Провадження № 2/201/885/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

15 серпня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Мілової Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

15.12.2023 АТ «Універсал Банк» звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с. 1-4).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Наумову О.С. (а.с. 38).

Ухвалою судді Наумової О.С. від 20.12.2023р. відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 40).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_2 (діє на підставі довіреності від 28.12.2022 №502-ЮД1, а.с. 31) посилався на те, що 26.01.2019р. ОСОБА_1 (далі Відповідач, Клієнт) звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 26.01.2019р.

Представник позивача зазначив, що Монобанк - це мобільний банк, в рамках якого, відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Станом на 28.12.2022р. у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п.5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 28.12.2022р. направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості, проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим, кредит 26.01.2023 став у формі «на вимогу».

На залишок простроченої заборгованості Банк нараховував неустойку, передбачену Тарифами, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» за Договором станом на 02.11.2023р. становить 97 500,81 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 97 500,81 грн., заборгованість за пенею 0 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 грн.

Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, тому позивач просив суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 97 500,81 грн., а також стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнав. 25.01.2024 представником відповідача адвокатом Усенко А.В. (діє на підставі ордера від 25.01.2024р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 29.09.2015р., а.с. 49, 50) надав відзив на позовну заяву (а.с. 45-48), в якому проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 26.01.2019 не містить умов щодо розміру кредитного ліміту, а також розміру, підстав та порядку нарахування процентів за користування кредитними коштами, а також не доведено факту отримання відповідачем картки, користування, зняття коштів з рахунку. Також відповідач зазначив, що розрахунки, надані позивачем не підтверджені належними доказами.

Заявив також про стягнення з АТ «Універсал Банк» на користь відповідача судових витрат за попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат, які відповідач поніс і очікує понести: ознайомлення з матеріалами справи 2 500,00 грн., за підготовку відзиву на позовну заяву 3 500,00 грн., участь адвоката у судових засіданнях 6 000,00 грн. Докази, якими підтверджуються понесені судові витрати будуть надані суду протягом 5 днів з дня ухвалення рішення.

16.02.2024 представником позивача ОСОБА_2 надано відповідь на відзив (а.с. 67-74), в якому зазначено, що відповідно п. 3 Анкети-заяви від 26.01.2019 підписанням електронним підписом Боржник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг, та в яких записана процентна ставка, пеня, комісія (пункт Тарифи), примірники яких отримав у мобільному додатку. Використання кредитних коштів відповідачем підтверджується випискою, а отже Боржник намагається приховати фактичні обставини справи стосовно свого погодження з Умовами і правилами надання банківських послуг у мобільному застосунку «monobank», бо інакше він не мав би взагалі технічної можливості користуватися вказаним мобільним додатком.

13.03.2024 представником відповідача ОСОБА_3 надані додаткові пояснення (а.с. 97-103), в яких зазначає, що Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк», Тарифи та інші документи, окрім анкети-заяви, не містять підпису відповідача та позивачем не доведено, що саме ці Умови, тарифи, розумів відповідач, ознайомившись і погодившись з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.

Роздруківка із сайту банку, довідка про наявність рахунку та довідка про розмір встановленого кредитного ліміту належним доказом бути не може, оскільки ці докази повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем. Умови і правила обслуговування та Тарифи повинні містити підпис позичальника, та саме з цього моменту такі умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору.

Аналогічна позиція висловлена в правових висновках, що викладені в ухвалах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (№6-16цс15), від 22 березня 2017 року (№6-2320цс16) та постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року (№61-787cв18).

Також позивачем було долучено деталізовану виписку про рух коштів по картковому рахунку, як вбачається з виписки руху коштів по картці, суму заборгованості за кредитом, позивач збільшив на суму заборгованості за відсотками у розмірі 74 561, 59 грн. (загальна сума операції з відміткою «списання відсотків...»)., тобто до заявленої суми заборгованості за кредитом фактично входить плата за користування кредитом, а не надані позичальнику в користування кошти, а тому сума коштів, отриманих відповідачем, складає

22 939,22 грн. (97 500,81 грн. - 74 561,59 грн.). Зокрема вимога про стягнення суми кредиту є передчасною з огляду на те, що анкета-заява, яка підписана відповідачем, не містить умов щодо повернення кредиту частинами, й також не визначає строк кредитування. Водночас, відповідно довідки про наявність рахунку від 13.02.2024р. позивач видав відповідачу кредитну картку, строком дії до травня 2029р., отже, строк кредитування обмежується строком дії кредитної картки та закінчується 31.05.2029р., тому у позивача відсутні правові підстави вимагати повернення всієї суми кредиту достроково.

