УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 211/436/19

провадження № 61-12003ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2024 року в справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про зобов`язання забезпечити доступ та

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» (далі - АТ «ОГС «Криворіжгаз») звернулося до суду з позовом, у якому просило:

- зобов`язати ОСОБА_1 забезпечити безперешкодний доступ представникам АТ «ОГС «Криворіжгаз» за їх службовими посвідченнями до комерційного вузла обліку та його складових частин, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , з метою зняття контрольних показів лічильника газу, перевірки складових комерційного вузла обліку, контролю відповідності встановленого газового обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до вузла обліку газу та газоспоживаючого обладнання, а також припинення газопостачання;

- здійснити запит до Криворізької північної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, з метою отримання РНОКПП відповідача;

- вирішити питання про розподіл судових витрат.

26 квітня 2021 року рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в задоволенні позову АТ «ОГС «Криворіжгаз» відмовлено.

12 квітня 2022 року постановою Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу АТ «ОГС «Криворіжгаз» задоволено.

Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2021 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Зобов`язано ОСОБА_1 забезпечити безперешкодний доступ представникам Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» () (далі - ПАТ «Криворіжгаз») за їх службовими посвідченнями до комерційного вузла обліку та його складових частин, розташованих за адресою:

АДРЕСА_1 , з метою зняття контрольних показів лічильника газу, перевірки складових комерційного вузла обліку, контролю відповідності встановленого газового обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до вузла обліку газу та газоспоживаючого обладнання, а також припинення газопостачання.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

22 березня 2024 року до Дніпровського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду

від 12 квітня 2022 року у справі №211/436/19.

В заяві ОСОБА_1 просив роз`яснити йому, яким чином виконувати судове рішення в частині забезпечення несанкціонованого втручання в роботу газової інфраструктури представниками ПАТ «Криворіжгаз», якщо така вимога суперечить Законам України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та «Про ринок природного газу» та за яке буде нести відповідальність ОСОБА_1 , адже представники ПАТ «Криворіжгаз» не несуть жодної відповідальності за несанкціоноване втручання в газову інфраструктуру, яка віднесена до сфери постачальника природного газу.

Також ОСОБА_1 просив роз`яснити, на який саме рахунок він має сплатити судовий збір у справі № 211/436/19, оскільки рахунок № НОМЕР_1 в Акціонерному банку «Кліринговий Дім», МФО 300647 не відноситься до рахунку у фонді Державного бюджету України та не відповідає рахунку, який зазначений на офіційній веб-сторінці Дніпровського апеляційного суду ().

30 липня 2024 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2022 року.

27 серпня 2024 року ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2023 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що ухвала є незаконною та необґрунтованою. Суд значно перевищив строки розгляду заяви про роз`яснення судового рішення, що мало для нього тяжкі наслідки, оскільки він звернувся з такою заявою для добровільного виконання судового рішення.

Суд апеляційної інстанції позбавив його права мати представника в суді та отримувати правничу допомогу, а отже - права на захист.

Відмовою у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення суд захистив права юридичної особи, надаючи дозвіл на незаконні дії.

Необхідно відмовити в відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Порядок роз`яснення судового рішення визначений статтею 271 ЦПК України, за змістом якої за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі № 904/2526/18 (провадження № 12-272гс18) зазначено, що «роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення. Частиною другою статті 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України

від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року в справі № 233/3676/19 вказано, що «необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Зі змісту цієї норми убачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема, у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Cуд апеляційної інстанції, розглянувши заяву ОСОБА_1 , зауважив, що постанова Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2022 року не допускає кількох варіантів тлумачення, є вмотивованою, чіткою і зрозумілою, тому відсутні підстави для роз`яснення цього судового рішення.

Також заявнику роз`яснено, що не підлягають роз`ясненню судові рішення, ухвалені судом в межах наданих йому повноважень з процесуальних питань, які вказують на вчинення тієї чи іншої процесуальної дії.

Отже, суд апеляційної інстанції правильно застосував норму статті 271 ЦПК України та обґрунтовано виснував про відмову в задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення, оскільки судове рішення, про роз`яснення якого подана заява, викладено повно і чітко, резолютивна частина викладена конкретно та підстав для різночитання чи суперечностей ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині рішення немає, а в поданій заяві обставин, що підтверджували б труднощі в його розумінні, не наведено.

Доводи касаційної скарги про те, що суд порушив права заявника та не допустив його представників з нотаріально посвідченою довіреністю до участі у справі є безпідставними, оскільки не впливають на правильність оскаржуваної ухвали та не є підставою для її скасування.

Згідно з частинами першою та другою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Частиною третьою статті 131-2 Конституції України передбачено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді.

Відповідно до пункту 11 частини 16-1 Розділу XV «Перехідних положень» Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року.

Згідно з частиною четвертою статті 131-2 Конституції України законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до частини 6 статті 19 ЦПК України (станом на 25 червня 2024 року) малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); справи про розірвання шлюбу.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Встановлено, що цивільна справа № 211/436/19, предметом позову якої є зобов`язання вчинити певні дії (зобов`язання забезпечити доступ), не є малозначною та такою, що виникла з трудового спору,спору щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена

З Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що розгляд справи

№ 211/436/19 відбувався в судах першої та апеляційної інстанції в загальному провадженні, у відкритих судових засіданнях, з викликом учасників справи.

Отже, залучення до участі у справі представників відповідача ОСОБА_1 , які не були адвокатами, було б грубим порушенням норм процесуального права, що регулюють інститут представництва в судах.

Також не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги щодо допуску представника Акціонерного товариства «Криворіжгаз» - Мартинової Н. Ю., яка не є адвокатом, оскільки зводяться до неправильного тлумачення заявником норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частина третя статті 58 ЦПК України).

В ухвалі від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20

(провадження № 14-105цс21) Велика Палата Верховного Суду зробила правовий висновок, відповідно до якого з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у Єдиному державному реєстрі даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), та, зокрема, обсяг цих повноважень.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 394 ЦПК України в разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити в відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову в відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що правильність застосування судом апеляційної інстанції вищевказаної норми процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга є необґрунтованою, в зв`язку з чим у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити в відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 30 липня

2024 року в справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про зобов`язання забезпечити доступ.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

Є. В. Петров

В. В. Пророк