Справа № 536/2003/24
Провадження №2/367/5293/2024
У Х В А Л А

Іменем України

про направлення за підсудністю

10 вересня 2024 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кухленко Д.С., розглянувши матеріали позовної заяви АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 08 серпня 2024 року цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано на розгляд Ірпінському міському суду Київської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2024 вищезазначену позовну заяву передано судді Кухленку Д.С.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, судом встановлено наступне.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» заявлено позовну вимогу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з довідки від 23.03.2023 № 3233- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка міститься в матеріалах справи, відповідач з ОСОБА_1 , перебуває фактично за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.3-1 Розділу XII «Прикінцеві перехідні положення «Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2016 р., № 31, ст. 545 із наступними змінами) до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX".

Враховуючи встановлені обставини, що с. Ніжиловичі до набрання чинності Постанови Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX належав до Макарівського району Київської області, отже суд дійшов висновку що, підстав для розгляду цієї справи Ірпінським міським судом Київської області не встановлено.

За таких обставин, розгляд цієї справи належить до територіальної підсудності Макарівського районного суду Київської області.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції "суд, встановлений законом" викладена Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України". Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище вбачається, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що вказана справа не є підсудна Ірпінському міському суду Київської області та була передана помилково.

За таких обставин, вважаю за необхідне направити позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до Кременчуцького районного суду Полтавської області для передачі належному суду.

Керуючись статтями 27, 31, 259, 260, 261 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Цивільну справу № 536/2003/24 за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, як помилково направлену - повернути до Кременчуцького районного суду Полтавської області для направлення справи за територіальною підсудністю до належного суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.С. Кухленко