Справа № 214/602/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

23 січня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши матеріали цивільної справи № 214/602/24 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання двох малолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою 22.01.2024, в якій просить суд видати судовий наказ за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання їх двох малолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

За результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу матеріали заяви передано в провадження судді Євтушенку О.І. 22.01.2024.

Згідно з відповіддю № 415765 від 23.01.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманою в порядку ч.7 ст.165 ЦПК України, ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали справи, зміст та вимоги заяви про видачу судового наказу, долучені докази, суд дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу, виходячи з такого.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках.

Як визначено ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших відносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, в порядку наказного, позовного (загального або спрощеного) та окремого провадження.

У розумінні ч.ч.3, 5 ст.19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Згідно зі ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 ЦПК України, у тому числі, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на одну дитину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України).

Положеннями ст.163 ЦПК України чітко регламентовано вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу. Так, відповідно до п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу, ОСОБА_1 пред`явила вимогу, передбачену п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання їх малолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування заявлених вимог вказала, що сторони з 27.07.2023 перебувають в офіційно зареєстрованому шлюбі, мають двох спільних дітей. З 15.05.2023 ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_1 . Добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей він заявникові не надає, що обумовило її звернення до суду. На підтвердження обставин, якими ОСОБА_1 обґрунтовує вимоги про стягнення на її користь аліментів з ОСОБА_2 , вона долучила до заяви копії таких документів: паспорта громадянина України у формі ID-картки та РНОКПП на її ім`я та на ім`я ОСОБА_2 , довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , свідоцтва про шлюб, свідоцтв про народження ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , довідки ВЧ НОМЕР_1 від 22.05.2023 №287/1 про перебування ОСОБА_2 на військовій службі.

Відповідно до положень ч.5 ст.183 СК України право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини має той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Подаючи заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів, ОСОБА_1 не надала доказів на підтвердження того, що діти мешкають з нею, що є визначальним для підтвердження наявності у неї права на звернення до суду із вимогою про стягнення на її користь аліментів у наказному провадженні (акт чи довідку, засвідчені уповноваженими представниками житлово-комунального підприємства, управляючої компанії, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, відповідальними посадовими особами органу місцевого самоврядування тощо із засвідченням печаткою). Разом з тим, згідно з відповідями №№ 416703, 416708, 416713 від 23.01.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, сформованими засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» на електронні запити суду, відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 та малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у реєстрі відсутні.

Приписами п.8 ч.1, ч.2 ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше 10 днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи ненадання ОСОБА_1 доказів на підтвердження обставин проживання малолітніх синів сторін разом з нею, відсутність яких не доводить виникнення у неї права на заявлення вимоги про видачу судового наказу про стягнення аліментів на її користь з ОСОБА_2 у наказному провадженні, суд дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу на підставі п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Позаяк, суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому ЦПК України, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.13, 19, 160, 161, 165, 166, 352, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання двох малолітніх дітей.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з моменту підписання шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу складено та підписано 23.01.2024.

Суддя О.І. Євтушенко