Номер провадження: 22-ц/813/5510/24
Справа № 501/700/23
Головуючий у першій інстанції Пушкарський Д.В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Венжик Л.С.,

переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу №501/700/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 09 квітня 2024 року у складі судді Пушкарського Д.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 23 лютого 2023 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що на підставі судового рішення від 24 жовтня 2022 року у справі №501/1349/22 відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний до сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 травня 2022 року до досягнення дитиною повноліття. Посилаючись на те, що фактично платник аліментів сплачує мінімальну суму, яка не достатня для утримання дитини, щомісячні витрати на яку складають в середньому 40000,00 грн., позивач ОСОБА_1 просила:

змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 24 жовтня 2022 року в справі №501/1349/22 та стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 20000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини (т.1 а.с.1-8).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 20 березня 2023 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.81-82).

Відповідач ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 позов визнав частково, зазначивши у відзиві, що у порядку зміни способу стягнення аліментів згоден на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, рівній 3100,00 грн. Підстави для стягнення аліментів у заявленому розмірі 20000,00 грн. не доведені. З чеків, які можна віднести до предмету спору, середні витрати на дитину складають 7452,83 грн. на місяць, тому з огляду на рівність обов`язку батька та матері по утриманню дитини середні витрати кожного з батьків на дитину складають 3726,41 грн. Позивач має на праві власності в м. Чорноморську квартиру, натомість відповідач не має на праві власності нерухомого та рухомого майна. Відповідач не отримує доходів, які б надавали йому можливість сплачувати аліменти у розмірі 20000,00 грн. щомісячно (а.с.99-102).

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_5 надала відповідь на відзив, за змістом якої розмір аліментів на утримання дитини має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. ОСОБА_2 має у Луганській області на праві власності нерухоме майно. Станом на час розгляду справи відповідач не має місця реєстрації в України, зокрема, за тією адресою, яку зазначає, проживає за кордоном, що підтверджено квитанціями про відправку позивачу посилок. Вимога про зміну способу стягнення аліментів виникла як наслідок необхідності у збільшенні розміру аліментів, витрати на утримання дитини зростають, дитина за станом здоров`я потребує перебування під наглядом офтальмолога. Отримувані відповідачем доходи не відомі, інформацію про те, де працює, відповідач не надає, проживає за кордоном, в Україні рахується безробітним та платить аліменти у мінімальному розмірі. Аліменти є платежем, спрямованим саме на утримання дітей, який повинен бути достатнім для цього та повинен бути співмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання обох батьків, яке має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дітей в коштах у розмірі, необхідному для їх життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, необхідного для їх фізичного, розумового, духовного, морального, соціального та гармонійного розвитку (т.1 а.с.151-158).

19 березня 2024 року позивач ОСОБА_1 подала заяву про зменшення розміру позовних вимог та остаточно просила змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 24 жовтня 2022 року в справі №501/1349/22 та стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 8000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини (т.3 а.с.1-2).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 09 квітня 2024 року позов задоволено; змінено спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 24 жовтня 2022 року в справі №501/1349/22 та стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 8000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини, а саме до 15 грудня 2036 року (т.3 а.с.31-35).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 травня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на рішення суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позову в повному обсязі та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову, зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини і стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 у розмірі 3100,00 грн.; в решті вимог відмовити (т.3 а.с.39-49).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному. Суд не встановив наявність підстав та обставин покращення матеріального стану платника аліментів та, як наслідок, зміни обставин після ухвалення рішення для стягнення аліментів у розмірі 8000,00 грн. щомісячно. Матеріальний стан ОСОБА_2 погіршився, доходи у відповідача відсутні, твердження позивача про спроможність платника аліментів сплачувати аліменти у розмірі 8000,00 грн. не доведені. Змін обставин, передбачених статтею 192 СК України, які сталися після ухвалення первісного рішення про стягнення аліментів, що могли б слугувати підставою для збільшення розміру аліментів, не відбулося. Відповідач сплачує аліменти у розмірі, який забезпечує та перевищує як гарантований, так і рекомендований розмір аліментів, заборгованість зі сплати аліментів відсутня. В дійсності матеріальний стан відповідача та стан його здоров`я після ухвалення рішення про стягнення аліментів погіршився. Станом на час розгляду цієї справи, що викладено у відзиві на позов і заявах до суду та мало бути враховано судом, ОСОБА_2 зареєстрований і проживає у м. Кадіївка Луганської області разом з батьком, за яким доглядає, так як батько має тяжке онкологічне захворювання та є особою з інвалідністю. Суду надано докази проживання ОСОБА_2 в Луганській області та, відповідно, не проживання в Королівстві Нідерланди. Суду надано докази хвороби батька відповідача ОСОБА_2 та здійснення останнім постійного доглядом за хворим, інших осіб для догляду за хворим немає. Догляд за хворим утруднює працевлаштування. Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 22 грудня 2023 року щодо ОСОБА_2 підтверджують відсутність у нього доходів.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 заперечення щодо змісту та вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач, як одержувач аліментів, доводить свої вимоги щодо необхідності зміни способу стягнення аліментів тим, що розмір присуджених до стягнення аліментів на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, так як збільшилися потреби у розвитку, навчання та вихованні дитини. Крім того, дитина інколи хворіє, потребує спостереження і лікування та, відповідно, додаткових витрат. Відповідач не вказує офіційне працевлаштування та сплачує мінімальний розмір аліментів. Відсутність у відповідача власності на території України не є підставою відмови у зміні способу стягнення аліментів. ОСОБА_2 має у власності 3/20 часток будинку загальною площею 135,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач є здоровою людиною, має стабільне матеріальне становище, так як має можливість переказувати кошти на аліменти, на подарунки дитині, на планшет у розмірі 15000,00 грн. Відповідач умисно зазначає адресу свого фактичного проживання (перебування) в Луганській області, тоді як адреса проживання відповідача у наданій позивачу 14 серпня 2020 року заяві-дозволі на перетин кордону дитиною у супроводі матері була вказана як адреса проживання в Російській Федерації та тимчасове проживання в Королівстві Нідерланди, на підставі вказаної заяви-дозволу позивач та дитина 16 червня 2021 року виїхали в Україну. Позивач піклується про дитину, в тому числі отримує для неї медичні консультації та обслуговування. Дитина відвідує позашкільні заклади. Надані відповідачем відеозаписи підтверджують ймовірний факт знаходження відповідача у певну дату у певному місці, проте не підтверджують факт постійного проживання в окупації. Відповідач не спілкується з дитиною та вже рік не виходить на зв`язок. Після прийняття судом рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 8000,00 грн. не здійснює перерахунок коштів навіть у мінімальному розмірі. Аліменти на утримання дружити як особи з інвалідністю також не сплачує (т.3 а.с.65-67).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, зміну рішення суду в його мотивувальній та резолютивній частині щодо визначення розміру аліментів з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 17 серпня 2013 року; рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 28 січня 2014 року у справі №501/6084/13 шлюб розірвано.

ОСОБА_1 має інвалідність другої групи, 27 липня 2021 року інвалідність встановлено безстроково, причина інвалідності «загальне захворювання».

Постановою Одеського апеляційного суду від 30 серпня 2023 року у справі №501/699/23 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 2000,00 грн., щомісячно, починаючи з 23 лютого 2023 року на час інвалідності. Ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року у відкритті касаційного провадження відмовлено.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Іллічівського міського суду одеської області від 24 жовтня 2022 року у справі №501/1349/22 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 травня 2022 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до положень частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Рішенням суду від 24 жовтня 2022 року у справі №501/1349/22 аліменти на утримання дитини стягнуто у частці від доходу батька, розмір частки встановлено від доходу (заробітку) платника аліментів ОСОБА_2

23 лютого 2023 року одержувач аліментів ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини з частки від доходу батька на тверду грошову суму; розмір твердої грошової суми позивач визначила рівну 20000,00 грн., а потому після зменшення позовних вимог визначила рівну 8000,00 грн.

Платник аліментів ОСОБА_2 визнає право одержувача аліментів ОСОБА_1 на зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини та, відповідно, не заперечує проти зміни способу стягнення аліментів з частки від його доходу на тверду грошову суму.

Отже, за позовом ОСОБА_1 як одержувача аліментів спосіб стягнення аліментів на утримання дитини підлягає зміні, що відповідає положенням абзацу 2 частини 3 статті 181 СК України.

Платник аліментів ОСОБА_2 не визнає заявлений ОСОБА_1 розмір аліментів 8000,00 грн. та, відповідно, заявляє про матеріальну спроможність сплачувати аліменти у розмірі 3100,00 грн.

При визначенні розміру аліментів, що підлягає присудженню до стягнення у твердій грошовій сумі за наслідками зміни способу стягнення аліментів, суд виходить з наступного.

Положеннями статті 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує; 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Дитина проживає за зареєстрованим місцем проживання в м. Чорноморську Одеської області матері ОСОБА_1 .

Батько дитини ОСОБА_2 має реєстрацію місця проживання в м. Стаханов (м. Кадіївка) Луганської області.

Позивач зазначає, що ОСОБА_2 фактично проживає в Королівстві Нідерланди. Відповідач дане заперечує, зазначаючи, що на час звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів та потому проживає в м. Стаханов Луганської області в будинку батьків.

Належні та допустимі докази проживання станом на 23 лютого 2023 року та потому ОСОБА_2 в Королівстві Нідерланди відсутні. Докази у справі підтверджують тимчасове проживання ОСОБА_2 за кордоном у період 2020-2021 років, тобто до виникнення спору про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. ОСОБА_2 надав докази свого перебування на час виникнення спору та потому в Луганській області за місцем реєстрації свого постійного місця проживання.

Отже, перебування ОСОБА_2 наразі за кордоном є припущенням; в силу положень частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відомості про працевлаштування ОСОБА_1 відсутні; як особа з інвалідністю ОСОБА_1 отримує від держави пенсію по інвалідності; судовим рішенням у справі №501/699/23 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання стягнуто аліменти у розмірі 2000,00 грн. щомісячно довічно (інвалідність у 2021 році встановлено безстроково).

Відомості про працевлаштування ОСОБА_2 відсутні; за даними з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків задекларовані в Україні доходи ОСОБА_2 у спірний період відсутні.

Відомості про доходи ОСОБА_2 поза межами України відсутні.

Сторони не зазначають про наявність у них інших дітей на утриманні.

ОСОБА_2 надав докази тяжкої хвороби батька, обов`язок ОСОБА_2 як сина надавати матеріальну допомогу батькам у разі потреби (зокрема, брати участь у витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою), передбачений статтями 202, 203 СК України.

ОСОБА_2 є співвласником житлового будинку в м. Стаханов Луганської області. Відомості про наявність у ОСОБА_2 права власності, володіння, користування іншого нерухомого, рухомого майна, грошових коштів, майнових прав відсутні.

Дитина проживає з житлі матері в м. Чорноморську Одеської області.

Докази щодо стану здоров`я дитини не свідчать про значні постійні витрати.

Участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема, хворобою дитини, врегульована статтею 185 СК України, що наразі не є предметом спору.

Надані сторонами докази на підтвердження обставин, які підлягають врахуванню судом при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, з урахуванням необхідності забезпечення дитині гармонійного розвитку, рівності обов`язку батьків по утриманню дитини, визнаного відповідачем розміру аліментів та його обовязку на підставі судового рішення сплачувати аліменти на дружину довічно тощо, присудженню підлягають аліменти на дитину у розмірі 4000,00 грн.

Спірні правовідносини не регулюються норами статті 192 СК України, так як позивачем пред`явлено вимоги не про зміну розміру аліментів (збільшення розміру частки), а про зміну способу стягнення аліментів з частки від заробітку (доходу) платника аліментів на тверду грошову суми, що регулюється нормами частини 3 статті 181 СК України.

Отже, доводи сторін з обґрунтуванням статтею 192 СК України не приймаються.

В порядку статті 141 ЦПК України з відповідача стягується на користь держави судовий збір, від сплати якого за подання позову позивач звільнена відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», з чим суд визначився правильно.

Керуючись ст.ст.367, 369, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Чумаченка Святослава Олександровича в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 09 квітня 2024 року в частині зміни способу стягнення аліментів на утримання дитини - змінити.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 24 жовтня 2022 року в справі №501/1349/22 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у частці від заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 23 травня 2022 року до повноліття дочки.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 4000 грн. 00 коп., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 вересня 2024 року до повноліття дочки, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 09 квітня 2024 року в частині стягнення судового збору залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 вересня 2024 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова