Справа №274/4801/20
Провадження № 4-с/0274/1/24
У Х В А Л А

Іменем України

"23" січня 2024 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючої судді - Хуторної І.Ю.,

з участю секретаря Дерманської О.В.,

скаржника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця, -

в с т а н о в и в :

14.12.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій, уточнивши 27.12.2023 заявлені вимоги, просить:

- визнати незаконним повідомлення старшого державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кобченко Валентини Миколаївни б/н від 10 листопада 2023 року про повернення стягувачу ОСОБА_1 виконавчого документа № 274/4801/20, виданого 12 жовтня 2023 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області, без прийняття до виконання;

- скасувати повідомлення старшого державного виконавця Бердичівського відділу Державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кобченко Валентини Миколаївни б/н від 10 листопада 2023 року про повернення стягувачу ОСОБА_1 виконавчого документа № 274/4801 / 20 , виданого 12 жовтня 2023 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області, без прийняття до виконання;

- зобов`язати Бердичівський відділ державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого листа № 274/4801/20, виданого 12 жовтня 2023 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області;

- стягнути з Бердичівського відділу державної виконавчої служби на його користь судовий збір пов`язаний з веденням вказаної справи у розмірі 1073,60 грн та кошти пов`язані із приїздом у м. Бердичів в розмірі 600 грн за кожний день виїзду до суду.

На обґрунтування скарги ОСОБА_1 вказав, що за результатами розгляду справи №274/4801/20 за його позовом до ОСОБА_3 про участь у вихованні дитини 27.11.2020 Бердичівський міськрайонний суд виніс рішення.

Після отримання 12.10.2023 виконавчого листа по вищевказаній справі ОСОБА_1 звернувся до Бердичівського відділу ДВС у Бердичівському районі Житомирської області із заявою про відкриття виконавчих проваджень.

05.12.2023 заступник начальника відділу ДВС Велидчук О.В. у телефонній розмові ОСОБА_1 повідомив про неможливість його виконання через про відсутність в рішенні суду припису про примусове виконання та порадив «домовлятися з матір`ю дитини».

Відповідачка (мати дитини) після винесення рішення суду і до 2023 року частково його виконувала, проте у подальшому почала налаштовувати дитину проти нього, заборонила дитині з ним спілкуватися, телефонувати, написала у школу заяву із забороною пускати батька в школу та спілкуватись з дитиною, надавати мені інформацію про навчання дочки та усно повідомила, що він має судове обмеження на спілкування з дитиною.

ОСОБА_1 двічі викликав поліцію, щоб взяти дитину у визначений судом день. З серпня дочку він майже не бачив. Вважає, що мати своїми діями наносить шкоду психіці їх восьмирічної дочки та її моральному вихованню. Рішення суду вже шість місяців не виконується. Таким чином, виконати його можна виключно у примусовому порядку.

Разом з тим, Бердичівський відділ ДВС не виконує рішення суду про участь у вихованні дитини та посилаючись на статтю 10 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повідомленням від 10.11.2023 року повернула йому виконавчий лист № 274/4801/20, що виданий 12.10.2023 без виконання із тих підстав, що резолютивна частина рішення не передбачає заходів примусового виконання рішення.

Таке рішення та бездіяльність державного виконавця вважає протиправною, оскільки ст. 64-1 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено порядок виконання рішення суду щодо встановлення побачень із дитиною.

Посилається у скарзі на положення ст. 157 СК України та ст. 129-1 Конституції України.

У відзиві (запереченнях) на скаргу державний виконавець Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кобченко В. проти задоволення скарги заперечила із тих підстав, що оскаржуване повідомлення від 10.11.2023 ґрунтувалося на положеннях п. 5 ч. 1. ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки резолютивна частина рішення не передбачала заходів примусового виконання рішення. Повернення виконавчого листа стягувачу у даному випадку не перешкоджало повторному пред`явленню виконавчого листа до виконання. Проте виконавчий лист до відділу не надходив.

Ухвалою судді від 18.12.2023 скарга залишена без руху.

Ухвалою судді від 03.01.2024 скарга прийнята до розгляду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав.

У судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 проти задоволення скарги заперечила.

В.о. начальника Бердичівського ВДВС у Бердичівському районі Житомирської області Більський О. на адресу суду спрямував заяву, в якій просить проводити розгляд скарги за відсутності без участі представника відділу ДВС.

Дослідивши скаргу та долучені до неї документи, суд вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення із таких підстав.

За приписами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина перша статті 448 ЦПК України).

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 451 ЦПК України).

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (частина друга статті 451 ЦПК України).

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирскої області у справі № 274/4801/20 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Змінено спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - ОСОБА_4 батьком - ОСОБА_1 та встановлено наступний порядок участі батька у вихованні доньки:

- необмежене спілкування батька з донькою засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку, що не передбачає безпосереднього фізичного спілкування, за умови дотримання розпорядку дня дитини;

- проведення батьком з дочкою кожні другі та четверті вихідні щомісяця, з 09-00 години до 20 години суботи та з 09-00 години до 20-00 години неділі, без присутності матері, на території м. Бердичева та Бердичівського району, а також з можливістю відвідування розважальних закладів на території Житомирської області, зобов`язавши при цьому ОСОБА_1 повідомляти матір про місце знаходження дитини, не перешкоджати телефонному спілкуванню матері з дитиною, ставити матір до відома щодо режиму харчування, розваг і відпочинку доньки;

- проведення батьком з дочкою один раз на три місяці у другі або четверті вихідні місяця, з 16.00 години п`ятниці до 19.00 години неділі, з можливістю відвідання місця проживання батька, після досягнення дитиною шестирічного віку, виключно за умови згоди дитини на ночівлю за місцем проживання ( знаходження) батька, зобов`язавши при цьому ОСОБА_1 , повідомляти матір про місце знаходження дитини, не перешкоджати телефонному спілкуванню матері з дитиною, ставити матір до відома щодо режиму харчування, розваг і відпочинку доньки.

- святкування із батьком Дня народження дитини 27 березня у кожний непарний рік (а.с. 53-64).

09.11.2023 ОСОБА_1 звернувся до Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_3 рішення суду у справі 274/4801/20 про зміну способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 батьком, що проживає окремо (а.с. 65, 66).

10.11.2023 на адресу ОСОБА_1 старшим державним виконавцем Кобченко В.М. було скеровано повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. У повідомленні старший державний виконавець Кобченко В.М. зазначає, що пред`явлений на примусове виконання стягувачем ОСОБА_1 виконавчий лист №274/4801/20 від 12.10.2023 виданий Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області про зміну способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 батьком ОСОБА_1 та встановлення порядку участі батька у вихованні дочки не відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: резолютивна частина рішення не передбачає заходів примусового виконання рішення перелік яких передбачено ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначене повідомлення суд вважає протиправним та скасовує його, із таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, тощо.

За положеннями статті129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно із частиною першою статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів у випадках передбачених законом.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пунком 1 частини першої статті 26 ЗУ «Про виконавче провадження»).

За рішенням про встановлення побачення з дитиною державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням (ч. 6 ст. 26 Законом України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ппункту 7 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Згідно із частиною другою статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (частини третя та п`ята статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею (частина шоста статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Порядок виконання рішень державним виконавцем про встановлення побачення з дитиною також передбачений розділом IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5.

Таким чином, стаття 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» та розділ IX Інструкції з організації примусового виконання рішень регламентує чітко порядок примусового виконання рішення суду про встановлення побачень стягувача із дитиною.

Тому, оскільки старший державний виконавець Бердичівського відділу ДВС у Бердичівському районі Житомирської Кобченко В.М. при винесенні повідомлення від 10.11.2023 про повернення виконавчого листа № 274/4801/20 без виконання не врахувала положення статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», зазначене повідомлення належить скасувати, як протиправне.

Крім того, внаслідок скасування повідомлення державного виконавця про повернення без прийняття до виконання виконавчого листа № 274/4801/20 від 12 жовтня 2023 року - слід зобов`язати Бердичівський відділ ДВС у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) усунути порушення шляхом повторного вирішення питання про відкриття виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим документом.

У решті скарги суд відмовляє, оскільки скасуванням повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого листа без виконання та зобов`язанням державного виконавця вчинити дії, порушене право заявника поновлено.

У стягненні із Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь заявника 1073 грн судового збору та 600 грн за кожен день приїзду у судове засідання, суд відмовляє.

Судовий збір ОСОБА_1 сплатив помилково, оскільки ЗУ «Про судовий збір» не передбачено сплати судового збору при поданні до суду скарги на дії /рішення державного виконавця, а доказів на понесення судових витрат пов`язаних із з`явленням до суду ОСОБА_1 не надав.

Керуючись ст.ст. 260, 447-453 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати повідомлення старшого державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кобченко Валентини Миколаївни б/н від 10 листопада 2023 року про повернення стягувачу ОСОБА_1 виконавчого документа № 274/4801/20, виданого 12 жовтня 2023 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області, без прийняття до виконання.

Зобов`язати Бердичівський відділ державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого листа № 274/4801/20, виданого 12 жовтня 2023 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області.

У решті заявлених вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення повного тексту.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Суддя І.Ю. Хуторна