Справа № 283/236/24
Провадження №2/283/264/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 вересня 2024 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі: головуючої судді Саланди О.М. з секретарем судового засідання Кравець Л.Ю., за участю: представника позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції), представника відповідача Драгіциної Т.М. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення невиплаченої одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022 рік та за 2023 рік, -

В С Т А Н О В И В:

18.01.2024 ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що вона працювала у відокремленому підрозділі Київська дирекція залізничних перевезень регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» з липня 2016 року. 05.12.2023 звільнилась. Між адміністрацією Київської дирекції залізничних перевезень та Київським територіальним комітетом профспілки залізничників і транспортних будівельників України укладено Колективний договір на 2001-2005 роки, пролонгований на 2006 - 2023 роки. Норми, умови, гарантії та пільги, що встановлені Колективним договором у відповідності до статті 18 КЗпП України розповсюджуються на всіх працівників Київської дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Південно-Західна залізниця» AT «Укрзалізниця». Пунктом 3.10. Колективного договору установлено, що працівникам дирекції, які безперервно пропрацювали у підрозділах AT «Укрзалізниця» не менше 6 місяців та подали письмову заяву, надавати один раз у календарному році матеріальну допомогу на оздоровлення, як правило, разом із наданням щорічної відпустки, у розмірі шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених Законом на перше січня звітного року. Маючи достатній стаж роботи на залізничному транспорті для отримання матеріальної допомоги, в липні 2022 позивач подавала заяву про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб у відповідності до пункту 3.10. Колективного договору за 2022 рік. 24.12.2022 позивач подавала заяву про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб у відповідності до пункту 3.10. Колективного договору за 2023 рік. Сума матеріальної допомоги на оздоровлення, яку роботодавець мав виплатити становить 30990,00 грн. Однак, відповідач виплату не здійснив, чим грубо порушив права ОСОБА_3 гарантовані колективним договором.

Вимогами позову ОСОБА_3 просить стягнути з акціонерного товариства «Українська залізниця» на її користь невиплачену матеріальну допомогу на оздоровлення за 2022 рік та 2023 рік в розмірі 30990,00 грн. без врахування податків та зборів, та понесені судові витрати за подання позову.

07.02.2024 представником відповідача адвокатом Драгіциною Т.М., яка діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АМ №1071985 від 04.12.2023, подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого заперечила відносно вимог ОСОБА_3 в повному обсязі. Зазначила, що позивачу 11.01.2024 рішенням Малинського районного суду Житомирської області у стягненні невиплаченої одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022 рік відмовлено повністю за безпідставністю. ОСОБА_3 була присутня в залі судового засідання при проголошенні рішення та їй було роз`яснено її право після закінчення воєнного стану звернутися до суду з такими вимогами, якщо АТ «Укрзалізниця» до того часу не проведе з нею відповідний розрахунок. Позивач зловживає процесуальними правами, оскільки в своїй позовній заяві зазначила, що на виконання п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з ти самим предметом та з тих самих підстав. Виплата матеріальної допомоги на оздоровлення передбачена законодавством лише для деяких категорій працівників. Працівники відповідача в перелік працівників, яким виплачується матеріальна допомога на оздоровлення передбачена законодавством, не включені. Акціонерне товариство «Українська залізниця» є юридичною особою, що утворена відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», у розумінні ст.74 ГК України є державним комерційним підприємством. Працівники Акціонерного товариства «Українська залізниця» в переліки працівників, яким виплачується матеріальна допомога на оздоровлення передбачена законодавством України, не включені. Виплата матеріальної допомоги на оздоровлення працівникам відповідача передбачена колективними договорами Залізниці. АТ «Укрзалізниця» є товариством, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Зважаючи на економічну ситуацію в державі, з метою стабілізації фінансово-економічного становища товариства, збереження трудового колективу та своєчасної виплати заробітної плати виникла необхідність запровадження окремих обмежувальних заходів тимчасово на період дії правового режиму воєнного стану та до нормалізації ситуації в товаристві. Рішенням правління АТ «Укрзалізниця» від 14 березня 2022 року було призупиненоздійснення працівникам залізниці додаткових виплат, передбачених галузевою угодою та колективними договорами, зокрема матеріальної допомоги на оздоровлення, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні. Виплати позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022 рік згідно колективного договору призупинено на час воєнного стану. Виконання цього обов`язку відновиться лише після закінчення або скасування воєнного стану. У зв`язку з тим, що воєнний стан в Україні введено з 24.02.2022, то саме з вказаної дати у роботодавців і виникло право на призупинення дії положень колективного договору. Виплата матеріальної допомоги на оздоровлення працівникам Залізниці призупинена на час дії воєнного стану, який продовжував діяти як на час подачі заяви позивача про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення, так і на даний час, а виконання цього обов`язку відновиться після закінчення або скасування воєнного стану.Нарахування суми матеріальної допомоги на оздоровлення ОСОБА_3 не відбулось, оскільки наразі такі виплати призупинені та не здійснюються у цілому нікому з працівників Залізниці. Виплата матеріальної допомоги на оздоровлення та інших додаткових виплат роботодавцем саме призупинена, а не відмінена. Після поновлення виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та інших додаткових виплат, такі виплати, передбачені колективними договорами філій залізниці, будуть виплачені усім працівникам, в тому числі позивачу. Залізниця не є бюджетною організацією та жодним законом України виплата матеріальної допомоги на оздоровлення працівникам залізниці не передбачена, а лише визначена в колективних договорах відповідача, норми якого на період дії воєнного часу призупинені АТ «Укрзалізниця» відповідно до вимог статті 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».Позивачем пропущено строк для звернення до суду з даним позовом. Матеріальна допомога на оздоровлення не входить до заробітної плати (основної та додаткової), належить до інших виплат, згідно ст. 233 КЗпП України строк в який працівник міг звернутися із заявою про вирішення такого трудового спору є тримісячним з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Заява про надання матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022 рік подана позивачем до адміністрації виробничого підрозділу Київська дирекція залізничних перевезень «Південно - Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» 04.07.2022 року. Таким чином, тримісячний строк на право звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду для такої вимоги для неї закінчився. Позивачка звернувся до суду з позовом 04 липня 2023 року, тримісячний строк звернення до суду сплинув, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Вимога позивача про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022 рік має бути судом залишена без задоволення. Відповідач вважає, що законні права та інтереси позивача з підстав та аргументів, викладених позовної заяві - не порушені, дії АТ «Укрзалізниця» відповідають вимогам чинного законодавства, тому заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вимогами відзиву представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача адвокат Драгіцина Т.М. в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі у зв`язку з безпідставністю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно біографічної довідки за підписом заступника начальника служби кадрової та соціальної політики начальника Київського регіонального відділу управління Дубовик Ж., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з липня 2016 року по даний час працює контролером перонним (квитковим) Служби приміських пасажирських перевезень, Відділ обслуговування пасажирів, Виробничий штат Дільниця обслуговування пасажирів по станції Немішаєве (а.с.13).

Згідно з п.3.10 Колективного договору, укладеного між адміністрацією Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» і Дорожнім комітетом профспілки залізничників і транспортних будівельників України, на 2001-2005 роки, пролонгованого на 2006-2023 роки зі змінами та доповненнями, працівникам дирекції, які безперервно працювали у підрозділах АТ «Укрзалізниця» не менше 6 місяців та подали письмову заяву, надавати один раз у календарному році матеріальну допомогу на оздоровлення, як правило, разом із наданням щорічної відпустки, у розмірі шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених Законом на перше січня звітного року (а.с.9-11).

24.12.2022 ОСОБА_3 звернулася до першого заступника начальника виробничого підрозділу Київської дирекції залізничних перевезень із заявою про надання їй матеріальної допомоги на оздоровлення, згідно Колективного договору (а.с.12).

01.11.2023 ОСОБА_3 звернулася до начальника Київської дирекції залізничних перевезень із заявою про надання їй матеріальної допомоги на оздоровлення, згідно Колективного договору (а.с.15).

Наказом (розпорядженням) АТ «Укрзалізниця» № 1948/ОС від 29.11.2023 з ОСОБА_3 припинено трудовий договір (контракт) з 05.12.2023 (а.с.14).

На підтвердження обставин викладених у відзиві на позов, представником відповідача надано до суду витяг з протоколу №Ц-54/31 ком.т. засідання правління АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022, згідно п.1.1.4 якого зазначено, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 призупинено виплату матеріальної допомоги. Виняток складає матеріальна допомога на лікування та на поховання, а також інші види матеріальної допомоги згідно рішень правління, роз`яснення щодо нарахування та виплат яких буде надано додатково директором з управління персоналом та соціальної політики(а.с.29).

Згідно з частиною першою статті15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 10 КЗпП України передбачено, що колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Відповідно до статті 13 КЗпП України, статті 7 Закону України «Про колективні договори і угоди» зміст колективного договору визначається сторонами. У колективному договорі встановлюються взаємні обов`язки роботодавця та працівника, зокрема, щодо форм, системи, розмірів заробітної плати, інших видів трудових виплат ( доплат, надбавок, премій і т. і. ) Колективним договором встановлюються додаткові, порівняно з чинним законодавством і угодами, гарантії.

Статтею 18 КЗпП України передбачено, що положення колективного договору розповсюджуються на усіх працівників підприємства, установи, організації та є обов`язковими для роботодавця і працівника.

Частиною другою статті 97 КЗпП України установлені форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат, що встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими ( регіональними ) угодами.

Як вбачається із матеріалів справи, в абзаці першому пункту 3.10. Колективного договору передбачено надання один раз у календарному році матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб, установлених Законом на перше січня звітного року, працівникам філії, які безперервно працювали у підрозділах АТ «Укрзалізниця» не менше шести місяців та подали відповідну письмову заяву.

Основоположні права громадян, пов`язані з реалізацією права на працю, передбачені статтями 43-46 Конституції України.

У той же час, відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права та свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку із військовою агресією рф на території України введений воєнний стан, який неодноразово продовжений і триває станом на час розгляду цієї справи.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав та свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб визначені положеннями Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до пункту 5 частини 1статті 6 цього Закону в Указі Президента України «Про введення воєнного стану в України» зазначений вичерпний перелік конституційних прав та свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку із введенням воєнного стану, зазначений строк дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» установлено, що на період дії правового режиму воєнного стану можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

15 березня 2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», який набув чинності 24 березня 2022 року, і визначає особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Пунктом 2 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» регламентовано, що під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, установлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Отже положення Законом України «Про правовий режим воєнного стану», які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж КЗпП України, мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» на період воєнного стану дія окремих положень колективного договору може бути зупинена за ініціативою роботодавця.

З витягу з протоколу № Ц-54/31 Ком.т. засідання правління АТ «Укрзалізниця» від 14 березня 2022 року убачається, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні призупинені виплати, передбачені Галузевою угодою, колективними договорами, зокрема, у пункті 1.1.4 вказано: «….. додаткові виплати, що передбачені Галузевою угодою, колективними договорами структурних підрозділів, зокрема, матеріальної допомоги, призупинити. Виняток складає матеріальна допомога на лікування та на поховання, а також інші види матеріальної допомоги згідно рішень правління, роз`яснення щодо нарахування та виплата яких буде надано додатково директором з управління персоналом та соціальної політики».

Оскільки виплати, які є предметом спору у даній справі, передбачені пунктом 3.10 Колективного договору між Державним територіально-галузевим об`єднанням «Південно-Західна залізниця» і Дорожнім комітетом профспілки залізничників і транспортних будівельників України на 2002-2005 роки, пролонгованого на 2006-2023 роки, їх призупинення відповідачем узгоджується із положенням статті 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Вказаний Закон є чинним, не скасований, не визнаний неконституційним, а тому підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Питання правомірності введення державою окремих обмежень під час дії воєнного стану, у тому числі й з урахуванням міжнародних договорів, роз`яснено й у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2022 року у справі № 580/2869/22.

Таким чином виплати позивачці було призупинено, тому звернення з цієї підстави до суду не позбавляє ОСОБА_3 після закінчення воєнного стану звернутися до суду з такими вимогами у випадку, якщо відповідач не проведе із нею відповідний розрахунок.

Керуючись ст. 81, 141, 263-265, 279 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення невиплаченої одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022 рік та за 2023 рік відмовити повністю за безпідставністю.

Роз`яснити ОСОБА_3 її право після закінчення воєнного стану звернутися до суду з такими вимогами, якщо АТ «Укрзалізниця» до того часу не проведе з нею відповідний розрахунок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя: О. М. Саланда