Справа № 216/3624/24
провадження №2/216/1909/24
14 серпня 2024 року м. Кривий Ріг
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Чирського Г.М., за участі секретаря судового засідання: Смолдирева М.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Якименко Сергій Георгійович, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, -
Адвокат Якименко Сергій Георгійович звернувся до суду від імені та в інтересах ОСОБА_1 з вищезазначеним позовом до ОСОБА_2 , який обґрунтовувано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 Позивачка народила доньку ОСОБА_3 . Відповідач є батьком повнолітньої ОСОБА_4 . Донька проживає разом з Позивачкою. Повнолітня ОСОБА_3 є студентом 2 курсу ступеня бакалавра денної форми навчання тренерського факультету Національного університету фізичного виховання і спорту України та потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює за трудовим договором слюсарем КП «Міський трамвай», регулярно отримую заробітну плату, розмір якої перевищує 10 000 грн. Ніякого утримання коштів з заробітку Відповідача не здійснюється. Ніякими важкими захворюваннями Відповідач не страждає. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини (однієї чверті, або 25%) заробітку (доходу) Відповідача, починаючи від дня пред`явлення позову, на період її навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років.
Ухвалою суду від 28.05.2024 року позовна заява була залишена без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.
31.05.2024 року на виконання ухвали суду від 28.05.2024 року до суду надійшла уточнена позовна заява.
Ухвалою суду від 04.06.2024 року справу прийнято до розгляду в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.
Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення, відповідно до положень ст.ст. 280, 282 ЦПК України.
Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2ст.247 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №927, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 , її батьком записаний ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_1 .
З довідки тренерського факультету Національного університету фізичного виховання і спорту України № 788 від 03.05.2024 року вбачається, що ОСОБА_3 є студенткою 2 курсу ступеня бакалавра денної форми навчання тренерського факультету Національного університету фізичного виховання і спорту України (IV рівень акредитації). Термін навчання з 15.09.2022 року по 30.06.2026 року.
Згідно копії судового наказу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.11.2021 року, з відповідача стягувалися аліменти на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Як зазначав суд вище, правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу)
За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначає, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) (надалі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Так, статтею 23 Конвенції про права дитини, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
За частиною 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобов`язання щодо утримання.
Відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Так, у позові позивач посилається на те, що їх спільна донька, в зв`язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги.
Коментовану процесуальну норму у взаємозв`язку з матеріальною нормою, визначеною у ч. 1 ст. 199 СК України, слід розуміти, як таку, що зобов`язує відповідача довести суду фінансову чи будь-яку неможливість в наданні допомоги повнолітньому сину.
Суд вважає, що з урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб доньки, яка продовжує навчання, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на час навчання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно.
Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн., від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайному виконанню.
Керуючись ст. ст. 5-8, 10,11, 12,13,81,141,259,263-265, 259 ч.6 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Якименко Сергій Георгійович, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки - задовольнити.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка продовжує навчання на тренерському факультеті Національного університету фізичного виховання і спорту України, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з 24 травня 2024 року і до закінчення навчання, але не довше ніж досягнення дитиною двадцяти трьох років.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет.
Суддя Г.М. Чирський