Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/5139/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23.01.2024 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Стойка С.М., про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Стойка С.М., про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом.

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Онок, Берегівського району помер батько позивачки ОСОБА_5 . В межах шестимісячного строку на прийняття спадщини, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Стойка Світлани Миколаївни, яка 20.02.2023 р. зареєструвала спадкову справу №13/2023.

23.06.2023 р. приватний нотаріус Стойка С.М. винесла Постанову №276/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину за законом) у зв`язку з тим, що спадкове майно - земельна ділянка загальною площею 0,9500 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, за межами населеного пункту с. Онок, контур № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 , кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0243 та земельна ділянка загальної площі 0,9500 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, за межами населеного пункту с. Онок, контур № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_3 , кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0244, перебувають у спільній сумісній власності спадкодавця та ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та не визначена частка померлого.

У зв`язку з наведеним позивачка просить визначити розмір часток спадкодавця у спадковому майні та визнати за нею право власності на 1/3 частку спадкового майна .

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 подали через канцелярію суду заяви, про визнання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність.

Третя особа приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Стойка С.М. у судове засідання також не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

У відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Обстеживши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть.

Після смерті спадкодавця залишилось наступне спадкове майно:

- земельна ділянка загальною площею 0,9500 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, за межами населеного пункту с. Онок, контур № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 , кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0243;

- земельна ділянка загальної площі 0,9500 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, за межами населеного пункту с. Онок, контур № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_3 , кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0244.

Дані земельні ділянки перебувають у спільній сумісній власності спадкодавця та ОСОБА_6 і ОСОБА_4 .

Спадкоємцями до майна померлого крім позивача є ОСОБА_3 - дочка померлого та ОСОБА_2 - дружина померлого, які відмовились від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 .

Згідно Довідки про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки в розмірі 1,25 умовних кадастрових гектарів складає 30371,20 грн.

Вартість нормативної грошової оцінки земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0243 площею 0,9500 та :03:001:0244 площею 0,9500 складає 46164,22 грн.= 30371,20 грн. х (0,9500+0,9500)/1,25.

На випадок своєї смерті спадкодавець заповідального розпорядження не залишив.

Частиною першою статті 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно з статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Спадкоємцями за законом першої черги є:

- дружина померлого - ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 11.10.1986 р.;

- дочка померлого - ОСОБА_3 - згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 13.06.1987 р. та свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 06.10.2012 р.;

- дочка померлого - ОСОБА_7 - згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 28.08.1990 р., свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 від 25.05.2019 р.-

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини.

Підставою для відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку є факт належності земельної ділянки трьом братам (серед яких і спадкодавець) на праві спільної сумісної власності, тобто без визначення їх ідеальних часток.

Як слідує із змісту роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. п. 5, 10, 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За відсутності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину, або у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину спадкоємець має право пред`явити вимоги про визнання права на спадщину у судовому порядку за правилами позовного провадження.

У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України позивач, як спадкоємець за законом першої черги спадщину після смерті батька прийняла, оскільки проживала разом з спадкодавцем на день його смерті.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

За прийняттям спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Стойки С.М., однак 23.06.2023 р. приватний нотаріус винесла Постанову №276/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину за законом) у зв`язку з тим, що спадкове майно перебуває у спільній сумісній власності спадкодавця та ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та не визначена частка померлого.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У той же час через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивачка позбавлена можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями зазаповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).

Частиною першою ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

При цьому, відповідно до положень ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Порядок та підстави визначення часток у праві спільної часткової власності визначено у ст. 357 ЦК України.

Зокрема, зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до ст. 370 ЦК України, якою регулюється питання про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності та якою передбачено, що співвласники спільної сумісної власності, як і співвласники спільної часткової власності мають право на виділ у натурі частки із спільного майна з тією лише різницею, що учасники першої не мають завідомо визначених ідеальних часток у праві спільної власності, а відтак, вони мають бути передусім визначені, після чого стає можливим виділ частки в натурі. При визначені розміру часток співвласників у спільній сумісній власності вважається, що вони є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками, законом або рішенням суду.

Приписами частин 1 та 2 статті 372 Цивільного кодексу України встановлена презумпція рівності часток у праві спільної сумісної власності, а саме вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Згідно із частиною 4 статті'86 Земельного кодексу України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Відповідно до положень статті 89 Земельного кодексу України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що слід визначити розмір частки спадкодавця у нерухомому майні та, відповідно, позивач, як спадкоємець за законом після смерті батька має законне право на визнання права власності на 1/3 частку земельних ділянок у порядку спадкування за законом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, ,12 13, 18, 81,206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 5, 16, 328, 392, 1218, 1220, 1222, 1225, 1261, 1268 ЦК України, Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визначити розмір частки спадкодавця ОСОБА_5 1/3 від загальної площі 0,9500 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, за межами населеного пункту с. Онок, контур № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 , кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0243 згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №226406660 від 01.10.2020 р., що складає 0,3166 га;

Визначити розмір частки спадкодавця ОСОБА_5 1/3 від загальної площі 0,9500 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, за межами населеного пункту с. Онок, контур № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_3 , кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0244 згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №226409276 від 01.10.2020 р., що складає 0,3166 га.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 право власності:

- на 1/3 частку земельної ділянки, площею 0,3166 га з кадастровим номером :03:001:0243, розташованої за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, за межами населеного пункту с. Онок, контур № НОМЕР_1 ;

- на 1/3 частку земельної ділянки, площею 0,3166 га з кадастровим номером :03:001:0244, розташованої за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, за межами населеного пункту с. Онок, контур № НОМЕР_1 ,

як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Виноградівського районного суду Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко