Справа № 606/1672/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Теребовля у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Теребовлянської міської ради, про визнання права власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог позивач вказує, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, що складається із 2 членів: ОСОБА_2 , головою якого була ОСОБА_3 . ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належну йому частку житлового будинку, яку прийняла мати ОСОБА_3 в порядку передбаченому передбаченому ст. 549 ЦУ УРСР. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_4 усе належне їй майно, в тому числі 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на належний їй житловий будинок, яку прийняла ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у встановленому законом порядку. За життя ОСОБА_5 усе належне йому майно заповів ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 . ОСОБА_1 не може оформити спадкові права через те, що право власності на житловий будинок зареєстровано за колгоспним двором. Посилаючись на наведене позивач, просить задовольнити позов.

Позивач в підготовче судове засідання до суду не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача Теребовлянської міської ради просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти його задоволення позову, про що надав до канцелярії суду письмову заяву.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Як вбачається із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 10.09.1991 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Кобиловолоцької сільської ради народних депутатів №20 від 23.07.1991, житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належав колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 та складається з 1 члена.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради від 20.06.2023 №09-04/21/195, що житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 належить до колгоспного двору; станом на 15.04.1991 року в житловий будинку із господарськими будівлями та спорудами, були зареєстровані: син ОСОБА_2 , головою якого була ОСОБА_3 .

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що по АДРЕСА_1 , які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до витягу №5 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , в графі мати вказана ОСОБА_3 .

При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частині, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

Змістом ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що мати ОСОБА_3 , як спадкоємець за законом, у порядку передбаченому передбаченому ст. 549 ЦУ УРСР,встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою виконкому Теребовлянської міської ради №16/14-08/384 від 12.07.2024.

Як вбачається із заповіту, посвідченого секретарем Жовтневого сільвиконкому 05.05.1977, ОСОБА_3 усе своє майно, і в тому числі 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 30.04.1980 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 виданим 30.04.1980.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 10.03.2000 року, актовий запис №7.

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на належний їй житловий будинок, яку прийняла ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у встановленому законом порядку.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради №09-04/21/203 від 30.06.2023, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на день смерті проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 , на день смерті разом із нею був зареєстрований син ОСОБА_5 .

Постановою державного нотаріуса Теребовлоянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. №346/02-14 від 05.06.2024, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок було зареєстроване за колгоспним двором. У Теребовлянській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за №1028/2000 від 26.12.2000 після смерті ОСОБА_3 за заявою спадкоємця за заповітом ОСОБА_9 , яка успадкувала земельну ділянку; та подана заява про прийнятття спадщини за заповітом від ОСОБА_1 на видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 . Також було встановлено згідно довідки за №09-04/21/195 від 20.06.2023 з померлою ОСОБА_3 проживав син ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкової справи не заведено.

Як вбачається із заповіту посвідченого старостою сіл Кобиловолоки, Млиниська 08.02.2022 та зареєстрованого в реєстрі за №5/09-08/21, ОСОБА_5 усе належне йому майно заповів ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданим Теребовлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 успадкувала будинковолодіння після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Однак, оформити спадкових прав у нотаріальної конторі не має можливості через, що право власності на житловий будинок зареєстровано за колгоспним двором.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного

Згідно з вимогами ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті

Згідно з нормами ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно довимог ч.1ст.1233 ЦПК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Як вбачаєтьсяз вимогч.1ст.1235 ЦПК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В силу вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення у повному обсязі. А тому слід визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Керуючись ст.ст. 3,4, 12,81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.392, 1233, 1268 Цивільного кодексу України, суд ,-

В ИР ІШ ИВ :

Позов ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду .

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка