УХВАЛА

03 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 362/5116/21

провадження № 61-11243ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду

від 17 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Васильківської міської ради Київської області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, державного реєстратора виконавчого комітету Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Тютюна Дмитра Сергійовича

про визнання протиправним та скасування рішення про передачу земельної ділянки у власність, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та припинення права власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки

в Державному земельному кадастрі,

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шевченко М. О., засобами поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою

на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області

від 27 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду

від 17 червня 2024 року у цій справі.

Касаційна скарга на вказані судові рішення надійшла з пропуском строку

на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено

з поважних причин, оскільки копію постанови Київського апеляційного суду

від 17 червня 2024 року отримано представником скаржника 01 липня 2024 року, що підтверджується доказами, доданими до касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку

на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів

з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень та додані до касаційної скарги матеріали,

суд вважає, що наявні підстави для поновлення цього строку, оскільки причини його пропуску є поважними, зокрема касаційна скарга подана до суду протягом тридцяти днів з дня вручення представнику заявника такого судового рішення.

Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання

про відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору

у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України представником заявника не додано до касаційної скарги документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи,

що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно

до закону.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна,

а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

За подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1 відсотка від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну працездатну особу

в розрахунку на місяць з 01 січня 2021 року становив 2 270,00 грн.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

За змістом касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень встановлено,

що представник заявника подав позов у вересні 2021 року, та ним оскаржуються судові рішення, якими відмовлено у задоволенні трьох вимог немайнового характеру та однієї вимоги майнового характеру.

За правилами статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового

та немайнового характеру.

Щодо вимоги майнового характеру суд касаційної інстанції зазначає, що виходячи з того, що зі змісту поданої касаційної скарги неможливо встановити ціну позову станом на день подання позову, а тому заявник повинен надати докази оплати судового збору за вимогу майнового характеру, суму якого необхідно самостійно розрахувати, виходячи із вартості спірного майна та згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» за наступною формулою(А ? 1,5 %) ? 200 %), де А -

це вартість спірного майна, і на підтвердження надати до суду докази його вартості.

За вимоги немайнового характеру, розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 5 488,00 грн (2 270 х 0,4 х 3 х 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.

р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати оригінал квитанції (платіжного доручення), що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої і третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу,

про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням представнику заявника строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , строк на касаційне оскарження рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 червня 2024 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2024 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали будуть застосовані наслідки, передбачені частиною третьою статті 393 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк