Справа № 490/6901/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі судових засідань Горбань М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року адвокат Свєтліков Д.Ю., який діє в інтересах Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз», (далі позивач, АТ «Миколаївгаз») звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» заборгованість за послуги з розподілу природного газу в розмірі 5 198, 38 грн, 3% річних у розмірі 105,44 грн, інфляційні збитки у розмірі 230,45 грн та сплачений судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 2 270,00 грн.

В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідач є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . Договірні відносини між позивачем та відповідачем врегульовані у відповідності до вимог Кодексу ГРМ та типового договору розподілу природного газу, шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двохстороннього підписання сторонами письмової форми договору. З огляду на те, що споживач свій обов`язок щодо оплати послуги з розподілу природного газу виконав в неповному обсязі в нього утворилася заборгованість за період з 21.01.2020 року по 31.01.2021 року у розмірі 5 198,38 грн, 3% річних у розмірі 105,44 грн та інфляційні збитки у розмірі 230,45 грн.

Ухвалою Центральний районний суд м. Миколаєва від 13.09.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання з`явилися представник позивача та відповідач ОСОБА_1 .

Представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, відповідач ОСОБА_1 проти позову заперечувала просила суд відмовити в його задоволенні в повному обсязі, вказавши що за її розрахунками вона нічого не винна позивачу.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

За адресою: АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до розрахунку річної замовленої потужності за адресою: АДРЕСА_2 , наявні газові прилади, такі як: плита газова, двоконтурний опалювальний прилад, опалювальна площа 67,20 м.кв. та встановлено лічильник Samgas RS/1,2 LA G-4 зав. №1862521. Також у цьому розрахунку зазначено, що з січня по грудень 2020 року утворилася заборгованість у розмірі 4 909,56 грн та за січень 2021 року у розмірі 588,82 грн, що разом складає 5 198,38 грн.

Крім цього відповідачу нараховані 3% річних за порушення зобов`язання за період з січня 2020 року по січень 2021 року у розмірі 105,43 грн та інфляційні витрати у розмірі 230,45 грн.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 29.06.2017 № 853 (із змінами внесеними постановою від 04.06.2019 року №944) видано АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території м. Миколаєва та Миколаївської області.

Відповідно до гл. 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем (Кодекс ГРМ), затвердженого постановою НКРЕКП 30.09.2015 року №2494, суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладання договору розподілу природного газу.

Відповідно до вимог гл. 3 р. VI Кодексу ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРН та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРН, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Договір розподілу природного газує публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498 було затверджено Типовий договір розподілу природного газу (Типовий договір). Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 7 гл. 3 р. VI Кодексу ГРМ).

За адресою: АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 факт споживання природного газу за вказаною адресою підтверджується Розрахунком річної замовленої потужності по об`єкту побутового споживача, що відповідно до вказаного вище п. 7 гл. 3 розділу VI Кодексу ГРМ, свідчить про приєднання боржника до умов договору розподілу природного газу та фактичне його укладання.

Відповідно до абз. 11 п. 5 гл. 3 розділу VI Кодексу ГРМ, у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природній газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами на підставі публічного договору склалися договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу.

Доказів того, що відповідачем позивачу подано заяву про припинення газопостачання матеріали справи не містять.

Тож за договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Розрахунки споживача за послуги розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюється виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачується споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності, згідно приписів глави 6 розділу VI Кодексу ГРС зі змінами внесеними Постановою НКРЕКП від 07.10.2019 року №2080 до Кодексу ГРМ.

Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.

На період до кінця 2019 року Оператор ГРМ визначає річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01.10.2018 року по 30.09.2019 року. Періодом для здійснення розрахунків за договором розподілу природного газу є календарний місяць.

Оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Операторів ГРМ, що сплачується як оплата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Постановою НКРЕКП №3035 від 24.12.2019 року було встановлено тариф на послуги з розподілу виходячи із річної зумовленості потужностей, якій почав діяти з 01.01.2020 року та складає 1,308 грн, з 01.07.2020 року 1,464 грн, відповідно до НКРЕКП від 24.06.2020 року №1173), з 01.01.2021 року 2,340 грн (постанова НКРЕКП від 30.12.2020 року №2777).

Розділом VI Типового договору передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ.

Згідно даних по особовому рахунку боржника фактичне/планове споживання за 2019 газовий рік (період з 01.10.2018 року по 30.09.2019 року) складає 4 768,80 м3., а за 2020 газовий рік (період з 01.10.2019 року по 30.09.2020 року) складає 1 481,13 м3 .

Відповідно місячна вартість розподілу газу складає: за період з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року 4 768,80 х 1,308 = 519,80 грн. За період з 01.07.2020 року по 31.12.2020 року 4 768,80 х 1,464

12 12 = 581,79 грн. За січень 2021 року 1 481,13 х 2,340 = 288,82 грн.

12

Загальна вартість послуги з розподілу природного газу за період з 01.01.2020 року по 31.01.2021 року складає 6 898,38 грн (519,80 грн х 6 місяців) + (581,79 грн х 6 місяців) + 288,82 грн (за січень 2021 року) = 6 898,38 грн.

Боржник свій обов`язок щодо оплати послуг з розподілу природного газу виконав не в повному обсязі, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість у розмірі 6 898,38 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_1 було сплачено за послуги з розподілу природного газу за період з 21.01.2020 року по 31.01.2021 року у загальному розмірі 1 700,00 грн, а саме : 15.07.2020 року в розмірі 300 грн, 12.08.2020 року в розмірі 300 грн, 14.09.2020 року в розмірі 200 грн, 13.10.2020 року в розмірі 300 грн, 12.11.2020 року в розмірі 300 грн,14.12.2020 року в розмірі 300 грн. На підставі чого заборгованість ОСОБА_1 за оплату послуг з розподілу природного газу за період з 01.01.2020 року по 31.01.2021 року складає 5 198,38 грн ( 6 898,38 грн 1 700,00 грн = 5 198,38 грн). Що підтверджується витягом з особового рахунку про нарахування за розподіл природного газу ОСОБА_1 , о/р № НОМЕР_1 , а.с. 8.

Тож внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати послуг з постачання газу за період з 21.01.2020 року по 31.01.2021 року утворився борг у розмірі 5 198,38 грн.

Доказів того, що цей борг сплачено відповідачем у добровільному порядку матеріали справи не містять.

Під час розгляду справи відповідач ОСОБА_1 зазначила суду, що не визнає заборгованості з огляду на те, що газовий лічильник який стояв не вірно рахував об`єми споживання природного газу, а саме показував їх в збільшеному розмірі. У зв`язку з чим цей лічильник було відправлено на повірку. Окрім цього повідомила, що нею подано позов до Ленінського районного суду м. Миколаєва, яким вона оскаржує наявність заборгованості перед АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» та ТОВ «Миколаївгаз Збут» у розмірі 33 410,74 грн.

З копії свідоцтва про повірку законодавчого регульованого засобу вимірювальної техніки №169/1 416 від 30.08.2019 року слідує, що лічильник газу побутовий RS/1,2 LA G-4 зав. №1862521 Samgas відповідає ДСТУ ЕN 1359:2012.

З рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2023 року слідує, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у якому просила: скасувати її заборгованість за газопостачання по особовому рахунку № № НОМЕР_1 перед АТ «Миколаївгаз» та ТОВ «Миколаївгаз Збут» за адресою житлового будинку АДРЕСА_1 в сумі 33 410,74 грн на покази лічильника 39548,95 куб.м; - зобов`язати АТ «Миколаївгаз» встановити новий побутовий лічильник газу за адресою її житлового будинку АДРЕСА_1 ; - стягнути з відповідачів в солідарному порядку моральну шкоду, завдану неправомірними діями, в розмірі 25000,00 грн.

Зазначеним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва встановлено, що 09.09.2019, після періодичної повірки та відсутністю сумнівів в АТ «Миколаївгаз» щодо правильності роботи даного приладу обліку газу, проведено монтаж зазначеного лічильника.

Придатність лічильника до подальшої експлуатації підтверджується протоколом повірки лічильника SAMGAS RS1.2LA G-4 (заводський № 1862521),1996 року випуску, складеного ДП «Миколаївстандартметрологія» за результатами повірки, копія якого була надана ОСОБА_1 на її звернення, Свідоцтвом про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 169/1 416, виданим 30.08.2019 ДП «Миколаївстандартметрологія», яке чинне до 30.08.2027, а також Актом № 4100 технічного аналізу лічильника газу від 28.08.2019, останні показники якого 39548,53 куб.м, а після повірки - 39548,95 куб.м.

Вказаним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Миколаївгаз Збут», АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» про скасування заборгованості, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 10.05.2023 року зазначене вище рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2023 року залишено без змін. А ухвалою Касаційного цивільного суду від 20.06.2023 року повернуто касаційну скаргу ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з приписами ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до обов`язків споживача належить оплата за житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом частини першої статті 901 та частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на викладене, у відповідача перед позивачем виник обов`язок, щодо сплати послуг з розподілу природного газу.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до розрахунку заборгованості позивача, заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» складає за послуги з розподілу природного газу за період 21.01.2020 року по 21.01.2021 року в розмірі 5 198, 38 грн, за період з 21.01.2020 року по 28.02.2021 року 3% річних у розмірі 105,44 грн, та за період січень 2020 року інфляційні збитки у розмірі 230,45 грн (а.с. 8, 9, 10).

Вирішуючи спір, суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-81 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, згідно із статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Під час розгляду справи судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати послуг з розподілу газу утворилась заборгованість за період 21.01.2020 року по 21.01.2021 року в розмірі 5 198, 38 грн, за період з 21.01.2020 року по 28.02.2021 року 3% річних у розмірі 105,44 грн, та за період січень 2020 року інфляційні збитки у розмірі 230,45 грн.

Доказів того, що цей борг сплачено відповідачем у добровільному порядку матеріали справи не містять, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Слід зазначити, що посилання відповідача щодо необґрунтованості позову під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений ним за подачу позову до суду у розмірі 2 270 грн 00 коп.

Керуючись статтями статями 18, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» 5 534 грн 27 коп., яких: 5198 грн 38 коп. заборгованість за послуги з розподілу природного газу; 105 грн 44 коп. 3% річних; 230 грн 45 коп. інфляційні збитки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» 2270 грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про сторони:

Позивач Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз», , 54003, м. Миколаїв, вул. Погранична, 159;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 12.09.2024 року.

Суддя Л.М. Шолох