Провадження № 2/204/948/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

29 серпня 2024 Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Чудопалової С.В.

за участю секретаря Корягіної Р.Р.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 ), в інтересах якої діє представник адвокат Шашликов Денис Геннадійович (адреса знаходження: вул. Петра Дорошенка, буд. 14, оф. 8, м. Львів, 79000) до ОСОБА_4 (адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ) про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем мають двох неповнолітній дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.10.2022 року, визначено місце проживання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком ОСОБА_4 12.07.2022 року рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, визначено спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні дітей, шляхом встановлення систематичних побачень з 18 години п`ятниці до 18 години неділі (кожного тижня), без присутності батька дітей. З урахуванням небезпеки знаходження дітей у м.Нікополі під час постійних обстрілів міста вона у липні 2022року забрала дітей до себе та вони почали проживати у АДРЕСА_4 , а потім за іншою адресою: АДРЕСА_5 , де і мешкають до теперішнього часу. Станом на теперішній час, склалася така ситуація, що неповнолітні діти сторін, з липня 2022 року, фактично проживають з матір`ю та повністю знаходяться на її утримані. З посиланням на відповідні правові норми, просить суд, стягувати аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей щомісячно до їх повноліття, починаючи стягнення з 15.07.2022 року. Щодо стягнення аліментів за минулий час позивачка вважає, що має право на стягнення аліментів за минулий час, оскільки вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, шляхом звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей.

20.12.2023 року відповідач подав відзив на позовну заяву в якому не погоджується із позовом, вважає, що відомості зазначені у позовній заяві не відповідають дійсності та не підтвердженні доказами. Вказує, що з 12.07.2022 року по теперішній час він дітей не бачив, позивачка не надала доказів того, що діти проживають з нею і перебувають на її утримані. Крім того, звертає увагу суду на те, що позивачка вказує в позові на те, що вона разом з дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_5 , однак надала до позову акт обстеження умов проживання за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_4 . Достовірність вказаного документа є сумнівною з огляду на те, що слідчим в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000070 від 30.08.2022 року, було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_4 , його діти не проживають. До теперішнього часу фактичне місце перебування дітей правоохоронними органами не встановлено.

Позивачка та її представник адвокат Шашликов Д.Г.,позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, раніше в судовому засіданні повідомив, що дійсно діти з липня 2022 року проживають з відповідачкою та перебувають на її утриманні, оскільки у м.Нікополі небезпечно. 03.05.2024 надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечував проти задоволення позовних вимог, подав до суду заяву про зупинення провадження по справі до вирішення іншої цивільної справи №182/3257/22 про відібрання дітей і повернення їх за місцем проживання, яке протокольною ухвалою у задоволені заяви відмовлено, оскільки відповідач не навів у заяві переконливих доводів на підтвердження необхідності зупинення провадження у справі та яким чином унеможливлює вирішення даної справи. Крім того, суд звертає увагу на те, що розгляд справи стосується захисту, в першу чергу, прав та інтересів спільних дітей сторін спору.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області від 23.05.2018 року, актовий запис № 112 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області від 23.05.2018 року, актовий запис № 62.

13.10.2020 року рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, позов ОСОБА_4 задоволено, визначено місце проживання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , разом з батьком дітей ОСОБА_4 . Рішення набрало законної сили 26.10.2021 року.

12.07.2022 року Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, позов ОСОБА_3 задоволено частково, шляхом встановлення їй систематичних побачень з 18 години п`ятниці до 18 години неділі (кожного тижня) з дітьми, без присутності батька дітей.

24 лютого 2022 року розпочалось повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України, у зв`язку із чим Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, який триває на час розгляду справи.

Згідно з Довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 16.08.2022 року №1203-, №1203-, №1203-, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_6 та фактично проживають за адресою: АДРЕСА_4 .

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що наразі неповнолітні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_5 , вказане підтверджується довідками від 16.12.2022 року №1203- та №1203-.

Згідно з актом обстеження умов проживання за місцем проживання позивача за адресою: . АДРЕСА_4 , складеного 20.02.2023 року комісією у складі спеціаліста відділу з питань захисту прав дітей УСД, Центральної адміністрації ДНР ОСОБА_7 , головного спеціаліста відділу з питань захисту прав дітей ОСОБА_8 , та ВДНЦСС в Чечелівському району м. Дніпро ОСОБА_8 , за вказаною адресою проживають позивач та діти: неповнолітні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час обстеження встановлено, що у сім`ї теплі родинні стосунки; створені належні умови для проживання, є газо- водо- та електропостачання. Мати дітей повідомила, що має намір звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання її неповнолітніх дітей з нею.

