СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18353/23

пр. № 2/759/1596/24

18 січня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса листування: АДРЕСА_2 ) до ПАТ «Страхова Група «ТАС» (03117, м.Київ, пр-т Берестейський, 65), треті особи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ) про стягнення страхового відшкодування, пені за прострочення виплати страхового відшкодування та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

У вересні 2023р. позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Страхова Група «ТАС» про стягнення суму страхового відшкодування у розмірі 48 947,05 грн., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у сумі 44 088,11 грн. та інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 23 927,44 грн., стягнути моральну шкоду у розмірі 15 000,00 грн. та судові витрати.

В обгрунтуванн позовних вимог посилався на те, що 16.10. 2019 року по вул. Гетьмана, 34 в м. Київ відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «DAF» д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «Dodge Challenger» д/н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_2 . Постановою Солом?янського районного суду м. Києва від 17.02.2020р., у справі про адміністративне правопорушення № 760/29214/19 стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП провадження у справі було закрито у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Під час розгляду справи судом було встановлено, що керуючи автомобілем марки «Dodge Challenger» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 рухався відповідно до ПДР України, а в діях водія автомобіля марки DAF д/н НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачаються порушення ПДР, оскільки він не надав переваги в русі автомобілю, що рухався справа. В результаті ДТП з вини ОСОБА_3 був пошкоджений автомобіль марки «Dodge Challenger» д/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 внаслідок чого йому було заподіяно матеріальну та моральну шкоду.

Відповідно до звіту оцінки вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 203/03-21 від 30.03.2021р., вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу складає 48 947,05 грн. На день ДТП, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 була застрахована у ПАТ «СГ «ТАС» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № АО 5081171 від 18.02.2019р.

30.09.2020р. позивач звернувся до ПАТ «СГ «ТАС» із повідомленням про ДТП, про що свідчить копія повідомлення та опису документів до нього. Представником відповідача в описі було зазначено, що потерпілому для виплати страхового відшкодування необхідно подати страховій компанії протягом 30 днів після подання письмового повідомлення про ДТП копію постанови суду про притягнення винної в ДТП особи до адміністративної відповідальності разом із заявою про виплату. Повідомив, що позивач має дочекатися рішення суду, а вже потім подавати заяву на виплату страхового відшкодування, оскільки винуватість є єдиною підставою для такого роду відшкодування. Тобто за вимогою ОСОБА_1 до 30.10.2020р. мав надати ПАТ «СГ «ТАС» заяву на виплату страхового відшкодування разом з постановою суду про притягнення винної в ДТП особи.

21.10.2020р. ПАТ «СГ «ТАС» повідомило ОСОБА_1 про відмову йому у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на ст. 37.1.4 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Позивач пропустив річний строк для звернення до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування з об`єктивних поважних та незалежних від нього причин, оскільки для прийняття заяви про виплату ПАТ «СГ «ТАС» висунуло ОСОБА_1 як обов`язкову умову вимогу надати копію рішення суду про винуватість іншого водія. Просить позов задовольнити.

ІІ. Процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 29.09.2023р. прийнято вказаний позов до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Представником ПАТ «СГ «ТАС» надано відзив на позовну заяву в якій вказав, що 30.09.2020р. ОСОБА_1 звернувся до АТ «СГ «ТАС» із повідомленням про ДТП з приводу ДТП, яка сталася 16.10.2019р. 21.10.2020р. листом відповідач повідомив позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування стосовно ДТП, яка сталася 16.10.2019р., оскільки потерпілий не звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування в межах одного року з моменту скоєння ДТП, тобто до 16.10.2020р. 17.02.2020р. постановою Солом`янського районного суду м. Києва провадження стосовно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП - закрите у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. 29.01.2021р. листом АТ «СГ «ТАС» повідомив ОСОБА_1 , що оскільки потерпілий не звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування в межах одного року з моменту своєння ДТП, тобто 16.10.2020, тому АТ «СГ «ТАС» керуючисть п. 37.1.4 ст. 37 Закону відмовляє у виплаті страхового відшкодування.

Вказує, що 28.01.2021р. позивач подав відповідачу заяву про відшкодування шкоди по ДТП. Позивач не звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування в межах одного року з моменту скоєння ДТП, тобто до 16.10.2020р. у зв`язку з чим відповідач листами від 21.10.2020 № 16433/9120 та від 29.10.2021 № 153 відмовив позивачу у виплаті страхового відшкоудвання.

Доказів подання позивачем заяви на виплату страхового відшкодування протягом одного року з моменту ДТП не було, що свідчить про наявність підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування відповідачем у відповідності до вимог п. 37.1.4 ст.37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та відповідно правомірність прийнятого відповідачем рішення про відмову.

Доводи позивача про те, що він пропустив річний строк звернення за виплатою страхового відшкодування з огляду на те, що чекав ухвалення постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 17.12.2020р. щодо ОСОБА_3 спростовується положенням п. 35.2 ст. 35 Закону № 1961-ІV, яка не передбачає додання до заяви рішення суду у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач не довів за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що не звернення до страховика було обумовлене обставинами, які не залежали від нього. Також, позивач вимагає стягнути відшкодування за шкоду заподіяну 16.10.2019р. та пеню за період з 04.09.2020 про що пред`явив позов 22.09.2023р. Просить застосувати позовну давність до позовних вимог та відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи надав пояснення в яких вказав, що на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіюювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Висновок експертного дослідження № ЕД-19/111-21/63201-ІТ від 04.02.2022р., слід прийняти до висновку про відсутність підстав позовних вимог. Просить відмовити у позові.

Позивачем надана відповідь на пояснення третьої особи в яких вказав, що в даній справі не підлягає доказуванню факт винуватості або не винуватості третьої особи ОСОБА_3 , оскільки він не є відповідачем у даній справі, а на час розгляду даної справи існують рішення суду, яким цей факт вже було встановлено.

Позивач ОСОБА_1 надав відповідь на відзив в якому зазначив, що відповідач перекручує фактичні обставини справи та на підтвердження своїх аргументів не надає жодного письмового доказу до відзиву. За фактичними обставинами справи, необхідність надання копії постанови суду про визнання особи винуватої в ДТП, що сталася 16.10.2019р. було саме вимогою відповідача, що підтверджується письмовими доказами. До спливу річного строку після ДТП, а саме 30.09.2020р. ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «СГ «ТАС» із повідомленням про ДТП, про що свідчить копія такого повідомлення та опису документів до нього, що були надані позивачем на вимогу відповідача на підтвердження факту страхового випадку. За вимогою відповідача, позивач до 30.10.2020р. мав надати відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування разом з постановою суду про притягнення винної в ДТП особи.

Доводи страховика про те, що позивач не надав оригінал документу, що підтверджує його право власності на авто, не заслуговує на увагу, оскільки разом із заявою про виплату страхового відшкодування такий документ пред`явився позивачем представнику відповідача, та більш того підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування була інша обставина, а не надання оригіналу документу про право власності на транспортний засіб. З наведеного вбачається, шо ОСОБА_1 довів за допомогою належних і достовірних доказів те, що не звернення до страховика було обумовлене обставинами, які не залежали від нього , що є підставою для задоволення його позову в повному обсязі. Позивач вимушений вимагати виплату страхового відшкодування через суд, послуги з ремонту автомобілю замовлятиме у платника ПДВ, судом має бути стягнута сума страхового відшкодування відповідно до звіту оцінки вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 203/03-21 від 30.03.2021р. в сумі 48 947,05 грн.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 16.10. 2019 року о 15.10 год. ОСОБА_1 по вул. В. Гетьмана, 34 в м. Києв, керував автомобілем «Dodge Challenger» д/н. НОМЕР_2 , порушив п.п. 2.3б, 10.1, 13.1 ПДР України, а саме - при зміні напрямку руху, не впевнився в безпеці та здійснив зіткнення з автомобілем «DAF» д/н НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку, після чого автомобіль марки «Dodge Challenger» д/н. НОМЕР_2 , здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Богдан», д/н НОМЕР_3 у результаті чого всі транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.02.2020р. закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення/а.с.18-19/.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.12.2020р. провадження стосовно ОСОБА_3 закрито у зв`язку з закінченням строків адміністративного стягнення/а.с. 20-21/.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач 30.09.2020р. звернувся до голови правління АТ «СГ «ТАС» із повідомлення про дорожньо-транспорту пригоду/а.с.65/.

Листом № 16433/9120 від 21.01.2020р. ПрАТ «СГ «ТАС» позивача повідомлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована АТ «СГ «ТАС» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО5081171 від 18.02.2019р. 30.09.2020р. ОСОБА_1 звернувся із повідомленням про ДТП з приводу ДТП, яка сталася 16.10.2019р.

Також, вказаним листом повідомлено, у зв`язку із тим, що позивачем був перевищений термін подачі Заяви про страхове відшкодування, керуючись с. 37.1.4. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «СГ «ТАС» немає правових підстав для виплати страхового відшкодування та відмовляє позивачу у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі/а.с.23/.

Із даного листа також вбачається, що позивач звернувся 30.09.2020 до ПрАТ «СГ «ТАС» із повідомленням, саме про дорожньо-транспортну пригоду.

28.01.2021р. ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою № 0657 про надання йому листа вих № 16433/9120 /а.с.64/.

Також, 28.01.2021р. ОСОБА_1 подано заяву про виплату страхового відшкодування по ДТП, що мала місце 16.10.2019р. Крім того, у вказаній заяві позивач вказав, що подав всі необхідні документи до компанії на відшкодування шкоди, проте не написав заяву на відшкодування шкоди, оскільки на той період не була встановлена вина ОСОБА_3 , який мав поліс в АТ «СГ «ТАС» Постанову про вину ОСОБА_3 отримав 06.01.2021р./а.с.63/.

Відповідно до листа № 153 від 29.01.2021 ПрАТ «СГ «ТАС» позивачу відмовлено у виплаті йому страхового відшкодування у зв`язку з тим, що був перевищений термін подачі заяви про страхове відшкодування, керуючись ст. 37.1.4 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», АТ «СГ «ТАС» не має правових підстав для виплати страхового відшкодування/а.с.25-26/.

Системний аналіз положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дає підстави для висновку, що у момент укладення договору обов`язкового страхування страховик приймає на себе зобов`язання відповідати перед невизначеним і невідомим заздалегідь колом осіб за майнову шкоду, завдану цим особам страхувальником відповідальності, тобто приймає на себе фінансові ризики виплати відшкодування завданої страхувальником іншій особі майнової шкоди.

Виплата страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (порядок, умови, розмір, тощо) регулюється положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та умовами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності - полісом.

Статтею 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулюються дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до п. 33.1.4 ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п. 35.2 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) (п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Таким чином, враховуючи викладене, для отримання страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування потерпілий повинен подати страховику за договором обов`язкового страхування заяву на виплату страхового відшкодування у порядку, передбаченому п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Як вбачається з положень п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, з моменту скоєння ДТП.

Судом встановлено, що ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль марки «Dodge Challenger» д/н. НОМЕР_2 , сталася 16.10.2019 р, тоді як із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС», лише 28.01.2021р. тобто з пропуском однорічного строку.

Слід зазначити, що обов`язок з виплати страхового відшкодування у страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальної (полісом) виникає за наявності всіх елементів юридичного складу, зокрема: настання страхового випадку - ДТП; подання заяви на виплату страхового відшкодування та інших, передбачених п. 35.2 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», документів.

Суд не приймає посилання позивача про неможливість подання заяви про виплату страхового відшкодування зважаючи на те, що станом на закінчення строку для її подання не було ухвалено рішення про притягнення винної особи ( ОСОБА_3 ) до адміністративної відповідальності , оскільки дана обставина не є умовою, з якою пов`язується перебіг однорічного строку для подачі заяви на виплату відшкодування, а також не є відкладальною умовою договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для виплати страхового відшкодування. Таке твердження позивача суперечить нормам ст. 37 вказаного Закону, яка чітко визначає початок річного строку - з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 03 жовтня 2018 року в справі № 753/5293/16-ц, строк, зазначений у підпункті 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є присічним і поновленню не підлягає.

Враховуючи викладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими матеріалами справи, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, суд приходить до висновку, що відповідач правомірно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, а тому суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Також, враховуючи, що суд відмовляє у задоволення стягнення суми страхового відшкодування, то і відсутні підстави для задоволення інших позовних вимог.

Щодо застосування строку позовної давності заявленого представником відповідача у відзиві слід вказати, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до відповідача у спорі . Оскільки суд відмовив у задоволенні позову по суті, то і підстав для застосування строку позовної давності не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 11,76-84, 133, 137, 141 , 209, 256, 257, 258, 258, 259, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, cуд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова Група «ТАС», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, пені за прострочення виплати страхового відшкодування та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ; адреса листування: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ПАТ «Страхова Група «ТАС» (ідентифікаційний 30115243, 03117, м.Київ, пр-т Берестейський, 65).

треті особи:

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_3 )

ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_4 )

Суддя Н.О. Петренко