Номер провадження 2/754/1923/24
Справа №754/740/24
04 вересня 2024 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:
головуючого - судді Зотько Т.А.,
за участі секретаря судового засідання Нагорної М.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , 3-особа: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
Позивач, в особі свого представника - адвоката Сулика Р.А., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , 3-особа: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача та відповідачки народилась спільна дитина - син ОСОБА_4 . Сторони у зареєстрованому шлюбі не перебувають. Після народження їх спільного сина, відповідачка майже не виявляла зацікавленості щодо стану здоров`я та потреб дитини, ухилялась від виконання батьківських обов`язків. Згодом, відповідачка подала заяву про відмову забрати дитину з пологового будинку до КНП «Івано-Франківський обласний перинатальний центр Івано-Франківвської обласної ради». Позивач забрав їх спільного сина з пологового будинку та з яким наразі проживає у м. Києві за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, позивач позбавлений можливості зареєструвати сина за своїм місцем реєстрації, оскільки потрібна згода відповідачки. Позивач протягом усього часу самостійно займається утриманням та забезпеченням усіх необхідних умов життя дитини, що відповідачка у свою чергу ухиляється від своїх батьківський обов`язків по вихованню та утриманню сина, не відвідує його за місцем постійного проживання. Місце перебування відповідачки позивачу невідоме, дуже рідко підтримують зв`язок у телефонному режимі, а відтак останній змушений звернутися до суду із вказаною позовною заявою.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 22.01.2024 року, було відкрито провадження у даній справі, та призначено її до підготовчого засідання.
Ухвалою суду, постановленою шляхом внесення до протоколу судового засідання від 09.04.2024 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
Позивач та його представник у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримали, просили задовольнити, надаючи пояснення посилались на обставини, що викладені у позовній заяві.
Відповідачка у судове засідання не прибула, про розгляд справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання», а також шляхом розміщення друкованого тексту оголошення на сайті судової влади. Відзиву на позовну заяву від відповідачки до суду не надходило.
У судове засідання представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. На адресу суду направили висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та документи на підставі яких він виданий.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд, вважав за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та, враховуючи положення ст.ст. 280-281 ЦПК України постановити заочне рішення у справі.
Дослідивши наявні у справі докази, та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а/з № НОМЕР_1 ). Реєстрація народження дитини проведена відповідно до статті 126 СК України (а.с.19, 20-21).
Згідно положень ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до вимог ч.7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до положень п.п.2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абзацу першого ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно із копією заяви від 23.10.2023 про відмову забрати дитину з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я, ОСОБА_3 , відмовилась забрати свою дитину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із КНП «Івано-Франківський обласний перинатальний центр Івано-Франківвської обласної ради», у зв`язку з тим, що має дорослого сина, не має змоги утримувати ще одного сина. Планує виїхати за кордон. Заява підписана: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , юристом, психологом, лікуючим лікарем, головним лікарем та працівником центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (а.с.23).
Відповідно до Акту від 28.08.2024 складеного начальником ЖЕД-305, М.Мірути, про те, що ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , проживають за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно відповіді від 04.09.2024 №920 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дарницького району м. Києва» Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації на запит щодо стану здоров`я дитини ОСОБА_4 , повідомили, що дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться під наглядом педіатричної мережі КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дарницького району м. Києва» з 26.04.2024. Дитина хворіє рідко. На диспансерному обліку не перебуває. Щеплений за віком. Профілактичні медичні огляди відвідує регулярно у супроводі батька та няні. Останній раз дитина відвідували амбулаторію 27.08.2024 з приводу щеплення.
Крім того, на підтвердження факту самостійного виховання та утримання позивача його малолітнього сина є декларація ОСОБА_4 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу №0001-Е671-68АО, де контактною особою пацієнта зазначено ОСОБА_1 , та адресу місця проживання: АДРЕСА_1 , а також ряд медичної документації, з якої вбачається, що лише позивач приймає участь у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Як вбачається з висновку Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав від 28.03.2024 року за № 102-1484, батьками малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , які не перебували у зареєстрованому шлюбі. Після народження сина мати дитини, ОСОБА_3 , майже не виявляє зацікавленості щодо стану здоров`я та потреб дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Матір`ю дитини, ОСОБА_3 , подано до Комунального некомерційного підприємства «Івано-Франківський обласний перинатальний центр Івано-Франківської обласної ради» заяву про відмову забрати дитину з пологовогу будинку. Батько дитини, ОСОБА_1 , забрав малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з пологового будинку та проживає з ним у чотирикімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації спільно з фахівцем із соціальної роботи Деснянського районного в місті Києві центру соціальних служб проведено обстеження житлово-побутових умов проживання та з`ясовано, що умови для проживання та виховання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , створені. Для дитини виділена окрема кімната, де наявні колиска, пеленальний столик, комод, також наявні дитячі речі відповідно до віку дитини. Батько дитини, ОСОБА_1 , надав до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації письмові пояснення, в яких зазначив, що мати дитини, ОСОБА_3 , мала бажання перервати вагітність, бо не планувала народжувати, але батько дитини, ОСОБА_1 , наполіг щоб жінка виносила та народила дитину. Після народження дитини, ОСОБА_3 повідомила, що її не цікавить подальша доля новонародженої дитини, так, як вона має намір виїхати за кордон до свого старшого сина. На даний час батькові дитини невідоме місце проживання ОСОБА_3 . Відповідно до наданої інформації Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Голосіївського району міста Києва, малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться під динамічним наглядом у лікаря- педіатра. Обстежений, щепиться відповідно індивідуального плану. Останній візит дитини до лікаря-педіатра відбувся 27.02.2024 з профілактичною метою. До медичного закладу на профілактичний огляд та проведення профілактичних щеплень дитину проводив батько, ОСОБА_1 . Мати дитини, ОСОБА_3 , відповідно до матеріалів позовної заяви, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . На запрошення до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації Кузнєцова Ольга Анатоліївна не з`явилася, письмових пояснень не надавала. Поштова кореспонденція, що надсилалася ОСОБА_3 за вказаною адресою поверталася у зв`язку з тим, що «адресат відсутній за вказаною адресою». 21.03.2024 до розгляду на засідання комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації винесено питання щодо надання до суду висновку органу опіки та піклування про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав матір, ОСОБА_3 , стосовно малолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати дитини, ОСОБА_3 , належним чином повідомлена про дату та час засідання комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, проте на засідання не з`явилася, причини своєї неявки не повідомила. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації був присутній батько дитини, ОСОБА_1 . Батько дитини, ОСОБА_1 , підтримав свої позовні вимоги та просив надати до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав матір, ОСОБА_3 стосовно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Враховуючи інтереси дитини, керуючись ст. 164 Сімейного кодексу України та п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол від 21.03.2024 № 06), Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав матір, ОСОБА_3 стосовно малолітнього, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Також, Службою у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації на адресу суду надійшли копії матеріалів справи, на підставі яких було складено висновок Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 28.03.2024 року за № 102-1484 про доцільність позбавити прав матір, ОСОБА_3 , стосовно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У судовому засіданні була допитана у якості свідка ОСОБА_8 , яка показала, що знає позивача більше 10 років, обізнана, що у нього народився син. Позивач приїжджає у офіс разом із дитиною та вона допомагає йому з сином не як няня, а лише допомагає. Вони з позивачем домовились, що свідок буде допомагати йому з дитиною два - три рази на тиждень. Дізналась від позивача, що мати дитину покинула, а коли приїжджала до позивача додому на вул. Закревського, то впевнилась, що матері немає і вона не опікується дитиною.
Пунктом другим частини першої ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789- XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
У пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, а ін.), що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи зокрема ставлення батьків до дітей.
Пункт 16 зазначеної Постанови роз`яснює, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
У пункті 17 зазначеної Постанови зазначено, що не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).
За таких обставин, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, суд дійшов висновку про можливість позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно її малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно ч. 6 ст.164 СК України копія рішення після набрання ним законної сили підлягає направленню до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві для внесення відміток до актового запису № 197, про народження дитини.
Відповідно до положень частини 2 статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Згідно з вимогами позовної заяви при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав позивач просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_9 на користь позивачки на утримання дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 16.01.2024 р. і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів, тому з відповідачки у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 6, 150, 164, 165, 180, 181, 182-184, 191 СК України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", п. п. 15, 16, 18 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" та, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76-83, 141, 259, 263-265, 273, 352, 354-355, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , 3-особа: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис №1828, зроблений 27.09.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 16.01.2024 р. і до досягнення дитиною повноліття.
Після набрання рішенням законної сили його копію направити до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для внесення відмітки до актового запису № 1828 про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зробленому 27.09.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 на користь на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн..
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст рішення суду виготовлено 17.09.2024.
Суддя: