Провадження № 6/344/261/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді - Кіндратишин Л.Р.

з участю секретаря судового засідання Литвин Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківськ подання приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильович про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

23.07.2024 від приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильовича через систему "Електронний суд" до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло подання, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до виконання ним зобов`язань згідно виконавчого листа №359/10008/20 виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області 17.02.2022, про стягнення з останнього на користь ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 347 973,15 грн; та виконавчого листа №359/10008/20 виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області 17.02.2022 стягнення витрати на правову допомогу у розмірі 13 625 грн.

У обґрунтування подання вказує на те, що у приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області знаходиться на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження №69446629 з примусового виконання виконавчих листів №359/10008/20 виданих Бориспільським міськрайонним судом Київської області 17.02.2022.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на вчинення судових рішень не здійснено, не виконує законних вимог приватного виконавця.

Під час виконання рішень встановлено, що згідно інформації наданої на запити, за боржником зареєстровано два транспортних засоби, нерухомого майна не зареєстровано, боржник ніде не працює, доходів не отримує. Від отримання рекомендованого листа, надісланого за місцем проживання, боржник відмовився.

Боржник обізнаний у наявності виконавчого провадження, ухиляється від виконання такого.

27.07.2020 боржник під час розгляду справи №344/2636/20, де встановленого його вину у вчиненні ДТП, здійснив відчуження свого майна, а саме шляхом договору дарування своєї квартири, на думку приватного виконавця для того, щоб уникнути відповідальності.

25.07.2024 ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області вказане подання передано для розгляду по суті за підсудністю до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

13.09.2024 справа надійшла до Івано-Франківського міського суду та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана головуючій Кіндратишин Л.Р.

Старший державний виконавець просив подання задоволити.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у поданні слід відмовити.

Встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В.В. знаходиться зведене виконавче провадження №68776979 від 23.02.2022 з виконання виконавчого листа, а саме : №359/10008/20, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області 17.02.2022, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 347 973,15 грн та виконавчого листа №359/10008/20 виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області 17.02.2022, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу у розмірі 13625 грн.

23.02.2022 постановами вказаного приватного виконавця було відкрито виконавче провадження ВП №68780206 з приводу виконання виконавчого листа №2/359/1378/21 та №23.02.2022 за №68776979. Вказані постанови надіслано боржника і такі згідно повідомлення про вручення ним отримано -18.03.2022.

Вподальшому, а саме 23.03.2023 на 05.04.2023, 09.02.2024 на 19.02.2024 здійснювались виклики до виконавця, однак згідно даних відправки такі не були вручені, без зазначення причин, та на даний час згідно відслідкування трекінгу на сайті «Укрпошта» не зареєстровані в системі.

Згідно із відповіддю Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації від 09.10.2022, ОСОБА_1 документований двома паспортами громадянина України для виїзду за кордон.

Постановою державного виконавця від 07.09.2022 оголошено в розшук майно боржника.

Відповідно до відповіді Управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради, на запит виконавця, повідомлено, що зареєстрованим місцем боржника ОСОБА_3 є АДРЕСА_1 .

Виклик до виконавця на 05.07.2024, який був направлений 28.06.2024, повернувся із відміткою « відмова адресата від отримання» згідно долученого трекінгу «Укрпошти».

Постановою державного виконавця від 26.07.2022 описано та накладено арешт на майно боржника у межах суми звернення.

Посилання приватного виконавця на факт відчуження квартири за договором дарування 27.07.2020, судом не може бути взятим до уваги при розгляді даної справи, оскільки такий правочин не визнаний, фраудаторним недійсним у судовому порядку, доказів цьому не надано. Разом з тим, такий не мав місце під час розгляду справи, за рішення якої здійснюється примусове виконання.

Вжитими за долученими запитами та відповідями на такі, виконавцю не вдалось розшукати майно боржника, зокрема два наявні автомобілі. Однак, даних про скерування постанови про розшук таких транспортних засобів до уповноважених органів, немає

Відповідно до статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до частин першої, третьої статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нею відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадян України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли, зокрема, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Для позитивного вирішення питання про обмеження у праві виїзду за межі України боржника згідно до вказаних норм законів необхідними елементом є пропорційність втручання у конвенційне право особи на вільне пересування, наявність справедливого балансу між публічним інтересом у демократичному суспільстві щодо належного виконання обов`язкових державних рішень та гарантій на вільне пересування особи.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані права не можуть бути об`єктом жодних обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому пакті.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав уважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Згідно з вимогами ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За змістом даної норми підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є факт його ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, яке полягає у вчиненні боржником дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, в тому числі, і безпідставна неявка на виклики державного виконавця.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.

Мотивування судового рішення про обмеження права лише двома складовими: наявністю статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашенням боргу в добровільному порядку, що зумовлюють необхідність у тимчасовому обмеженні права на виїзд за межі України з метою забезпечення повного та своєчасного виконання виконавчих документів не відповідає вимогам законодавства.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені законом саме за ухилення від виконання зобов`язань, а не за наявністю факту їх невиконання.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує приватний виконавець у подані, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Отже, наявність самого лише невиконаного зобов`язання не наділяє приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Факт ухилення боржника має підтверджуватись сукупністю належних доказів, які приватний виконавець повинен надати до суду.

Так, приватним виконавцем долучено лише два повідомлення про отримання боржником постанов про відкриття виконавчого провадження, без опису вкладення до таких щодо підтвердження того, що боржнику надсилались саме постанови про відкриття виконавчих проваджень, не надано.

Щодо інших викликів, то на підтвердження таких долучено роздруківку трекінгу «Укрпошти», що не є належними доказами, оскільки частина на даний час є незареєстрованими в системі, та може відрізнятися від даних самого поштового відправлення.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми (статті 77-80 ЦПК України).

Частинами першою, другою, п`ятою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із матеріалів справи вбачається, що приватним виконавцем до подання не долучено належних, допустимих та достатніх доказів того, що боржник вчиняє саме умисні свідомі дії, спрямовані на невиконання відповідного зобов`язання, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду; не вказано, які перешкоди вчинені з боку боржника для проведення виконавчих дій приватному виконавцеві зокрема щодо розшуку автомобілів, які ним виявлено. Не надано жодних документів, які б свідчили, що боржник саме свідомо та умисно ухиляється від виконання рішень суду, при цьому маючи змогу виконати зобов`язання, але не робить цього з неповажних причин.

Звернення державного (приватного) виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника, коли державним (приватним) виконавцем вже виконані всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження конституційного права громадянина на свободу пересування.

Судом враховано, що обмеження у праві виїзду за межі України може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості, проте наявні у справі матеріали не містять жодних даних про те, що встановлення такого обмеження якимось чином цьому посприяє.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України не вбачається, що не перешкоджає приватному виконавцю у разі надання необхідних доказів та зміни обставин звернутися з відповідним поданням до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 353, 441 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильович про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.