УХВАЛА

№ 639/5829/24

2-н/639/1537/24

18 вересня 2024 року

м. Харків

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Єрмоленко В. Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Харкова надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Чумака Р.В. до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заява обгрунтована тим, що рішенням Київського районного суду м.Полтави від 11.05.2022 шлюб, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Неповнолітня ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю за її зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться повністю на її утриманні. Батько дитини- ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Розглянувши надані матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Так, згідно з ч.3 ст.184 Сімейного Кодексу України, ст.160 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Частина перша статті 161 ЦПК України містить вичерпний перелік вимог, за результатами розгляду яких може бути видано судовий наказ.

За приписами п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Нормами ч.5 ст.183 Сімейного Кодексу України встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

За даними Реєстру територіальної громади міста Харкова місце проживання неповнолітньої ОСОБА_4 зареєстровано за адресою проживання батька- ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 . Заявником на підтвердження вимог про стягнення аліментів до заяви про видачу судового наказу додано засвідчення сусідами мешкання дитини разом з матір`ю, яке складено 08.09.2024 відповідно до заяви «Про згоду на супроводження малолітньої дитини по території України», зареєстрованої за №1315 у нотаріуса І.А. Березінь-Усова. Зазначену заяву ОСОБА_1 суду не надано.

Крім того, з Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що у провадженні Харківського районного суду Харківської області перебувала цивільна справа за заявою ОСОБА_2 про усиновлення неповнолітніх дітей. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27.08.2024 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що доводи, викладені в заяві про видачу судового наказу потребують додаткового дослідження, з матеріалів та обставин даної справи вбачається, що між сторонами наявний спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.161 цього Кодексу.

Отже, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Згідно ч.2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.3-6 ч.1 ст.165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 161 ч.1 п.4, ст. 165 ч.1 п.3, ст.166 ч.2 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити заявнику, що він має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.Б. Єрмоленко