ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

05 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 824/10/23

провадження № 61-5854ав24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.,

учасники справи:

боржник - ОСОБА_1 ,

особа, дії якої оскаржуються, - приватний виконавець виконавчого округу Київської області Рибчинський Олександр Володимирович,

заінтересовані особи: Кредитна спілка «ЗАРАЗ», Приватне підприємство «Еммануїл нерухомість», ОСОБА_2 ,

за участю:

секретаря судового засідання - Бондаря В. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву приватного виконавця виконавчого округу Київської області Рибчинського Олександра Володимировича, подану адвокатом Ярошенком Дмитром Валерійовичем, про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Рибчинського Олександра Володимировича, заінтересовані особи: Кредитна спілка «ЗАРАЗ», Приватне підприємство «Еммануїл нерухомість», ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог скарги

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Рибчинського О. В. (далі - приватний виконавець), заінтересовані особи: Кредитна спілка «ЗАРАЗ» (далі - КС «ЗАРАЗ»), Приватне підприємство «Еммануїл нерухомість» (далі - ПП «Еммануїл нерухомість»), ОСОБА_2 .

Просила суд:

визнати недійсною оцінку майна, визначену у звіті про оцінку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 1 501 000,00 грн (далі - звіт про оцінку), проведену суб`єктом оціночної діяльності ПП «Еммануїл нерухомість», у виконавчому провадженні;

визнати незаконними дії приватного виконавця щодо визначення вартості квартири АДРЕСА_2 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 із залучення суб`єкта оціночної діяльності - ПП «Еммануїл нерухомість».

Короткий зміст судових рішень

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 березня 2024 року скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Князєва С. В. на дії приватного виконавця, заінтересовані особи: КС «ЗАРАЗ», ПП «Еммануїл нерухомість», ОСОБА_2 , задоволено частково. Визнано недійсною оцінку майна, визначену у звіті про оцінку квартири АДРЕСА_2 , вартістю 1 501 000,00 грн, проведену суб`єктом оціночної діяльності ПП «Еммануїл нерухомість», станом на 03 січня 2024 року у межах виконавчого провадження № НОМЕР_1. В іншій частині вимог скарги відмовлено.

19 квітня 2024 року приватний виконавець через адвоката Ярошенка Д. В. звернувся до Верховного Суду з апеляційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 березня 2024 року, просив її скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Постановою Верховного Суду від 08 серпня 2024 року апеляційну скаргу приватного виконавця, подану адвокатом Ярошенком Д. В., задоволено. Ухвалу Київського апеляційного суду від 20 березня 2024 року скасовано, ухвалено нове рішення.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця заінтересовані особи: КС «ЗАРАЗ», ПП «Еммануїл нерухомість», ОСОБА_2 , в частині визнання недійсною оцінки майна, визначеної у звіті про оцінку, проведеної суб`єктом оціночної діяльності ПП «Еммануїл нерухомість», станом на 03 січня 2024 року у межах виконавчого провадження № НОМЕР_1, відмовлено.

Стягнено із ОСОБА_1 на користь приватного виконавця понесені у зв`язку з поданням апеляційної скарги судові витрати у розмірі 605,60 грн.

Короткий зміст вимог заяви

У апеляційній скарзі приватний виконавець надав попередній орієнтовний розрахунок судових витрат у суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000,00 грн.

Вказав, що буде надано докази витрат на правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції, протягом п`яти днів після ухвалення судом апеляційної інстанції.

У судовому засіданні 08 серпня 2024 року представник приватного виконавця - Ярошенко Д. В. вказав, що буде подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції, у встановлений Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) строк.

12 серпня 2024 року приватний виконавець через адвоката Ярошенка Д. В. подав до суду заяву, просив стягнути зі ОСОБА_1 10 500,00 грн на відшкодування витрат на правничу допомогу у судах першої та апеляційної інстанцій, провести судове засідання щодо розгляду цієї заяви без участі представника.

На підтвердження розміру таких витрат представник приватного виконавця - надавсуду копії: договору про надання правничої допомоги від 03 листопада 2023 року № 03/11 (далі - договір), замовлення від 14 лютого 2024 року № 1/2024 до договору, актів про надання правничої допомоги від 20 березня, 24 квітня, 08 серпня 2024 року, платіжних інструкцій на загальну суму 10 500,00 грн.

Короткий зміст заперечень боржника

28 серпня 2024 року на офіційну електронну адресу Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про зменшення витрат на правничу допомогу.

Клопотання мотивоване тим, що доводи представника приватного виконавця в суді першої та апеляційної інстанцій є тотожними, а складність справи є незначною.

ОСОБА_1 зазначила, що приватний виконавець вказав розмір судових витрат, який є завищеним і непомірним для неї з огляду на її важкий майовий стан.

Позиція осіб, які брали участь у розгляді справи

Представники сторін у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про розгляд належним чином.

Позиція Верховного Суду як суду апеляційної інстанції

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням (частина перша статті 29 Закону).

Відповідно до частин першої, другої статті 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Аналогічні положення викладені в частинах першій, другій статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року (зі змінами, затвердженими З`їздом адвокатів України 15 лютого 2019 року) (далі - Правила адвокатської етики).

Відповідно до частини третьої статті 28 Правил адвокатської етики розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.

З огляду на викладене Верховний Суд зауважує, що правовідносини щодо домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах яких розглядаються питання щодо зобов`язання про сплату та строки сплати.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом і клієнтом з питань визначення розміру гонорару чи його зменшення можливо лише за умови обґрунтованості та наявності доказів підтвердження невідповідності витрат фактично наданим послугам (постанови Верховного Суд від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19, від 21 квітня 2021 року у справі № 488/1363/17, провадження № 61-11991св20).

Цивільний процесуальний закон визначає критерії, які необхідно застосовувати для визначення розміру витрат на правничу допомогу, зокрема гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу у справі.

Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19, постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, пункт 268; від 28 липня 1999 року у справі «Ботацці проти Італії», заява № 34884/97, пункт 30).

Під час розгляду питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу Верховний Суд враховує визначені у пункті 3.1. договору умови щодо оплати послуг адвоката з розрахунку, визначеного у замовленні та акті.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 гонорар визначений у фіксованій сумі за годину роботи адвоката у розмірі 1 000,00 грн, у позасудовий час - 1 000,00 грн за кожне судове засідання.

Взявши на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, зокрема, підготовку процесуального документа, виступ в суді, а бере на себе обов`язок із вчинення комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації процесуальних прав та захист інтересів клієнта.

Верховний Суд звертає увагу, що послугою з підготовки скарг і заперечень на скаргу охоплюється не лише його складення, а також послуги з вивчення скарги, аналізу судової практики та позицій Верховного Суду.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 910/789/21.

Участь представника у судовому засіданні є не формальною присутністю в ньому, а складається із підготовки адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні. Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому одночасно вчиняти інші дії на шляху до суду чи під час очікування на судове засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час. Такі стадії як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 01 листопада 2023 року у справі № 205/7293/19, провадження № 61-9067св23, від 09 серпня 2023 року у справі № 343/1227/21, провадження № 61-13171св22, від 18 квітня 2023 року у справі № 903/378/22, від 25 квітня 2023 року у справі № 910/21424/21.

Дослідивши зміст заяви приватного виконавця про відшкодування судових витрат у зв`язку із розглядом справи в судах першої та апеляційної інстанцій, Верховний Суд зазначає таке.

У матеріалах справи є докази вчинення представником приватного виконавця - адвокатом Ярошенком Д. В. дій щодо представництва клієнта, вказаних в актах, а саме: підготовки написання заперечення на скаргу (а. с. 38-42), апеляційної скарги (7 стор.), участі у двох судових засіданнях у справі у суді першої інстанції - 21 лютого та 20 березня 2024 року (а. с. 61-63; 114-116) та у двох засіданнях у суді апеляційної інстанції - 20 червня та 08 серпня 2024 року.

У запереченнях на заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 просить зменшити витрати на правничу допомогу, з огляду на їх неспівмірність зі складністю справи та її тяжким майновим станом.

Верховний Суд як суд апеляційної інстанції, взявши до уваги характер правовідносин у цій справі, заперечення ОСОБА_1 , проаналізувавши обсяг наданих заявнику послуг, дійшов висновку, що стягненню на користь приватного виконавцяпідлягають витрати на професійну правничу допомогу в судах першої та апеляційної інстанцій у розмірі 5 000,00 грн, що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Керуючись статтями 141, 270, 382ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву приватного виконавця виконавчого округу Київської області Рибчинського Олександра Володимировича, подану адвокатом Ярошенком Дмитром Валерійовичем, про відшкодування витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Київської області Рибчинського Олександра Володимировича на відшкодування витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги у судах першої та апеляційної інстанцій, 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська