Справа № 638/5316/23
Провадження № 2/638/1121/24
10 вересня 2024 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Рибальченко Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Почерніної А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом,-
ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,6 кв.м., житловою площею 52,1 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтуванні позовної заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько сторін - ОСОБА_4 , який постійно проживав та був зареєстрований у ФРН м. Ганновер. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина - 1/4 частина квартири АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві спільної сумісної власності. На випадок своєї смерті ОСОБА_4 зробив на ім`я позивача заповіт. У встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла його дружина - ОСОБА_3 , яка постійно проживала та була зареєстрована разом з ним у ФРН, м.Ганновер. 27 жовтня 2018 року ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_5 , звернулася до 3-ї Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_3 не отримала. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилася спадщина 1/4 частина квартири АДРЕСА_1 . Також відкрилась спадщина - частина квартири АДРЕСА_1 , яку вона прийняла, але не оформила після смерті ОСОБА_4 .
На випадок своєї смерті ОСОБА_3 зробила заповіт на ім`я відповідача - ОСОБА_2 . У встановлений законом строк відповідач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернулася. 06 серпня 2020 року позивач звернувся до 3-ї Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , про що була заведена спадкова справа № 206/2020. Позивач зазначає, що оскільки після смерті його матері ОСОБА_3 він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, він має право на оформлення спадкового майна. 30 травня 2023 року позивач, через свого представника, звернувся до 3-ї ХМДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_3 . Постановою № 428/02-31 від 30.05.2023 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що спадкодавиця на час відкриття спадщини проживала у Федеративній Республіці Німеччині, а спадкоємець надати документи, які б встановлювали коло спадкоємців ОСОБА_3 та факт прийняття ними спадщини, не може.
Позивач вважає, що оскільки відповідач пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, а він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , звернувшись у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, він є спадкоємцем за законом.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2023 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2023 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Соловей Л.М. про витребування доказів задоволено. Витребувано у Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 травня 2024 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Соловей Людмили Михайлівни про витребування доказів задоволено. Витребувано у Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 червня 2024 року підготовче судове засідання закрито та призначено розгляд справи по суті.
В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся.
У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_3 від 31.05.1996 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 на момент смерті проживав у місті Ганновер, Федеративна республіка Німеччина, разом з дружиною, ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_4 залишив заповіт, за яким залишив все належне йому майно синові, ОСОБА_1 .
Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_3 , оскільки проживала разом із своїм чоловіком на час його смерті, а також у встановлений законом строк подала заяву до нотаріальної контори.
Інші спадкоємці у визначений законом строк не вчинили дій, направлених на прийняття спадщини.
Постановою Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори від 17 січня 2019 року представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_6 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 відмовлено.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Ганновер, Федеративна республіка Німеччина.
За життя ОСОБА_3 склала заповіт, за яким заповіла все належне їй майно ОСОБА_2 .
Після смерті ОСОБА_3 із заявами про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 06 серпня 2020 року та ОСОБА_2 17 листопада 2020 року.
Постановою Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори від 26 січня 2021 року представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_6 17 листопада 2022 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 відмовлено.
Вказані обставини встановлені у постанові Харківського апеляційного суду від 14 березня 2023 року по справі № 638/1490/21.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Третя Харківська державна нотаріальна контора задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на частину квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_3 . В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності - відмовлено в повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного суду від 14 березня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 задоволено частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2022 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Третя Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно вимог відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , Харківський апеляційний суд виходив з того, що позивачка ОСОБА_2 , не проживала зі спадкодавцями на момент їх смерті, подала заяву про прийняття спадщини, після спливу встановленого законом 6 місячного строку. Із позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини ОСОБА_2 не зверталась. Таким чином спадщину після смерті батька та матері ОСОБА_2 не прийняла. Вирішення питання про визнання права на спадкове майно, без вирішення питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є передчасним.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Третьої Харківської державної нотаріальної контори від 30 травня 2023 року Соловей Л.М. , яка діє від імені ОСОБА_8 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка на день смерті проживала у ФРН, м. Ганновер. Причиною відмови стало те, що ОСОБА_3 на час відкриття спадщини проживала ФРН, спадкоємець надати документи, які б встановлювали коло спадкоємців ОСОБА_3 та факт прийняття ними спадщини, не може.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно частини 3 статті 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частка померлого ОСОБА_4 - 1/4 успадкована ОСОБА_3 як спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину, що встановлено рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2023 року. Таким чином на момент смерті ОСОБА_3 їй належала частина квартири.

За життя ОСОБА_3 залишила заповіт від 23.01.2013, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жидєльовою А.Ю., яким заповіла все належне їй майно ОСОБА_9 .

В свою чергу ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 з вимогами про надання додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_2 не зверталась.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Однією з визначених законом підстав набуття права власності є спадкування.

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За приписами ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Так, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 1270 ЦК України звернувся з відповідною заявою до нотаріауса після смерті ОСОБА_2 , тобто в строки передбачені законодавством для прийняття спадщини.

В свою чергу, оскільки ОСОБА_2 відповідно до приписів ч. 1 ст. 1272 ЦК України не прийняла спадщину за заповітом після смерті матері - ОСОБА_3 у зв`язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку та не поновила такий строк у визначеному законом порядку, суд дійшов висновку, що вимога ОСОБА_1 про визнання права власності на частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат здійснено на підставі ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Повний текст судового рішення складено 19 вересня 2024 року.

Суддя Л.М. Рибальченко