Справа № 357/5932/24
Провадження № 2/357/2972/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., при секретарі Козубенко Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У квітні 2024 року від представника Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги постачання теплової енергії в розмірі 32 280,64 грн., в період з 01.12.2016 по 23.02.2022 суму збільшення заборгованості внаслідок інфляційних процесів в розмірі 5 823,70 грн. та 3 % річних в розмірі 2 135,03 грн., а також судовий збір в розмірі 3 028 грн.
В обґрунтування позову вказано, що згідно особового рахунку № НОМЕР_1 наявна заборгованість за послуги постачання теплової енергії та відповідачу надіслано попередження про наявність заборгованості.
23.05.2024 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи 27.06.2024.
25.06.2024 представник позивача ОСОБА_2 звернулась через канцелярію суду із заявою про розгляд справи без участі представника позивача, в якій позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилась повторно, про розгляд справи повідомлялась належним чином за адресою надання послуг, а також шляхом розміщення оголошення про виклик особи в судове засідання, з відзивом (запереченням) на позов до суду не зверталась, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 371179516 від 25.03.2024. Відомості про право власності внесені на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1548, виданий 11.11.2015.
Згідно з розрахунковим листом абонента та розрахунковою відомістю за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 , за вказаною адресою рахується заборгованість:
32 280,64 грн. - борг за спожиті послуги з постачання теплової енергії в період з 01.12.2016 по 01.03.2024;
5 823,70 грн. - сума на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в період з 01.12.2016 по 01.02.2022;
2 135,03 грн. - три відсотки річних в період з 01.12.2016 по 01.02.2022.
Позивачем на адресу відповідача надсилалась претензія № 41 від 26.03.2024 про наявність заборгованості.
При вирішенні справи, суд виходить з наступного.
Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Частиною 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 вказаного Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.
Виконавцями комунальних послуг є: послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація (п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону).
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 вказаного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Частиною 2 статті 162 ЖК України також передбачено, що плата за комунальні послуги в будинку /квартирі/, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до правил частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України.
За змістом наведених норм вбачається, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню до виконання як договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
Згідно наданого позивачем розрахунку вбачається про наявність заборгованості за надані послуги в розмірі 32 280,64 грн. в період з 01.12.2016 по 01.03.2024.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На підставі вищевказаної норми позивачем на суму боргу в період з 01.12.2016 по 01.02.2022 нараховано: 5 823,70 грн. - сума на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів; 2 135,03 грн. - три відсотки річних.
За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять.
Враховуючи визначений статтею 13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства та визначення позивачем у справі конкретного відповідача (споживача), яка є власником квартири за вказаною адресою, оцінивши наявні у справі доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення даного позову повністю.
Слід зазначити, що питання оплати житлового-комунальних послуг між декількома користувачами житлового приміщення повинні регулюватися відповідною домовленістю (угодою) між ними, а в разі оплати наданих послуг одним із користувачів, останній не позбавлений права пред`явлення відповідного позову про стягнення понесених витрат (частини витрат) до інших користувачів.
Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3028 грн.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 282, 354 ЦПК України, суд
Позов Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заборгованість за надані послуги в розмірі 32 280,64 грн., суму збільшення заборгованості внаслідок інфляційних процесів в розмірі 5 823,70 грн., 3 % річних в розмірі 2 135,03 грн. та судовий збір в розмірі 3 028 грн.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його підписання.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А. Ю. Цуранов