У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без руху

11 вересня 2024 року справа № 542/1655/24

провадження № 2/542/487/24

Суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області Кашуба М.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна,

в с т а н о в и в :

Представник позивачки адвокат Прядко О.О. звернувся до суду від імені та інтересах позивачки ОСОБА_1 із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про поділ спільного майна, у якому просив:

- визнати об`єктом спільної власності подружжя спеціалізований вантажний фургон VOLKSWAGEN CRAFTER, 2018 року випуску, 1968 см3, д.н.з. НОМЕР_1 ;

- визнати об`єктом спільної власності подружжя легковий транспортний засіб AUDI A6, 2020 року випуску, 1968 см3, д.н.з. НОМЕР_2 ;

- визнати об`єктом спільної власності подружжя легковий транспортний засіб «Volkswagen Tuareg» д.н.з.

НОМЕР_3 виділити кожному із подружжя в особисту приватну власність по 0,5 частки:

- спеціалізованого вантажного фургону VOLKSWAGEN CRAFTER, 2018 року випуску, 1968 см3, д.н.з. НОМЕР_1 ;

- легкового транспортного засобу AUDI A6, 2020 року випуску, 1968 см3, д.н.з. НОМЕР_2 ;

- легкового транспортного засобу «Volkswagen Tuareg» д.н.з. НОМЕР_3 .

Однак, дослідивши матеріали справи, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 4 статті 177 ЦПК визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 цього ж Закону судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

У позовній заяві ціна позову вказана у розмірі 1 264 170,00 грн.

З матеріалів позовної заяви встановлено, що предметом спору є 3 транспорті засоби, з приводу яких виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

При цьому, на обрунтування визначеної позивачкою ціни позову, до позовної заяви надано звіти про оцінку майна щодо двох транспортних засобів, а саме: VOLKSWAGEN CRAFTER, 2018 року випуску, 1968 см3, д.н.з. НОМЕР_1 та AUDI A6, 2020 року випуску, 1968 см3, д.н.з. НОМЕР_2 .

Разом з тим, зміст та додатки до позовної заяви не містять інформації про оціночну вартість легкового транспортного засобу «Volkswagen Tuareg» д.н.з. НОМЕР_3 .

Водночас, ціна позову повинна визначатися вартістю всього майна, що є предметом спору.

Підпунктом «а» пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до пункту 3 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінетів Міністрів України №1440 від 10.09.2003 року, ринкова вартість - це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.

За статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.

Документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

З системного аналізу змісту всіх видів вартості майна, передбачених чинним законодавством, слід дійти висновку про те, що наявне в судовій практиці поняття «дійсна вартість» є тотожним за своїм значенням до закріпленого в законодавстві поняття «ринкова вартість», під яким розуміється «вартість майна», за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки.

Дослідивши додані до матеріалів позовної заяви матеріали, суд дійшов висновку про те, що стороною позивачки ціну позову визначено з урахуваням вартості лише двох спірних транспортних засобів, в той час як предметом спору є три транспортні засоби.

З урахуванням наведеного, а також з огляду на відсутність в матеріалах справи інформації щодо вартості третього транспортного засобу, суд дійшов висновку про те, що визначена позивачкою ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна.

Крім того, предмет позову фактично містить три матеріально-правові вимоги немайнового характеру та матеріально-правові вимоги майнового характеру.

Законом України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру передбачена сплата судового збору у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру передбачена сплата судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211,20 грн на дату звернення до суду з позовною заявою.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦПК України за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Частиною 2 статті 176 ЦПК України передбачено, що якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Згідно з частиною 2 статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі, якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому ціна позову не відповідає дійсній вартості майна, або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Отже, враховуючи положення вищевказаних норм, сума судового збору у даній справі, яку визначив суд на підставі частини 2 статті 176 ЦПК України та частини 2 статті 6 Закону України «Про судовий збір» за вимоги майнового характеру становить 12 112,00 грн (з подальшим поверненням суми переплаченого судового збору, за необхідності), за три вимоги немайнового характеру становить 2906,88 грн. Загальна сума судового збору становить 15018,88 грн.

З урахуванням того, що позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 10 113,36 грн, доплатити слід суму судового збору у розмірі 4 905,52 грн за наступними реквізитами:

Отримувач коштівГУК у Полт. обл/тг смт Н.Санж/22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37959255
Банк отримувачаКазначейство України (ел. адм. подат.)
Рахунок отримувачаUA0016620
Код банку отримувача (МФО)899998
Код класифікації доходів бюджету22030101
Найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)

Крім цього, суд враховує, що відповідно до п. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Так, у наданій до позовної заяви довідці поштової служби «Е-Пост» до квитанції 1268469 про відправлення рекомендованого повідомлення на адресу відповідача, а також з наданих до суду матеріалів позовної заяви не видно яка саме кореспонденція була направлена ОСОБА_2 рекомендованим листом, відсутня інформація щодо змісту такого відправлення.

Таким чином, представником позивача не виконано вимоги закону щодо направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, дану позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачці та її представнику строк для усунення зазначених недоліків.

Звертається увага позивачки на те, що якісна підготовка справи до розгляду, спрямована в першу чергу на захист інтересів самих учасників справи.

Судом при постановленні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Керуючись статтями 175, 177, 185, 187 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна залишити без руху.

Надати позивачці та її представнику строк для усунення вищевказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити, що в разі невиконання ухвали суду у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута особі, яка її подала.

Копію ухвали направити позивачці та її представнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М. І.