БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1219/24
Провадження № 2-о/730/52/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2024 р. м.Борзна

Суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Ріхтер В.В., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт, що він є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вже звертався до суду з аналогічною заявою та рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 24.07.2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Носівська міська рада, про встановлення факту родинних відносин відмовлено.

Рішення суду не оскаржувалося в апеляційному порядку та набрало законної сили.

Як було зазначено судом у рішенні, питання заявника зводиться до того, що у свідоцтві про народження було допущено орфографічну помилку, яку треба виправити. Заявнику судом було роз`яснено, що таке питання має вирішуватися у позасудовому порядку, оскільки відповідний порядок встановлений законодавством України. Суд не може перебирати на себе повноваження органу місцевого самоврядування та встановлювати обставини, перевірка яких здійснюється цим органом на підставі поданих особою документів та оформлюється відповідним індивідуальним рішенням. Заявник не позбавлений можливості звернутись до органу місцевого самоврядування за місцем проживання із заявою про виправлення помилки у свідоцтві про народження. З долучених до заяви документів убачається, що заявник так й не скористався своїм правом на звернення до органу місцевого самоврядування.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У постанові Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/1873/17 визначено, що принцип добросовісності - це загально правовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Виходячи з природи процесуального права, яким зловживає особа, загальновизнаним є поділ на: зловживання правом на позов (зловживання процедурою в цілому, зловживання процесом в цілому, зловживання правом на судовий захист, зловживання правом на подачу позову тощо).

Заходи протидії зловживанням процесуальними правами можна розглядати через призму поняття «ефективні засоби правового захисту», що використовується у практиці ЄСПЛ щодо тлумачення ст. 13 ЄСПЛ, яка закріплює право кожного, чиї права та свободи, визнані у ЄСПЛ, було порушено, на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Підхід, запропонований ЄСПЛ щодо засобів захисту права на розгляд справи в розумний строк, може бути застосований і щодо засобів захисту проти зловживання процесуальними правами в цілому.

Феномен зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав.

Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав.

Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Згідно ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Частиною 4 ст. 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин 2-5ст. 13 цього Кодексу (ч. 3ст. 16 ЦК).

Таким чином, заяву ОСОБА_2 слід повернути останньому, оскільки ним подано повторно аналогічну заяву, що є зловживанням процесуальними правами, що суперечить завданню цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати дії ОСОБА_1 щодо подання ним аналогічної заяви зловживанням процесуальними правами.

Заяву про встановлення факту з додатками повернути заявнику.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Суддя Ріхтер В.В.