В судові засідання, призначені на 01.02.2024р., 14.03.2024р., 13.05.2024р., 15.08.2024р. представник позивача не з`явився, про дати та час слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення повідомлення про виклик до суду на поштову адреси для листування, зазначені у позові. При цьому, у поданому позові представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності представника Банку в разі неявки в судове засідання відповідача та винесення заочного рішення судом (а.с. 3 зворот).

В судові засідання, призначені на 01.02.2024р., 14.03.2024р., 13.05.2024р., 15.08.2024р. представник відповідача не з`явився, про дати та час слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення повідомлення про виклик до суду на поштову адреси для листування, зазначені у позові. При цьому, 14.08.2024р. за вх.№29744 від представника відповідача адвоката Скользнєвої В.В. (діє на підставі ордеру від 10.06.2024р., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 21.11.2022р., а.с. 121) через канцелярію суду подано клопотання про розгляд справи без участі відповідача та його представника (а.с. 120).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, установив такі обставини справи і відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 26.01.2019р. між АТ «Універсал Банк» та клієнтом ОСОБА_1 укладено Договір про надання банківських послуг шляхом підписання сторонами Анкети-заяви від 26.01.2019р. (а.с. 9).

Згідно п.2 Анкети-заяви від 26.01.2019р. відповідач погодився з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (MONOBANK|Universal Bank), Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договору), укладання якого відповідач підтвердив і зобов`язався виконувати його умови.

Згідно п.3. Анкети-заяви від 26.01.2019р. підписуючи цю Анкету-заяву відповідач підтвердив, що він ознайомлений з актуальною (чинною) редакцією Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, Тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, відповідач погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту.

Матеріали справи містять Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк», чинна редакція затверджена Протоколом Правління №46 від 24.11.2021р. та набула чинності з 27.11.2021р. (а.с. 10-22).

Згідно Розділу 1 «Терміни та визначення» Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг що продуктів monobank, мобільний додаток - сервіс Банку, що дозволяє надавати Клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку.

Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 Розділу І Умов Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору в тому числі, платіжної системи Master Card та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України.

Пунктами 5.3, 5.8.1. п.5 Розділу І Умов Клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими Клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами Банку через Мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій.

Підпунктами 2.1., 2.4., 2.5. пункту 2 розділу II Умов визначено, що для надання послуг Банк видає Клієнту Картку (далі - Картка, або Платіжна картка). Підписанням Анкети-заяви Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг «Monobank». Датою укладення Договору є дата підписання Клієнтом Анкети-заяви та отримання Картки. Платіжна карта передається Клієнту не активованою. Платіжна картка активується Банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації Клієнта при проведенні операцій з використанням Картки при активації Картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису Клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя Платіжної картки.

Окрім того, позивач надав суду інформацію по банківському обслуговуванню Чорної картки monobank та паспорт споживчого кредиту з інформацією щодо реальної річної процентної ставки і порядком повернення кредиту, розмірами відсоткових ставок тощо, які не містять підпису відповідача (а.с. 25-27).

Суд також звертає увагу на відсутність підпису, який би свідчив про ознайомлення відповідача з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» (далі - Умови) в редакції, яка набула чинності з 27.11.2021р., наданими позивачем, окрім того, зазначені Умови затверджені після підписання відповідачем Анкети-заяви від 26.01.2019р., а тому не можуть свідчити про обізнаність відповідача з положеннями Умов станом на момент підписання Анкети-заяви від 26.01.2019р.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 1054 ЦК України визначено: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Приписами статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд звертає увагу на те, що АТ «Універсал Банк» не довів факту погодження між сторонами умов сплати відсотків за користування кредитом, їх розміру, відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, або підстав нарахування відсотків у збільшеному розмірі, оскільки долучена до матеріалів справи, підписана відповідачем, Анкета-заява від 26.01.2019р., вказаних відомостей не містить.

Також роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-16 цс 15 і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Також суд вважає, що у цьому випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ "Універсал Банк" у період - з часу виникнення спірних правовідносин (26.01.2019р.) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (15.12.2023р.), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов та правил, а також Тарифів у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Суд вважає безпідставним доводи банку, що факт ознайомлення відповідача із умовами надання кредиту підтверджується ще й тим, що під час реєстрації в мобільному додатку, після введення номеру телефону відповідач має ознайомитися із Умовами і натиснути «Продовжити», де визначено, що натискаючи «Продовжити», він погоджується з умовами та тарифами, оскільки в матеріалах справи відсутні докази фактичного ознайомлення позичальника із вказаними Умовами, тобто в даному випадку, суд вважає, що не дивлячись на електронну форму відповідної дії, до вказаних правовідносин є застосовною правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131 цс 19, тобто за відсутності доказів підписання відповідачем Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів, Паспорту споживчого кредиту, чи в письмовій, чи в електронній формі, останні не можуть вважатися частиною кредитного договору, та такими, що належним чином погоджені з позичальником.

Суму заборгованості, яку просить стягнути позивач на свою користь у розмірі 97 500,81 грн. за тілом кредиту, суд вважає необґрунтованою з огляду на таке.

Згідно довідки про наявність рахунку від 13.02.2024р., ОСОБА_1 отримав картку: НОМЕР_1 , рахунок: НОМЕР_2 , тип картки: Чорна картка, статус картки активна до 05/29 (а.с. 88).

Згідно довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 13.02.2024р. встановлена сума кредитного ліміту за карткою НОМЕР_1 змінювалась від 10 000,00 грн. до 97 600,00 грн. за період з 27.01.2019р. по 01.11.2023р. (а.с. 89).

Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 26.01.2019р., укладеного між Універсал Банком та ОСОБА_1 станом на 02.11.2023р. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) становить 97 500,81 грн. (а.с. 6-8).

Матеріали справи містять інформацію стосовно руху коштів по картці від 13.02.2024р. за період з 26.01.2019р. по 02.11.2023р., виданої ОСОБА_1 , картка: НОМЕР_1 , рахунок: НОМЕР_2 , з якої вбачається, що баланс на початок періоду становив 10 000,00 грн., баланс на кінець періоду становить 2 499,19 грн., при цьому суд зауважує, що банком щомісячно списувалися відсотки за користування кредитом (а.с. 75-87).

Отже сума заборгованості по тілу кредиту формувалася, як за рахунок відсотків за користування кредитом, неустойки, так і комісій банку.

Позивач необґрунтовано збільшив суму заборгованості за кредитом на суму відсотків за користування кредиту, оскільки, така сума є складовою повної вартості кредиту, однак не є сумою, яку фактично отримав у борг позичальник, відтак не підлягає стягненню, що узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 1 вересня 2020 року по справі №293/599/19-ц.

Таким чином, згідно власноручної калькуляції судом встановлено загальну суму нарахованих та списаних відсотків, а саме 74 561,59 грн., отже сума коштів, отриманих відповідачем дорівнює 22 939,22 грн. (97 500,81 грн. - 74 561,59 грн.).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: 631,50 грн. (розмір заявлених вимог 97 500,81 грн., розмір вимог, що підлягають задоволенню 22 939,22 грн., розмір судового збору, що підлягав сплаті при звернення до суду з цим позовом 2 684,00 грн. (2 684,00 грн. х 22 939,22 грн. : 97 500,81 грн. = 631,50 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 223, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» () заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» б/н від 26 січня 2019 року у розмірі 22 939,22 грн. (заборгованість за тілом кредиту).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» () судові витрати у розмірі 631,50 грн.

Копії цього рішення суду направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 20 серпня 2024 року.

Суддя Наумова О.С.