Справа № 369/2201/24
Провадження № 2/369/4106/24
РІШЕННЯ

Іменем України

04.09.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді: Янченка А.В. при секретарі судового засідання Кубарській Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , Паспорт серії НОМЕР_1 виданий Дарницьким РУ ГУ МВС в м. Києві 12 серпня 2008 року, РНОКПП НОМЕР_2 звернувся до Києво- Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , Паспорт: № НОМЕР_3 орган що видав 3232, дата видачі 07 лютого 2017 року РНОКПП: НОМЕР_4 про стягнення заборгованості за договором позики.

В обґрунтування позову вказує, що 07 липня 2020 року між ОСОБА_1 (далі по тексту Позивач, Позикодавець) та ОСОБА_2 (далі по тексту Відповідач, Позичальник) було укладено договір Позики №07/07/20-2 (далі по тексту - Договір), згідно умов якого Позикодавець передає у власність Позичальнику, а Позичальник приймає у власність від Позикодавця грошові кошти в сумі 77 574 (сімдесят сім тисяч п`ятсот сімдесят чотири) гривень 40 копійок, а Позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим з договором строк, не пізніше ніж через 4 місяців з моменту укладення Договору, тобто до 07 листопада 2020 року.

22 листопада 2021 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Додаткову угоду до договору Позики №07/07/20-2 від 07 липня 2020 року (далі по тексту - Додаткова угода), згідно умов якого було внесено зміни в п. 1, 5, 6 та зазначено, що Позикодавець передає у власність Позичальнику, а Позичальник приймає у власність від Позикодавця грошові кошти в сумі 72 463 (сімдесят дві тисячі чотириста шістдесят три) гривень 80 копійок, а Позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим з договором строк, не пізніше ніж через 3 місяці, тобто до 07 лютого 2022 року.

Згідно п. 5 Додаткової угоди, Позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцеві суму позики, визначену в п. 1 Додаткової угоди згідно графіку повернення Позичальником грошових коштів:

1.3684, 60 (три тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 60 копійок, що еквівалентно 138 (сто тридцять вісім) доларів США 00 центів до 07 грудня 2021 року

2.3684, 60 (три тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 60 копійок, що еквівалентно 138 (сто тридцять вісім) доларів США 00 центів до 07 січня 2022 року

3.65094,60 (шістдесят п`ять тисяч дев`яносто чотири) гривні 60 копійок, що еквівалентно 2438 (дві тисячі чотириста тридцять вісім) доларів США 00 центів до 07 лютого 2022 року включно

Також, 22 листопада 2021 року Відповідач власноруч підписав розписку, в якій зазначив, що кошти в сумі 72 463 (сімдесят дві тисячі чотириста шістдесят три) гривень 80 копійок отримав у повному обсязі та зобов`язується повернути цю суму до 07 лютого 2022 року включно.

Згідно п. 10 позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно п. 11 Договору у разі прострочення виконання зобов`язання (несвоєчасне повернення позики або її чергової частини за графіком) позичальником за даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю неустойку у розмірі 1% від загальної суми заборгованості, за кожний календарний день існування простроченої заборгованості.

П.16.3 Договору передбачено, що позичальник зобов`язаний належним чином виконувати зобов`язання, покладені на нього положеннями Договору, в тому числі щодо своєчасного повернення позики.

Згідно п. 9 Договору сторони погодили, що у випадку зміни курсу у п. 1 цього Договору, позика підлягає поверненню таким чином що розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики, за комерційним курсом продажу долару США, встановленому АТКБ «Приватбанк» на день здійснення кожного платежу за цим договором.

Зазначає, що позичальником було порушено умови договору та просить стягнути на свою користь з ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 163 643 (сто шістдесят три тисячі шістсот сорок три) гривні 15 копійок, а також понесені судові витрати та витрати на правову допомогу.

15 лютого 2024 року ухвалою суду відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи.

Представник позивача, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовну заяву підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом у встановленому законом порядку про місце, день і час розгляду справи, шляхом направлення судової повістки за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання та реєстрації.

Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст. 8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи.

Відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Справу розглянуто за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву на позов, а представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Судом встановлено, що 07 липня 2020 року між ОСОБА_1 (далі по тексту Позивач, Позикодавець) та ОСОБА_2 (далі по тексту Відповідач, Позичальник) було укладено договір Позики №07/07/20-2 (далі по тексту - Договір), згідно умов якого Позикодавець передає у власність Позичальнику, а Позичальник приймає у власність від Позикодавця грошові кошти в сумі 77 574 (сімдесят сім тисяч п`ятсот сімдесят чотири) гривень 40 копійок, а Позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим з договором строк, не пізніше ніж через 4 місяців з моменту укладення Договору, тобто до 07 листопада 2020 року.

22 листопада 2021 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Додаткову угоду до договору Позики №07/07/20-2 від 07 липня 2020 року (далі по тексту - Додаткова угода), згідно умов якого було внесено зміни в п. 1, 5, 6 та зазначено, що Позикодавець передає у власність Позичальнику, а Позичальник приймає у власність від Позикодавця грошові кошти в сумі 72 463 (сімдесят дві тисячі чотириста шістдесят три) гривень 80 копійок, а Позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим з договором строк, не пізніше ніж через 3 місяці, тобто до 07 лютого 2022 року.

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди до Договору позики № 07/07/20-2 від 07 липня 2021 року , позикодавець передає у власність позичальнику, а позичальник приймає у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 72463 грн. 80 коп., що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «Приватбанк» (1 долар США =26,70 грн.) на день укладення цього Договору еквівалентно 2714 доларів США 00 центів, в свою чергу, позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк, та згідно з визначеними цим договором умовами сторони домовились, що загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню у строки та в порядку передбаченому цим договором буде відповідати еквіваленту 2714 доларів США 00 центів, за курсом АТ КБ «ПриватБанк» на дату здійснення платежу, не пізніше ніж через 3 (три) місяців з моменту укладення даного договору, тобто, до 07.02.2022 року включно. За домовленістю сторін позика є безпроцентною.

Відповідно до п. 2 Договору, сума позики, встановлена п. 1 даного договору, отримана позичальником від позикодавця до моменту підписання даного договору в повному обсязі.

Відповідно до п. 5 Договору, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві суму позики, визначену в п. 1 даного договору відповідно до Графіка повернення позичальником грошових коштів:

3684, 60 (три тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 60 копійок, що еквівалентно 138 (сто тридцять вісім) доларів США 00 центів до 07 грудня 2021 року

3684, 60 (три тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 60 копійок, що еквівалентно 138 (сто тридцять вісім) доларів США 00 центів до 07 січня 2022 року

65094,60 (шістдесят п`ять тисяч дев`яносто чотири) гривні 60 копійок, що еквівалентно 2438 (дві тисячі чотириста тридцять вісім) доларів США 00 центів до 07 лютого 2022 року включно

Відповідно до п. 8 Договору, позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, зазначеної в п. 1 даного договору готівкою в м. Києві.

Відповідно до п. 9 Договору, сторони погодили, що у випадку зміни курсу гривні по відношенню до долару США, від зазначеного курсу у п. 1 цього Договору, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики, за комерційним курсом продажу долару США, встановленому АТ КБ «ПриватБанк» на день здійснення кожного платежу за цим Договором.

Також, 22 листопада 2021 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , Паспорт: № НОМЕР_3 орган що видав 3232, дата видачі 07 лютого 2017 року РНОКПП: НОМЕР_4 надано розписку, з якої вбачається, що він отримав позику від ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , Паспорт серії НОМЕР_1 виданий Дарницьким РУ ГУ МВС в м. Києві 12 серпня 2008 року, РНОКПП НОМЕР_2 у сумі 72 463,80 (сімдесят дві тисячі чотриста шістдесят три) гривні 80 копійок., що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПриватБанк» (1 долар США 26,70 грн.) на день укладення цього Договору еквівалентно 2714 (дві тисячі сімсот чотирнадцять ) доларів США 00 центів, згідно Додаткової угоди від 22 листопада 2021 року до Договору позики № 07/07/20-2, і зобов`язується повернути цю суму ОСОБА_1 в строк до 07 лютого 2022 року включно.

Строк повернення коштів закінчився 07 лютого 2022 року, однак, борг відповідачем не повернутий.

Позивачем надано Розрахунок заборгованості з якого вбачається, що 07.07.2020 був підписаний договір позики №07/07/20-2 від 07 липня 2020 РОКУ з урахуванням змін та доповнень від 22 листопада 2021 року на суму 72 463,80 (сімдесят дві тисячі чотириста шістдесят три) гривні 80 копійок, що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 26,70 грн.) на день укладення цього Договору еквівалентно 2714 (дві тисячі сімсот чотирнадцять ) доларів США 00 центів до 07 лютого 2022 року.

За період з 23.11.2021 року по 31.01.2024 позичальником було сплачено 3401,25 грн. (три тисячі чотириста одна) гривні, 25 копійок в рахунок оплати основного боргу та 88 621,00 (вісімдесят вісім тисяч шістсот двадцять одна) гривня, 00 копійок в рахунок оплати неустойки.

Залишок боргу за договором складає 98 640,90 (дев`яносто вісім тисяч шістсот сорок) гривень 90 копійок, що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 38,10 грн) на день розрахунку заборгованості Договору еквівалентно 2 589 (дві тисячі п`ятсот вісімдесят дев`ять) доларів США

Позичальник не здійснив повернення частини суми заборгованості, яке мав здійснити 07 лютого 2022 року, тим самим не виконав свого зобов`язання щодо повернення суми позики.

З 08.02.2022 року нарахована неустойка згідно пункту 11 договору позики №07/07/20-2 від 07 липня 2020, у розмірі 1% від загальної суми заборгованості за кожний календарний день існування простроченої заборгованості (за 212 днів з 02 липня 2023 по 31 січня 2024 року) - 72 463,80 * 212*1% = 153 623,25 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот сорок одна) гривня 28 копійок - 88 621 гривень, 00 копійок = 65 002,25 (шістдесят п`ять тисяч дві) гривні, 25 копійок.

Загальна сума боргу з нарахованою неустойки складає 98 640,90 (дев`яносто вісім тисяч шістсот сорок) гривень 90 копійок + 65 002,25 (шістдесят п`ять тисяч дві) гривні, 25 копійок = 163 643,15 (сто шістдесят три тисячі гривень шістсот сорок три) гривні 15 копійок.

Даний розрахунок відповідачем не оскаржений.

Відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, кошти не повернув.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають із підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, зокрема договорів.

Ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (Позикодавець) передає у власність другій стороні (Позичальникові) грошові кошти, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір є укладеним з моменту передання грошової суми Позичальнику.

Згідно із ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно із ч. 2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо встановити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постановах від 18 вересня 2013 року (провадження N 6-63цс13) та від 11 листопада 2015 року (провадження N 6-1967цс15), що підтриманий і Верховним Судом у постанові від 19 травня 2020 року (справа N 212/2099/16-ц, провадження N 61-24508св18).

А тому, суд приходить до висновку, що боргова розписка від 22 листопада 2021 року, надана ОСОБА_2 є документом, який підтверджує фактичне, реальне отримання ним від ОСОБА_1 грошових коштів.

Відносно відповідальності за порушення грошового зобов`язання, суд зазначає наступне.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. (ст. 599 ЦК України.)

За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 11 Договору позики № 07/07/20-2 від 07 липня 2021 року, у разі прострочення виконання зобов`язання (несвоєчасне повернення позики або її чергової частини за графіком) позичальником за даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю неустойку у розмірі 1 % від загальної суми заборгованості, за кожний календарний день існування простроченої заборгованості.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 свої зобов`язання не виконав, тому вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення з останнього неустойки в розмірі 1 % від загальної суми заборгованості є законними.

Своїх заперечень проти стягнення неустойки та доказів, які б обґрунтовували такі заперечення відповідач ОСОБА_2 суду не подав.

Оскільки, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 свої зобов`язання не виконав та не повернув ОСОБА_1 після закінчення строку виконання зобов`язань, а саме після 07 лютого 2022 року, тому, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на його користь суми боргу в розмірі 163 643,15 (сто шістдесят три тисячі шістсот сорок три) гривні 15 копійок.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесені судові витрати.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано суду наступні докази: заява про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, договір про надання правової допомоги від 28.11.2023 року укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Євтодьєв, Плачинда та партнери»; акт про надання правової допомоги по договору №б/н від 28.11.2023 року, Ордер на надання правової допомоги.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Статтею 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до правової позиції викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню з відповідача у розмірі 10 000 грн., а також сплачений ним при подачі даного позову до суду судовий збір в розмірі 1636 грн. 43 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 530, 549, 611. 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 4, 11, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики в сумі 163 643 (сто шістдесят три тисячі шістсот сорок три) гривні 15 копійок, судовий збір в розмірі 1636 грн. 43 коп. (одна тисяча шістсот тридцять шість) гривень 43 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн. (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду у на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне рішення складено: 16.09.2024 року.

Суддя А.В. Янченко