Відповідно до висновку № 4398-23 від 17.06.2024 року, складеного за запитом ОСОБА_3 щодо проведення експертизи для виявлення вчинення психологічного насилля до дітей, судовим експертом ОСОБА_9 за результатами проведення судової психологічної експертизи зроблено наступні висновки: дії, що виражаються у вчиненні постійної образливої критики, маніпулюванні, обзиванні нецензурними словами, приниженні людини є психологічним насиллям. Можливі дії батька ОСОБА_4 відносно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виражаються у вчиненні постійної образливої критики, маніпулюванні, обзиванні нецензурними словами, приниженні, знеціненні людини, є психологічним насиллям над дитиною. Можливі дії батька ОСОБА_4 відносно брата ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , які виражаються у вчиненні постійної образливої критики, маніпулюванні, обзиванні нецензурними словами, приниженні, знеціненні людини, є психологічним насиллям над ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, судом встановлено, що в провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за №182/3257/22 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Нікопольської міської ради про відібрання дітей і повернення їх за попереднім місцем проживання та цивільна справа №182/1860/23 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи Служба у справах дітей Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, Управління-служба у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини. Вказані цивільні справи ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.01.2024 року об`єднано в одне провадження та присвоєно № 182/3257/22, провадження №2/0182/1161/2024.

Враховуючи вище вказане, суд, при розгляді справи щодо стягнення аліментів, насамперед має виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому стали соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем та відповідачем є відносини, які пов`язані зі стягненням аліментів на утримання дітей із батька дитини на користь матері.

Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 і 11 Конвенції» та є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків.. має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогамист.182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.

Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини, дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров`я дитини, відсутність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, наявність на праві власності, володіння та / або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У своїх поясненнях в судовому засіданні ОСОБА_4 стосовно проживання дітей з матір`ю не заперечує.

Встановивши фактичні обставини справи, наявність у бувшого подружжя неповнолітніх дітей і їх проживання та перебування на повному утриманні матері, враховуючи відсутність даних та належних та допустимих доказів про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, батьків, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дітей, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині наявного існування обов`язку у відповідача матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов`язку по утриманню дітей, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття

Докази, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти саме у такому розмірі, матеріали справи не містять.

Що стосується вимог позивача про стягнення аліментів, починаючи з моменту подачі до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітніх дітей від 15.07.2022, тобто за минулий час, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.2 ст.191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії.

Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

За загальним правилом, визначеним СК України, та судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів.

Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтвердженні офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів, вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають.

З матеріалів справи вбачається, що 17.10.2022 року судовим наказом Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_7 , - аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 13 жовтня 2022 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.03.2023 року, задоволено заяву ОСОБА_4 про перегляд судового наказу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2022 року за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів (судова справа №204/8521/22, провадження 2-н/204/331/22), за нововиявленими обставинами. Скасовано у зв`язку із нововиявленими обставинами судовий наказ № 204/8521/22, що виданий Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 17 жовтня 2022 року за заявою ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей, яким стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 13 жовтня 2022 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 та, та на користь держави судовий збір у розмірі 248 гривень 10 копій.

04.08.2023 року постановою Дніпровського апеляційного суду, ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.03.2023 року, залишено без змін.

19.09.2023 року ухвалою Верховного Суду, відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.03.2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04.08.2023 року, вказавши, що ОСОБА_3 не позбавлена права звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів на загальних підставах в порядку позовного провадження.

Враховуючи, що позивачка вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача шляхом звернення до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей у справі №204/8521/22, а також та враховуючи Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 16.08.2022 року №1203-, №1203-, з яких вбачається, що неповнолітні діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживають за адресою: АДРЕСА_4 , тому суд вважає стягнути аліменти за минулий час з моменту фактичного проживання дітей разом із матір`ю, тобто з 16.08.2022 року.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наявність в матеріалах справи підтверджуючих документів, що позивачкою вживались до подачі позову до суду заходи щодо одержання аліментів з відповідача, в розумінні ч.2 ст.191 СК України, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355, 430 ЦПК України, ст.ст. 2, 7, 15, 18, 180-183, 191, 192 Сімейного кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 16.08.2022.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 гривень.

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зупинення провадження по справі відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ; адреса проживання ВПО АДРЕСА_5 ).

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_3 ,(адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ). Повний текст рішення складено 09.09.2024.

Суддя С.В. Чудопалова