СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/9311/24

пр. № 2/759/3607/24

11 вересня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Ключника А.С., за участю секретаря судового засідання Марченко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа: Перша Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

06.05.2024 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа: Перша Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги позивачів обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03.06.2023 р. Померла заповіту не залишила, позивачі являються єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 , інших спадкоємців немає. До складу спадкового майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 увійшла квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачі звернулися до Першої Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , на підставі яких була заведена спадкова справа №885/2023.

Постановою Державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори Заведеї Л.0. від 30.01.2924 р. вих. №575/02-31 ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 її бабусі ОСОБА_3 на частки в квартири АДРЕСА_2 у зв`язку з ненаданням документа, що посвідчує право власності спадкодавця на частку вказаної квартири.

Постановою Державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори Заведеї JI.O. від 30.01.2924 р. вих. №576/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 його матері ОСОБА_3 на частки в квартири АДРЕСА_2 у зв`язку з ненаданням документа, що посвідчує право власності спадкодавця на частку вказаної квартири.

Зважаючи, що Позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності спадкодавця на квартиру, останні змушені звернутися до суду з даним позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києві від 09.05.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання (а.с. 42).

31.05.2024 року від відповідача до суду надійшов відзив у якому уповноважений представник у вирішенні даного спору покладається на розсуд суду (а.с. 47-49).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києві від 10.06.2024 року клопотання позивачів задоволено, витребувати у Першої Київської державної нотаріальної контори (01135, м. Київ, пр.-т. Берестейський, буд. 11) копію спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 60-61).

01.07.2024 року на виконання вищезгаданої ухвали суду до суду надійшла копія спадкової справи (а.с. 69-119).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києві від 15.07.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання 11.09.2024 року Позивачі та їх представник не з`явилися, через канцелярію суду представник Позивачів подав заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився та подав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 49).

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, наявні докази, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справи з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За нормою частини першої статті 1258 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03.06.2023 р.

Померла заповіту не залишила, позивачі являються єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інших спадкоємців немає. До складу спадкового майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 увійшла квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачі звернулися до Першої Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , на підставі яких була заведена спадкова справа №885/2023.

Постановою Державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори Заведеї Л.0. від 30.01.2924 р. вих. №575/02-31 ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 її бабусі ОСОБА_3 на частки в квартири АДРЕСА_2 у зв`язку з ненаданням документа, що посвідчує право власності спадкодавця на частку вказаної квартири.

Постановою Державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори Заведеї JI.O. від 30.01.2924 р. вих. №576/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 його матері ОСОБА_3 на частки в квартири АДРЕСА_2 у зв`язку з ненаданням документа, що посвідчує право власності спадкодавця на частку вказаної квартири.

Зважаючи, що Позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності спадкодавця на квартиру, останні змушені звернутися до суду з даним позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Відповідно до довідки КВ-2023 № 23325 від 27.07.2023 року виданої Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» згідно даних реєстрових книг Бюро, кв. АДРЕСА_2 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 12-ю Київською державною нотаріальною конторою 10.01.2000 року, №4с-11, зареєстрованого в Бюро 04.02.2000, за реєстровим №880 (а.с. 25).

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов позивачів про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1233, 1297 Цивільного кодексу України, ст. 67 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 1-23, 76-81, 83, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 273, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа: Перша Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на частину квартири яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на частину квартири яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя: Ключник А.С.