Справа № 215/4944/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Коноваленка М.І.

секретар судового засідання - Коломійчук К.Ю

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я,-

ВСТАНОВИВ:

01.08.2024 позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до відповідача АТ «КЗРК» про стягнення моральної шкоди, у зв`язку з профзахворюванням, просить стягнути з відповідача, відповідно до ст.ст.153, 173, 237-1 КЗпП України 450 000,00 грн. моральної шкоди, у зв`язку з отриманим позивачем професійним захворюванням на виробництві, стійкою втратою професійної працездатності (а.с.1-4).

В обґрунтування вказує, що в період часу з 20.09.2005р. по 12.10.2008 та з 07.04.2014 по 24.03.2022 працював на посаді машиніста бурової установки шахти «Тернівська» АТ «Криворізький залізорудний комбінат», підпадав під вплив шкідливих факторів, умови праці характеризувалися недосконалістю технології підземного видобутку руди та робочого місця. Працюючи машиністом бурової установки на дільниці 22 ш.Тернівська (ім.Леніна) АТ «Кривбасзалізрудком» в підземних умовах шахти керував буровими верстатами при бурінні та розширенні глибоких свердловин, виконував бурові роботи з попередження і ліквідації кривизни, аварій та устаткування у свердловинах, нарощував штанги та вилучав їх зі свердловини, чистив та промивав свердловини. В період роботи позивача у шкідливих умовах праці на АТ, ним отримані хронічні професійні захворювання: - радикулопатія попереково крижова L4, L5 S1 з вираженим порушенням біомеханіки хребта стійким больовим і м`язово тонічним синдромами, часто рецедивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періатрозом колінних суглобів (ПФ другого ступеня); - вібраційна хвороба другої стадії від дії локальної вібрації з синдромом вегетативно сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ 2-го ступеня) ортеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозом дрібних суглобів кистей та трофічними розладами на кистях;- хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії емфізема легень першої стадії), група В. Легенева недостатність першого другого ступеня, які, відповідно до акту розслідування від 23.04.2024, виникли з вини роботодавця.

Первинним оглядом МСЕК від 23.07.2024 року йому було встановлено третю групу інвалідності та 65% втрати професійної працездатності безстроково, потреба у санаторно-курортному та медикаментозному лікуванні, забезпеченні лікарськими засобами. Протипоказана важка фізична праця, тривала хода, вимушена поза, переохолодження, в умовах вібрації, виробничого пилу. Рекомендовано спостерігання у сімейного лікаря, невролога.

Позивач вважає, що у зв`язку із професійним захворюванням, враховуючи його характер і тривалість, він втратив здоров`я, яке не можливо відновити, живе з постійним фізичним та душевним болем. Змушений переносити фізичні та моральні страждання і переживання, відчуваючи сильний стійкий біль та обмеження рухів у шийному та поперековому відділах хребта з іррадіацією у праву ногу, біль та обмеження рухів в плечових суглобах, біль і оніміння рук, мерзлякуватість кистей, побіління пальців рук на холоді, загальну слабкість, задишку при незначному фізичному навантаженні, біль за грудиною, кашель зі слизовим мокротинням, біль та скутість у грудній клітині. Це негативно впливає на його психоемоційний стан. Через захворювання позивачу тяжко виконувати навіть незначну роботу по дому, тому вона лягла на плечі його дружини, що у свою чергу призводить до сварок та непорозумінь у сім`ї. Позивач вимушено відмовився від активного способу життя, своїх звичок, вподобань, багато часу витрачає на відвідування лікарів, переносить біль, приймає велику кількість ліків. Робота, яку виконував позивач, працюючи на АТ «Кривбасзалізрудком», проходила в шкідливих умовах праці, які перевищували санітарно-допустимі норми, а адміністрація підприємства, в свою чергу, не забезпечила поліпшення умов праці, протягом тривалого часу не вживала заходів для усунення і зменшення шкідливих виробничих факторів, чим було порушено законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти та нормативи, не виконала вимоги ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України "Про охорону праці", тому просить суд стягнути з відповідача кошти на відшкодування моральної шкоди.

Провадження у даній справі відкрито ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області від 02.08.2024 року, в якій зазначено, що розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач ПАТ «Кривбасзалізрудком» повідомлений про відкриття провадження та порядок розгляду справи належним чином, копія ухвали з додатками отримана 04.09.2024, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.44).

15.08.2024 на адресу суду надійшов відзив на позов разом з підтвердженням про направлення його копії позивачу (а.с.45-55). Представник відповідача позов не визнає в повному обсязі, у відзиві вказує, що позивач був попереджений про шкідливість умов праці під розписку, за роботу в шкідливих умовах позивач отримував пільги та компенсації, підвищену оплату праці та додаткові відпустки. Тривалість роботи позивача в шкідливих умовах залежить від самого працівника і лише працівник несе відповідальність за наслідки свого вибору. Працюючи в шкідливих умовах, позивач сам повинен дбати про свій стан здоров`я. Крім того, позивачем не надано доказів спричинення шкоди, не обґрунтовано розмір моральної шкоди, сума не відповідає вимогам розумності та справедливості, просить відмовити в задоволенні позову.

Інших письмових клопотань, заяв, заперечень учасники справи суду не надавали.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З 20.09.2005 по 12.10.2008 та з 07.04.2014 по 24.03.2022 позивач працював машиністом бурової установки, з повним робочим днем в підземних умовах шахти «Тернівська» АТ «Кривбасзалізрудком». Позивач був прийнятий на роботу в 2005 році на шахту ім. Леніна ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат», правонаступником якого є ПАТ «Кривбасзалізрудком», а з 01.06.2021 АТ «Кривбасзалізрудком». Згідно з наказом від 08.04.2016р. №769 найменування шахти ім.Леніна змінено на шахта «Тернівська». Данні підтверджуються копією трудової книжки (а.с.6-12).

Як зазначено у пункті 17 Акта розслідування хронічного професійного захворювання від 23.04.2024 (а.с.20), працюючи машиністом бурової установки на дільниці №22 шахти "Тернівська" (імені Леніна) ВАТ "Кривбасзалізрудком", ПАТ "Кривбасзалізрудком" та АТ "Кривбасзалізрудком" у періоди з 20.09.2005 по 12.10.2008 та з 07.04.2014 по 24.03.2022, ОСОБА_1 в підземних умовах шахти керував буровими верстатами при бурінні та розширенні глибоких свердловин, виконував бурові роботи та роботи з попередження і ліквідації кривизни, аварій та ускладнення у свердловинах, нарощував штанги та вилучав їх зі сверловин, чистив а промивав свердловини. В підземних умовах шахти умови праці характеризувались тривалим виконанням робіт у незручній робочій позі, тривалість знаходження в якій перевищувала санітарні норми. Внаслідок недосоналості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень в роботі систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолів фіброгенної дії, підвищених рівнів вібрації локальної, які перевищували нормативні показники.

У зв`язку з погіршенням стану здоров`я позивача, медичним висновком лікарсько-експертної комісії ДУ «Український НДІ промислової медицини» №480 від 19.03.2024 (а.с.16-17), а також згідно акта розслідування хронічного професійного захворювання від 23.04.2024, позивачу встановлено діагнози: - радикулопатія попереково крижова L4, L5 S1 з вираженим порушенням біомеханіки хребта стійким больовим і м`язово тонічним синдромами, часто рецедивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періатрозом колінних суглобів (ПФ другого ступеня); - вібраційна хвороба другої стадії від дії локальної вібрації з синдромом вегетативно сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ 2-го ступеня) ортеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозом дрібних суглобів кистей та трофічними розладами на кистях;- хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії емфізема легень першої стадії), група В. Легенева недостатність першого другого ступеня (а.с.18-24).

Первинним оглядом МСЕК від 23.07.2024 року ОСОБА_1 було встановлено 65% втрати професійної працездатності безстроково, потреба у санаторно-курортному та медикаментозному лікуванні, забезпеченні ВМП, встановлена третя група інвалідності з 01.07.2024 безстроково (а.с.25).

З 01.04.2001 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Ст.ст.21, 28, 34 даного Закону було передбачено обов`язок Фонду по відшкодуванню моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва, професійним захворюванням застрахованим та членам їх сімей.

Конституційний Суд України в абзаці 9 пункту 5 Рішення №20-рп/2008 (справа про страхові виплати) зазначив, що положеннями п.1, абзацу 3 п.5, п.9, абзацу 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.02.2007 року №717, скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції вказаного Закону. Проте Конституційний Суд України вважає,що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.1167 Цивільного кодексу України та ст.237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу.

Встановлений законодавством розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві не суперечить вимогам ст.22 Конституції України. З огляду на викладене, Конституційний Суд України не вбачає підстав для визнання не конституційними положень п.1, абзацу 3 п.5, п.9, абзацу 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що при вирішенні спору по відшкодуванню моральної шкоди, завданої позивачу ОСОБА_1 внаслідок отриманого ним професійного захворювання та втрати у зв`язку із цим професійної працездатності, слід застосовувати норми трудового законодавства України, які регулюють спірні правовідносини.

Так, згідно зі ст.153 КЗпП України передбачено, що на всіх підприємствах створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці, безпека технологічних процесів, стан засобів захисту, санітарно побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. На власника покладається обов`язок впровадження сучасних засобів безпеки, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України власником проводиться відшкодування моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивачу, як вказувалося раніше, згідно акта розслідування хронічного професійного захворювання від 23.04.2024 (а.с.18-24), встановлені хронічні професійні захворювання. Виробничими факторами, що спричинили захворювання є періодичне перебування у незручній робочій позі 45% зміни при нормі до 25%, еквівалентний корегований рівень віброприскорення на 6,4-8,4 дБ перевищував допустимий рівень згідно ДСН 3.3.6.039-99 та складав 82,4-84,4 дБ при ГДР 76 дБ, концентрація пилу переважно фіброгенної дії з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10 до 70 % в повітрі робочої зони перевищувала гранично допустиму в 1,66 рази (3,32 мг/м3 при ГДР 2,0 мг/м3). Умови виробничого середовища та важкість праці машиніста бурової установки відносяться до 3 класу 3 ступеню шкідливості (а.с.20).

Позивач працював в умовах впливу шкідливих факторів впродовж 11 років (а.с.19).

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретні обставини по справі, характер моральних страждань і наслідки, що наступили.

При встановленні розміру моральної шкоди суд враховує характер захворювання, пов`язаного з обмеженням в пересуванні та фізичними навантаженнями, фізичними і моральними стражданнями позивача у зв`язку з цим, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках.

Відповідно до наслідків що наступили, які підтверджуються висновком МСЕК, медичним висновком лікарсько-експертної комісії, індивідуальною програмою реабілітації інваліда, випискою із медичної карти стаціонарного хворого та виписними епікризами (а.с.16-17,25-37), позов слід задовольнити частково та стягнути з АТ на користь позивача 290 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що вимагає позивач завищеною.

Підпунктами 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 та п. 18.1 ст. 18 Податкового кодексу України встановлено, що роботодавець - податковий агент зобов`язаний з доходів, що нараховуються (виплачуються) фізичній особі (платнику), нараховувати, утримувати та сплачувати до бюджету податок від імені та за рахунок коштів особи, якій виплачуються такі доходи.

Згідно із пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю. Таким чином стягнута моральна шкода, у зв`язку з ушкодженням здоров`я та стійкою втратою працездатності, не є об`єктом оподаткування доходу платника податку, що зазначено також в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.07.2015 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності зі ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, слід стягнути з АТ на користь держави судовий збір в сумі 2900 грн.

На підставі ст.ст.153, 237-1 КЗпП України, керуючись ст.ст.10, 12, 43, 49, 141, 259 ч.6, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок професійного захворювання - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» Ікод 00191307 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 290 000 /двісті дев`яносто тисяч/ грн. моральної шкоди без стягнення податків та обов`язкових платежів.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» Ікод 00191307 - 2900 грн. судового збору на користь держави.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржене особами, які беруть участь у справі безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти -денний строк, з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення складено без проголошення 20 вересня 2024 року.

Суддя: