Єдиний унікальний номер судової справи 462/6126/24
Номер провадження 2/462/1711/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про закриття провадження у справі

23 вересня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючого судді Галайко Н. М., розглянувши заяву позивача про закриття провадження у справі, подану у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі - ТОВ «Діджи Фінанс»), , електронна пошта: , місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, адреса листування: 07405, Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, 243А, а/с 897 до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

І. Рух справи.

Уповноважений представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» - Романенко М. Е., 29.07.2024 року (вх. № 17748) звернувся у Залізничний районний суд м. Львова із позовною заявою (документ сформований в системі «Електронний суд» 27.07.2024 року) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій просить суд:

- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 637661 від 19.06.2021 року у розмірі 37 830 грн. 88 коп.;

- стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.;

- стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 грн. 00 коп. (а.с. 1-9).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2024 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю - Галайко Н. М. (а.с. 50).

Судом у порядку ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) 29.07.2024 року направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі (а.с. 51).

Відповідь на вказаний запит надійшла до суду 12.08.2024 року (а.с. 52).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12.08.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 53-54).

ІІ. Щодо заяви про відкликання позовної заяви.

Так, 16.09.2024 року (вх. № 20891) від уповноваженого представника позивача ТОВ «Діджи Фінанс» - Романенка М. Е. надійшла письмова заява (документ сформований в системі «Електронний суд» 13.09.2024 року) про закриття провадження у справі. Із змісту вказаної заяви вбачається, що сторона позивача просить суд:

-закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмета спору;

-повернути судовий збір сплачений згідно з № 4218-6315-0567-7779 від 27.07.2024 року про сплату судового збору у сумі 2 422 грн. 40 коп.

В обґрунтування заяви вказано, що станом на 13.09.2024 року відповідач повною мірою виконав своє зобов`язання перед ТОВ «Діджи Фінанс» та погасив заборгованість. З огляду на наведене заявник вважає, що у справі відсутній предмет спору, а тому вбачає підстави для застосування п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Суд розглянувши письмову заяву позивача про закриття провадження у справі, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

ІІІ. Мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати до суду заяви та клопотання.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги (принцип диспозитивності цивільного судочинства). Відповідна правова позиція викладена у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.07.2020 року у справі № 585/2152/19 (провадження № 61-4450св20) та від 11.04.2019 року у справі № 712/13263/17 (провадження № 61-29936св18).

Разом з тим, суд бере до уваги, що для вчинення такої юридично значимої дії як закриття провадження у справі, суд має пересвідчитись по-перше в наявності відповідного обсягу повноважень та компетенції у особи, яка просить її вчинити.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЦПК України обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Суд приймає до уваги, що матеріали справи містять витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно якого стверджується, що керівник Романенко М. Е. є уповноваженим представником ТОВ «Діджи Фінанс», відтак може вчиняти дії від імені юридичної особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо встановить, що відсутній предмет спору.

У постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2021 року № 638/3792/20 (61-3438сво21) викладено правову позицію, відповідно до якої:

«Підстави для закриття провадження у справі визначені у ст. 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань».

ІV. Висновки суду.

Так, суд вважає, що оскільки сам позивач не підтримує позовних вимог, то це може свідчити про те, що між сторонами не залишилося неврегульованих питань.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість закриття провадження у справі.

При цьому суд роз`яснює, що згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

У матеріалах справи наявна квитанція про сплату № 4218-6315-0567-7779 від 27.07.2024 року про сплату судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. за подання позову.

За змістом ст. 142 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Суд враховує, що у межах даної справи відбулось задоволення позовних вимог відповідачем після пред`явлення позову.

Враховуючи наведене суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та стягнення іншої його частини з відповідача.

Окремо суд вважає необхідним зазначити, що дана ухвала постановляється з урахуванням періоду перебування судді у відпустці.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 142, 255, 256, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд -

постановив:

Письмову заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про закриття провадження у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Головному управлінню Державної казначейської служби України у Львівській області (, місцезнаходження: м. Львів, вул. К. Левицького, 18) - повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі - 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп., згідно квитанції № 4218-6315-0567-7779 від 27.07.2024 року.

Іншу частину судового збору, сплаченого за подання позову - стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» у розмірі - 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Порядок оскарження ухвали суду та набрання нею законної сили.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (ч. 2 ст. 261 ЦПК України).

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко