Справа № 489/6470/24
Провадження № 2-о/489/180/24
РІШЕННЯ

Іменем України

16 вересня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Костюченко Г.С.

за участі секретаря судового засідання Савкової К.А.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 9 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за заявою ОСОБА_2 (далі - заявник), заінтересована особа ОСОБА_4 про видачу обмежувального припису

встановив

В вересні 2024 року представник заявника звернувся до суду з заявою про видачу обмежувального припису. В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є чоловіком і дружиною з жовтня 2023 року. Від шлюбу заявник та заінтересована особа мають дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заінтересована особа своїми діями систематично завдає заявнику ОСОБА_2 моральних і фізичних страждань. Заявниця постійно потерпає від моральних знущань та принижень. ОСОБА_2 неодноразово зверталась до поліції, внаслідок чого щодо кривдника було складено терміновий заборонний припис від 20.08.2021 р. серія АА № 451727. Наявність адміністративного провадження та термінового заборонного припису, свідчить про те, що існують реальні ризики того, що Заявниця з дітьми, можуть знову зазнати домашнього насильства, а тому потребують захисту від держави. Представник заявника просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_8 на 6-ти місячний строк, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити наближатися на відстань 200 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заявник та представник заявника в судовому засіданні уточнили заявлені вимоги, а саме: заборонити ОСОБА_9 наближатися на відстань 200 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи інших місць відвідування ОСОБА_2 , окрім квартири, де вони є співвласниками, за адресою : АДРЕСА_1 .; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести спілкування, телефонні переговори з ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Вимогу стосовно обмеження спілкування з дітьми просили залишити без розгляду.

ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявлених вимог, проте вказував що викладені в заяві обставини про вчинення ним психологічного та фізичного насилля є неправдивими.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_10 уклали шлюб 06 жовтня 2023 року, який зареєстрований Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вбачається, що батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Судом, в судовому засіданні оглянуто заборонний припис стосовно кривдника серії АА №451727 від 20.08.2024 стосовно кривдника ОСОБА_3 , відповідно до якого до ОСОБА_3 застосовувався захід термінового заборонного припису, а саме, заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою (постраждала особа ОСОБА_2 ). Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 3 діб з 01 год. 45 хв. 20.08.2024 та діяв до 01 год. 45 хв. 23.08.2024.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч.1 ст. 350-2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) заява про видачу обмежувального припису може бути подана: особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"; батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків".

В ч.2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких колишнє подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з ч.2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч.4ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Згідно з п. 9 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № № 756/3859/19 від 05.09.2019 зазначено, що враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Відповідно до преамбули Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» його мета саме у запобіганні та протидії домашньому насильству. При цьому важливою є і встановлена послідовність двох зазначених завдань. Обмежувальний припис визначений у цьому законі як один з інструментів досягнення відповідних завдань. Його реалізація передбачена як в межах ЦПК України (частина восьма статті 26 цього Закону), так і в межах КПК України (частина десята статті 26 цього Закону). Обмежувальний припис, передбачений КПК України є інструментом додаткового захисту постраждалого учасника кримінального провадження, завдання якого відповідно до статті 2 КПК України є значно ширшими, а кінцева мета - не тимчасовий захід перестороги, а вирішення питання відповідальності винної особи. Тобто в межах кримінального провадження обмежувальний припис визначений лише як супутній інструмент захисту права - кінцевим завданням судового процесу, в межах якого він може бути застосований, є покарання винної особи. Метою ж реалізації обмежувального припису в межах ЦПК України є саме реалізація тимчасової перестороги, тимчасового заходу захисту на підставі оцінки ризиків здійснення домашнього насильства або його повторення (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 531/352/22 від 22.02.2023).

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 711/3693/22 від 09.03.2023 зазначено, що Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Верховний Суд зауважує, що вирішуючи питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису, суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Докази, що додають до заяви про видачу обмежувального припису, мають стосуватись місця вчинення домашнього насильства, ризиків безпеки постраждалої особи, вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, тобто докази мають стосуватись обґрунтованих побоювань з приводу того, що особа (кривдник) здатний вдатися до небезпечних проявів домашнього насильства у будь-якому його вигляді - психологічному, фізичному, економічному, тощо. Це можуть бути докази застосування психологічного насильства, приниження гідності, жорстокого поводження з боку заінтересованої особи до заявника, катування, нелюдського поводження, що передбачає спричинення сильних фізичних та душевних страждань, тривалість та системність протиправної поведінки кривдника та докази того, що останній не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, продовжує агресивні дії у відношенні до заявника, не бажає змінювати свою поведінку, а тому існує ризик продовження кривдником таких дій, а отже і необхідність застосування обмежувального припису є обґрунтованими. Як докази до заяви можуть додаватись, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, складений уповноваженою особою органів Національної поліції; терміновий заборонювальний припис стосовно кривдника, винесений працівником уповноваженого підрозділу поліції; обмежувальний припис, винесений судом у кримінальному провадженні; інші документи, які засвідчують факт насильства; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Заявником та його представником не надано до суду доказів того, що ОСОБА_5 телефонував, погрожував ОСОБА_2 в телефонному режимі або через листування, розшукував заявника.

Суд враховує, що ОСОБА_5 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 та відносно ОСОБА_3 раніше були винесені термінові заборонні приписи, але останній продовжує вчиняти домашнє насильство психологічного характеру відносно заявника. Психологічне насильство з боку ОСОБА_3 проявляється в побоях та мордуванні, моральних знущаннях та приниженнях.

Суд вважає, що існує високий рівень вірогідності повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо заявника, і такі ризики є реальними.

ОСОБА_2 , як жертва домашнього насильства, з урахуванням та оцінкою наявних ризиків потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оскільки ігнорування ОСОБА_13 застосованих працівниками поліції до нього заходів впливу, повторюваність вчинення ним протиправних дій щодо заявника, дають підстави вважати вірогідним продовження чи повторне застосування ОСОБА_13 до заявника психологічного насильства.

На підставі вище викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню, тому необхідно видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 ), громадянина України, поклавши на нього на строк шість місяців такий обов`язок: заборонити ОСОБА_14 наближатися на відстань 200 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи інших місць відвідування ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ), окрім квартири, де вони є співвласника, за адресою : АДРЕСА_1 , особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести спілкування, телефонні переговори з ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 263-265, 350-2 ЦПК України, суд

вирішив

Заяву ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 ), громадянина України, поклавши на нього на строк шість місяців такі обов`язки:

- заборонити ОСОБА_14 наближатися на відстань 200 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи інших місць відвідування ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ), окрім квартири, де вони є співвласника, за адресою : АДРЕСА_1 .;

- заборонити ОСОБА_14 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- заборонити ОСОБА_14 вести спілкування, телефонні переговори з ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_8 не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Відділення поліції №2 Миколаївського районного управління ГУНП в Миколаївській області для взяття особи на профілактичний облік та Виконавчий комітет Миколаївської міської ради.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 16.09.2024.

Суддя Г.С.Костюченко