ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5801/24 Справа № 178/164/24 Суддя у 1-й інстанції - Цаберябий Б. М. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Барильської А.П., Демченко Е.Л.,

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорної Оксани Василівни про скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорної Оксани Василівни про скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Позов мотивовано тим, що постановою приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорної О.В. від 06 січня 2024 року, їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у спадковій справі № 152/2023, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 10,1951 га, кадастровий номер :03:002:0111, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Божедарівської селищної ради (раніше Покровська сільська рада) Кам`янського / Криничанського / району Дніпропетровської області, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії стало те, що позивачкою не надано нотаріальної контори документів, які підтверджують родинний зв`язок спадкодавця зі спадкоємцем. Оскільки згідно посвідченого виконавчим комітетом Божедарівської селищної ради 27 вересня 2017 року та зареєстрованого у реєстрі за № 181 заповіту вбачається, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті, належну йому земельну ділянку площею 10,1951 га заповів своїй доньці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка вважає безпідставною та незаконною відмову приватного нотаріуса Чорної О.В. у вчиненні нотаріальної дії, оскільки під час винесення зазначеної постанови нотаріусом було порушено норми законодавства про нотаріат. Тому, з урахуванням наведеного позивачка звернулась до суду з цим позовом та просить скасувати постанову приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорної О.В. від 06 січня 2024 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесену у спадковій справі № 152/2023, якою було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що у пред`явленому нотаріусу заповіті чітко зазначено родинні відносини словом «доньці», тому нотаріус керуючись п. 5.16 п. 5 Глави 10 розділу ІІ Порядку 296/5 зобов`язаний перевіряти документи, що підтверджують факт родинних відносин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є біологічною донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 15 липня 2020 року Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

10 червня 1964 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 3 від 15 липня 2020 року.

Як зазначила позивачка, через рік її батьки розлучились.22 червня 1973 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим 22 червня 1973 року Покровською сільською радою Криничанського району Дніпропетровської області.

25 червня 1986 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_7 та відповідно змінила прізвище. 04 вересня 2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було розірвано.

27 вересня 2017 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений 27 вересня 2017 року виконавчим комітетом Божедарівської селищної ради та зареєстрований у реєстрі за № 181, яким заповів на випадок своєї смерті належну йому земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 507041, виданого 27 березня 2006 року на підставі розпорядження голови Криничанської районної державної адміністрації Криничанського району Дніпропетровської області № 3-р-06 від 11 січня 2006 року, загальною площею 10,1951 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Покровської сільської ради (в даний час Божедарівська селищна рада) Криничанського (нині Кам`янського) району Дніпропетровської області - своїй доньці ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки, ОСОБА_8 , про що виконавчим комітетом Божедарівської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області було зроблено відповідний актовий запис № 91.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 13 червня 2023 року Криничанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

При зверненні до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, постановою приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорної О.В. від 06 січня 2024 року, їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у спадковій справі № 152/2023, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 10,1951 га, кадастровий номер :03:002:0111, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Божедарівської селищної ради (раніше Покровська сільська рада) Кам`янського / Криничанського / району Дніпропетровської області, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії стало те, що позивачкою не надано нотаріальної контори документів, які підтверджують родинний зв`язок спадкодавця зі спадкоємцем. Оскільки згідно посвідченого виконавчим комітетом Божедарівської селищної ради 27 вересня 2017 року та зареєстрованого у реєстрі за № 181 заповіту вбачається, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті, належну йому земельну ділянку площею 10,1951 га заповів своїй доньці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що у пред`явленому нотаріусу заповіті чітко зазначено родинні відносини словом «доньці», тому нотаріус керуючись п. 5.16 п. 5 Глави 10 розділу ІІ Порядку 296/5 зобов`язаний перевіряти документи, що підтверджують факт родинних відносин.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст. 1235 Цивільного кодексу України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Стаття 46 Закону України «Про нотаріат» регулює витребовування відомостей і документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, та передбачає, що нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Підпунктом 5.15. пункту 5 Глави 10 розділу ІІ Порядку № 296/5 передбачено, що якщо в заповіті зазначені родинні відносини спадкоємця зі спадкодавцем, нотаріус перевіряє документи, що підтверджують факт родинних відносин, та за бажанням спадкоємців зазначає про родинні відносини у свідоцтві про право на спадщину за заповітом.

Доводи апеляційної скарги про те, що при спадкуванні за заповітом, встановлення родинних відносин можливе тільки в разі, якщо спадкоємець бажає, щоб нотаріус зазначив про родинні відносини у свідоцтві про право на спадщину за заповітом, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки нотаріус зобов`язаний перевіряти документи, що підтверджують факт родинних відносин, якщо про них зазначено у заповіті.

Оскільки позивачкою передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме документів, які підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем подано не було, нотаріусом було правомірно відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

Судом першої інстанції вірно застосовані норм матеріального і процесуального права та враховано, що Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Затверджений Наказом Міністерства Юстиції України 22.02.2012 року №296/5 є нормативно-правовим актом Міністерства Юстиції України та відповідно до ст. 7 Закону України Про нотаріат Нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються також актами, Міністерства юстиції України, а тому посилання апелянта на те, що судом першої інстанції проігноровано Рішення Конституційного Суду України від 19 червня 2001 року № 9-рп/2001, є безпідставними.

Колегія суддів наголошує на тому, що ОСОБА_1 не позбавлена права звернутися до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

З`ясувавши в достатньо повному обсязі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді А.П. Барильська

Е.Л. Демченко