Справа № 572/2409/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2024 року Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя- Ведяніна Т.О.

за участю секретаря судового засідання -Яковець Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про споживчий кредит в розмірі 58037,836 грн., 3028 грн. понесені витрати на сплату судового збору та 17000 грн. понесені витрати на правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18 вересня 2021 року між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №3158920 в електронній формі, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 20000 грн.

За умовами договору відповідач взяв на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених у договорі, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитними коштами, сплатити комісію за надання кредиту.

26 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №26-01/2022-83, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором №3158920 від 18.09.2021 р.

В свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, у т.ч. за кредитним договором №3158920 від 18.09.2021 р, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Посилається на те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконує належним чином, не здійснює платежів в рахунок погашення сум кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим станом на 10.05.2024 року за тілом кредиту -13329 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 44708,83 грн.

Зазначаючи про те, що відповідач порушив умови договору по поверненню коштів та посилаючись на ст.ст. 526, 509, 626, 628, 1054 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, а також понесені ним судові витрати .

Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.4 ст.277 ЦПК України відповідачем суду не подано.

Клопотань від сторін не надходило.

Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу одержання кредиту.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що 18.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №3158920, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 20000 грн. (п. 1.2 договору) строком на 15 днів з кінцевим терміном повернення 03.10.2021 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3000 грн. які нараховуються за ставкою 1 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом та інших штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Загальна вартість кредиту складає 25000 грн.

Факт перерахування кредитних коштів відповідачу підтверджується платіжним дорученням 56633392 від 18.09.2021 року через ТзОВ ФК «Елаєнс», платником ТОВ «Мілоан» було перераховано на банківську карту ОСОБА_1 20000 грн.

Підтвердженням укладення відповідачем договору є також заповнена анкета заява на кредит №3158920 від 18.09.2021року, яка містить особисті дані відповідача та паспорт споживчого кредитування.

Договір №3158920 від 18.09.2021 року укладений в електронній формі та підписаний відповідачем аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора за номером телефону , що підтверджується довідкою про ідентифікацією, долученою позивачем до матеріалів справи.

26 січня 2022 року ТОВ «Мілоан» та ТзОВ «Вердикт-Капітал» уклали Договір факторингу №26-01/2022-83 , згідно умов якого ТзОВ «Вердикт-Капітал» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являються боржниками ТОВ «Мілоан».

Згідно реєстру боржників до договору відступлення до ТзОВ «Вердикт-Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором №3158920 від 18.09.2021 року укладеного з ОСОБА_1 на суму 38710,78 грн.

10 січня 2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір № 10-01/2023про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» як первісний кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору ТОВ «Коллект центр» в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги до боржників згідно з додатками № 4, № 3 до договору.

Передання вказаних грошових вимог оформлено актом прийому-передачі Реєстру боржників за договором № 10-01/2023 від 10.01.2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги .

З додатку № 3 до договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 та витягу з додатку № 3 до договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 вбачається, що ТОВ «Вердикт Капітал» передало, а ТОВ «Коллект центр» прийняло право вимоги до боржника ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості 58037,83 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за ОСОБА_1 станом на 10.01.2023 наявна заборгованість за кредитним договором у сумі 58037,83 грн, а саме: заборгованість за кредитом 13329,00 грн; заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги 25381,78 грн; заборгованість за процентами, нарахованими відповідно до умов договору 19327,05 грн.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.

Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір укладений в електронній формі. Його дійсність відповідачем у встановленому законом порядку не спростована. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

При цьому суд враховує, що відбулась заміна кредитора - до позивача ТОВ «Коллект Центр» перейшли права ТОВ «Мілоан», і він має право вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за кредитним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником ОСОБА_1 , наявність заборгованості та перехід права вимоги про стягнення такої від первісного кредитора до правонаступника.

Відповідачем не заперечувався та не спростовувався факт укладення згаданого договору та отримання коштів, які в ньому зазначені.

Надані позивачем докази, суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості.

Враховуючи те, що за умовами зазначеного договору відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих у позику коштів всупереч ч. 1 ст.81ЦПК України не надав, а тому суд вважає, що заборгованість за основним боргом на підставі зазначеного договору підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за договором позики, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами в розмірі 44708,83 грн.

При цьому, вказана сума включає заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги 25381,78 грн; заборгованість за процентами, нарахованими відповідно до умов договору (договору факторингу) правонаступником 19327,05 грн.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 в справі №444/9519/12 висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

За таких обставин та з урахуванням практики Верховного Суду, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним.

А тому вимогу позивача про стягнення заборгованості за процентами, нарахованими відповідно до умов договору (договору факторингу) правонаступником у розмірі 19327,05 грн, суд вважає безпідставною.

У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 в справі № 911/19/19 Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Cуд враховує строки кредитування, розміри відсотків, визначені в договорі позики, та провівши розрахунок розміру відсотків за користування кредитними коштами, дійшов висновку, що з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за відсотками за договором №3158920 від 18.09.2021 в розмірі 25381,78 грн.

При цьому, судом враховуються саме ті відсотки, які передбачені умовами договору та погоджені сторонами та відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №26-01/2022-83 від 26.01.2022 року передані ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Вердикт Капітал».

Враховуючи, що заборгованість в сумі 38710,78 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 13329 грн. та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 25381,78 грн., на даний час залишається непогашеною, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд звертає увагу, що до матеріалів справи надано докази, які підтверджують сплату позивачем судового збору в сумі 3028 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № та надання позивачу правової допомоги АО «Лігал Ассістанс».

Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін, невеликий обсяг досліджуваних доказів), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 9000,00 грн.

Враховуючи, що судом позов задоволено частково, що становить 66,7% (38710,78х100%/58037,83=66,7), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2019,70 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог (3028,00х66,7%=2019,70) та витрати на правову допомогу у розмірі 6003 грн (9000 х 66,7%=6003).

На підставі наведеного, ст.ст.11, 553, 554, 627, 628, 1054, 526 ЦК України, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Колект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (жителя АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» ( розташований м.Київ вул.Мечнікова,3 офіс 306, ) заборгованість за договором про споживчий кредит №3158920 від 18.09.2021 року у розмірі 38710 (тридцять вісім сімсот десять) гривень 78 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір за подання позову в розмірі 2019 (дві тисячі дев`ятнадцять ) гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 2019 (дві тисячі дев`ятнадцять) гривень.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: