповів про побажання щодо місцезнаходження землі. Оплативши 1 000 грн за пошук земельних ділянок та їх перегляду, позивач уклав з ФОП ОСОБА_2 договір про надання послуг.
Договором № 789 від 20.05.2021 року, укладеного між позивачем та ФОП ОСОБА_2 , передбачено подання необхідних документів до відповідних органів для отримання земельної ділянки; розробка проекту землеустрою через третіх осіб; представництво інтересів Замовника у відповідних органах та інстанціях для набуття замовником права власності на земельну ділянку.
Після отримання оплати за свої послуги відповідач зник з поля зору та не виходив на зв`язок із позивачем в жодному режимі по день подання позовної заяви до суду.
Позивач 02.08.2021 направив відповідачу претензію, в якій вимагав виконати обов`язки за договором або повернути сплачені за цим договором передоплату. Однак, зазначена претензія була проігнорована, відповідь на претензію не надана, умови договору не виконані, сума передоплати не повернута.
У відповідності до ст.ст. 626,627,628 ЦК України, договором, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
За змістом положень ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу, а частина 2 даної статті вказує, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 905 ЦК України, строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 5.1 договору №789 від 20.05.2021 про надання послуг, термін надання послуг узгоджується сторонами та складають 240 робочих днів, з дати підписання договору.
Пункт 5.2 вищевказаних договорів, вказує, що у разі якщо виконавець (відповідач по справі) не встигає надати послуги в строк, він направляє лист-повідомлення про необхідність перенесення терміну із зазначенням мотивованих причин на електронну пошту Замовника (позивач по справі). Повідомлення має бути направлено не менше, ніж за 2 дні до моменту узгодженого сторонами терміну надання послуг. Замовник в термін не пізніше 2 (двох) робочих днів після отримання такого листа направляє на адресу електронної пошти виконавця лист-відповідь або з прийняттям нових термінів або з відмовою від зміни термінів. Зміна термінів надання послуг затверджується письмовою Додатковою угодою, складеною на підставі вищевказаного електронного листування та підписаною обома Сторонами.
Стаття 906 ЦК України, передбачає, відповідальність виконавця за порушення договору про надання послуг, а саме збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.
Пунктом 7.1 договору №789 від 20.05.2021 про надання послуг, сторона несе відповідальність за збитки, завдані іншій стороні невиконанням або неналежним виконанням зобов`язань за цим Договором.
Стаття 570 ЦК України, вказує завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Стаття 571 ЦК України, передбачає правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком, та вказує, що сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.
Таким чином, суд констатує, що оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання за договором 789 від 20.05.2021, не повернув попередньо сплачені кошти та не попередив про затримку виконання за договорами послуг, з нього необхідно стягнути суму попередньої оплати в судовому порядку.
Щодо вимоги позивача про розірвання договору про надання послуг, суд зазначає, що відповідно до п.11.6 договору № 789 від 20.05.2021 «Цей договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 20 травня 2022 року. В частині виконання зобов`язань до повного і належного виконання своїх зобов`язань сторонами».
Проте, оскільки правові підстави для розірвання договору № 789 від 20.05.2021 позивачем в обґрунтування своїх вимог не наведені, в судовому засіданні позивач в усному порядку відмовився від вимоги про його розірвання, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів за стягнення грошових коштів, а саме: 1000,00 (одна тисяча) грн оплата за пошук земельної ділянки; 13 500,00 (тринадцять тисяч п`ятсот) грн передплата за договором № 789 від 20.05.2021, є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України та включає в себе консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ст. 28 Правил адвокатської етики Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом.
Частинами 1-4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат .
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як зазначено в ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конфенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.
Аналізуючи викладені вище обставини суд вважає, що складність справи, її значення для позивача, реальність адвокатських витрат та затраченого останнім часу на надання послуг, обсяг таких послуг, а також розумність їхнього розміру, вказують, що заявлені вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є цілком співмірними з обсягом і складністю наданих послуг, підтверджені належними та допустимими доказами, суд стягує витрати в сумі 2 700 грн., а також поштові витрати на направлення претензії в сумі 86,00 грн.
Згідно вимог ст.141 ЦПК України також з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати в розмірі 908,00 грн.
На підставі викладеного ст. ст. 526, 527, 530, 570, 571, 610, 611, 626, 627, 628, 629, 901, 906, ЦК України, керуючись ст. ст. 263-265,282 ЦПК України суд,-
Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення грошових коштів задовольнити частково.
В решті позову відмовити.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості, що не проголошуються:
позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;
відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено та підписано 20.09.2024.
Суддя Т.П.Даниленко