Справа № 201/5099/22
Провадження № 6/201/553/2024
УХВАЛА

11 вересня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Батманової В.В.

з секретарем судового засіданні Турбаївською М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро подання Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визначення частки майна боржника по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ:

Соборний відділ державної виконавчої служби звернувся до суду з поданням, в якому просив визначити частку майна боржника ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , в розмірі 1/2 частки в спільному майні - квартирі АДРЕСА_1 , якою вона спільно володіє з ОСОБА_3 .

В обґрунтування подання виконавець посилається на те, що у нього на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження №72686329 на загальну суму боргу 415725,11 грн. Боржник добровільно рішення суду не виконує.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та. Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_2 , встановлено, що за боржником зареєстровано спільне сумісне право власності на квартиру АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: 6966, виданий 29.02.2000, видавник: Керівник органу приватизації; свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 03.03.2010, видавник: державний нотаріус Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори Хорошманенко Н.С. Частка майна співвласників не визначена.

В судове засідання сторони надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Частиною 2 ст. 443 ЦПК України передбачено, зокрема, що неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути подання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, на підставі письмових доказів, які містяться в матеріалах справи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні у Соборному відділі державної виконавчої служби знаходиться зведене виконавче провадження №72686329 на загальну суму боргу 415725,11 грн., до складу якого входять виконавчі провадження:

№ 69544988 з примусового виконання виконавчого напису №218 від 16.02.2022 року виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гойняк Г.В. про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на корись ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) боргу у розмірі 333704,00 грн.

№ 70869879 з примусового виконання виконавчого листа №201/5099/22 від 25.10.2022 виданого Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

№ 70870040 з примусового виконання виконавчого листа №201/5099/22 від 25.10.2022 виданого Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) інфляційних витрат за період з 01.11.2021 по 31.08.2022 у розмірі 70044 (сімдесят тисяч сорок чотири) гривні 80 копійок, 3% річних у розмірі 7983 (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят три) гривні 91 копійок, а всього 78028 (сімдесят вісім тисяч двадцять вісім) гривень 71 копійка.

№ 70870155 з примусового виконання виконавчого листа №201/5099/22 від 25.10.2022 виданого Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

04.08.2022 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копія якої направлена до відома боржнику поштовим відправленням №044.

04.08.2022 державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника, яка направлена на виконання до банківських установ.

10.08.2022 державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

З метою отримання інформації про майновий стан боржника державним виконавцем направлені відповіді запити до Державної податкової служби України, Пенсійного фонду України, Міністерства внутрішніх справ України.

Згідно інформації банківських установ, встановлено, що у боржника недостатньо коштів для виконання рішення.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та. Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_4 , виданий 25.04.2002, видавник: Жовтневий РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, встановлено, що за боржником зареєстровано спільне сумісне право власності на квартиру АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: 6966, виданий 29.02.2000, видавник: Керівник органу приватизації; свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 03.03.2010, видавник: державний нотаріус Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори Хорошманенко Н.С. Частка майна співвласників не визначена.

Таким чином судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , перебуває у спільній сумісній власності боржника ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Частиною першою статті 368 ЦК України визначено, що спільна сумісна власність - це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Питання звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій власності, регулюєтьсяст.371 ЦК, згідно з якою Кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу.

Згідно із статтею 366 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, провадиться згідно зі статтею 370 ЦК України, відповідно до якої співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно до ч. 2ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Доказів того, що між боржником та ОСОБА_3 були домовленості щодо іншого розподілу часток в праві спільної сумісної власності, суду не надано.

Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 року у справі № 464/2227/17 зазначив, що задовольняючи подання державного виконавця про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно із іншими особами, суд першої інстанції правомірно виходив із того, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності є необхідним для здійснення виконавчого провадження і визначення частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло, оскільки предметом розгляду подання не є звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Боржник у добровільному порядку рішення суду не виконує, при примусовому виконанні судового рішення, грошових коштів які б були виявлені для погашення заборгованості та майна у нього не має. Отже, наявні в матеріалах подання докази свідчать про умисне ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на боржника.

Судом враховано, що згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, а саме рішенням від 17.05.2005 року по справі «Чіжов проти України» визначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок і так, щоб ця система (виконання рішень) була ефективною як в теорії, так і на практиці. А виконання рішень має відбуватись таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та, що система ефективна і законодавчо і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, встановленої параграфом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.

Велика Палата Верховного Суду 15 січня 2020 року по справі № 367/6231 /16-ц зазначила, що поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону про ВП 1999 (частина шоста статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена. Таким чином, з урахуванням наявності суперечливих висновків судів касаційної інстанції, наявні підстави для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі № 822/1154/16 (провадження № К/9901/8843/18) шляхом вказівки, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Враховуючи вказане вище, суд приходить до переконання, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення з боргу із боржника, який немає іншого майна, на яке може бути звернено стягнення.

Визначення такої частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло чи на інше майно, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

А тому, за таких умов суд приходить до висновку, що державним виконавцем надані належні і достатні докази, які свідчать про належність спірного майна на праві спільної сумісної власності в тому числі і боржнику, і його частка становить 1/2, виходячи з рівності часток, а тому клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 258-260, 268, 443 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визначення частки майна боржника по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми - задовольнити.

Визначити частку майна боржника ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , в розмірі 1/2 частки в спільному майні - квартирі АДРЕСА_1 , якою вона спільно володіє з ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарга протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.В. Батманова