ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 824/72/24

провадження № 61-9520ав24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

за участю секретаря судового засідання - Коржа А. А.,

позивач в арбітражному спорі (стягувач, заявник) - ІНФОРМАЦІЯ_1,

відповідач в арбітражному спорі (боржник) - Ultra Defence Corp,

третя особа в арбітражному спорі (заінтересована особа) - ІНФОРМАЦІЯ_2,

за участі представників заявника: Кримця О. С. та Коваленка В. О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Верховного Суду (м. Київ, проспект Повітряних Сил, 28) апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 червня 2024 року в складі судді Болотова Є. В. у справі за заявою ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 29 лютого 2024 року № 117/2023 у справі за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до Ultra Defence Corp, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_2, про стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань за контрактом,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст вимог заяви

У травні 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулося до суду із заявою про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (далі - МКАС при ТПП України) від 29 лютого 2024 року № 117/2023 у справі за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до Ultra Defence Corp, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, про стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань за контрактом.

Заяву обґрунтовано тим, що рішенням від 29 лютого 2024 року МКАС при ТПП України позовні вимоги ІНФОРМАЦІЯ_1 до Ultra Defence Corp про стягнення 2 059 700,00 дол. США задовольнив частково, стягнув з компанії Ultra Defence Corp штрафні санкції за прострочення виконання контрактних зобов`язань у розмірі 566 940,00 дол. США та 5 609,22 дол. США на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору.

Заявник вважає, що рішення МКАС при ТПП України від 29 лютого 2024 року суперечить публічному порядку України, оскільки арбітражний суд неправильно витлумачив положення контракту на надання послуг від 12 вересня 2022 року № 21/2-15-КІ-22, укладеного між ІНФОРМАЦІЯ_1 та Ultra Defence Corp, не взяв до уваги позицію позивача щодо причинно-наслідкового впливу неналежного виконання зобов`язань Ultra Defence Corp, не взяв до уваги особливості контракту та його мету, а також правову основу здійснення діяльності ІНФОРМАЦІЯ_1.

Короткий зміст ухвали апеляційного суду як суду першої інстанції

Ухвалою від 24 червня 2024 року Київський апеляційний суд відмовив у задоволенні заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішення МКАС при ТПП України від 29 лютого 2024 року № 117/2023 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до Ultra Defence Corp, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_2, про стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань за контрактом.

Відмовляючи у задоволенні заяви ІНФОРМАЦІЯ_1, суд першої інстанції керувався тим, що МКАС при ТПП України мав компетенцію на розгляд спору між сторонами, про що свідчить пункт 12.2 контракту від 12 вересня 2022 року № 21/2-15-КІ-22.

Водночас суд першої інстанції дійшов висновку, що заявник не довів, що оскаржуване рішення арбітражного суду впливає на суспільні, економічні та соціальні основи діяльності держави Україна або вказане рішення завдасть шкоди суверенітету чи безпеці держави Україна, а отже, порушує публічний порядок України. Рішення МКАС при ТПП України від 29 лютого 2024 року фактично поширює свою дію виключно на компанію Ultra Defence Corp, а встановлені цим рішенням обставини стосуються порядку виконання зобов`язань, які виникли між учасниками справи на підставі укладеного ними контракту. Тому суд вважав, що зазначене рішення МКАС при ТПП України від 29 лютого 2024 року не суперечить публічному порядку України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з цією ухвалою, 03 липня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_1 подало до Верховного Суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 24 червня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким вимоги ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити в повному обсязі.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою від 04 липня 2024 року Верховний Суд відкрив апеляційне провадження у цій справі та витребував її матеріали із Київського апеляційного суду. Витребував з МКАС при ТПП України справу № 117/2023. Надіслав іншим учасникам справи копію апеляційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснив їм право подати відзив на апеляційну скаргу.

У липні 2024 року витребувані справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою від 30 липня 2024 року Верховний Суд закінчив підготовчі дії у справі та призначив справу до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що апеляційний суд як суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про те, що рішення МКАС при ТПП України від 29 лютого 2024 року фактично поширює свою дію виключно на компанію Ultra Defence Corp, а встановлені цим рішенням обставини стосуються порядку виконання зобов`язань, які виникли між учасниками справи на підставі укладеного ними контракту.

Вказує на те, що заява містила чітке трактування договірних відносини між сторонами та розкривала суть порушення публічного порядку України, зокрема зазначалось, що МКАС при ТПП України, визнавши порушення відповідача за специфікацією № 1, не взяв до уваги ту обставину, що невиконання відповідачем умов специфікації № 1 не може розглядатись окремо від умов контракту в цілому, оскільки його мета полягала не в забезпеченні господарських потреб ІНФОРМАЦІЯ_1, а була спрямована на забезпечення національної безпеки і оборони, для використання у Збройних Силах України. Не взявши до уваги вказані доводи, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що рішення МКАС при ТПП України від 29 лютого 2024 року не суперечить публічному порядку України.

Крім того, заявник зазначає, що Київський апеляційний суд в оскаржуваній ухвалі неправильно визначив ознаки порушення публічного порядку України, які полягають у неналежному виконанні відповідачем оборонного контракту, попри відому відповідачу мету та кінцевого споживача послуг за контрактом. Не виконавши свій обов`язок за частиною контрактних зобов`язань, відповідач обумовив невиконання контракту в цілому, що, у свою чергу, спричинило неотримання ІНФОРМАЦІЯ_3 відремонтованих товарів оборонного призначення, яке, безумовно, вплинуло на незалежність, цілісність, самостійність й недоторканність України. Своїм рішенням МКАС при ТПП України встановив факт цих порушень, при цьому обмежившись нарахуванням штрафних санкцій за частиною наданих послуг, не взявши до уваги мету договірних зобов`язань сторін, яка за своїм визначенням прямо підпадає під визначення публічного порядку України.

Відступлення та неналежне виконання контрагентами оборонних договорів прямо порушує публічний порядок України, що вимагає понесення такими контрагентами максимальної міри можливого негативного впливу, зокрема і нарахування штрафних санкцій.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

14 серпня 2024 року Ultra Defence Corp в особі адвоката Огарова Є. В. подало до Верховного Суду відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує на те, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки Київський апеляційний суд як суд першої інстанції забезпечив повний і всебічний розгляд справи й ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення, а доводи скарги висновків суду не спростовують. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Заявник вказує, що оскаржуване рішення МКАС при ТПП України не є рішенням іноземного арбітражу, а також, враховуючи, що відповідно до контракту матеріальним правом, що застосовується за контрактом, є матеріальне право України, оскаржуване рішення прийнято на підставі законодавства України, в оскаржуваному рішенні відсутня колізія норм права різних країн, а отже, порушення публічного порядку України, враховуючи ці обставини, є неможливим.

Крім того, оскаржене рішення ухвалено у спорі, передбаченому арбітражною угодою, та щодо боржника як окремої юридичної особи і самостійного учасника господарського обороту, тому виконання зазначеного рішення не суперечить публічному порядку України, не загрожує її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканності, конституційним правам, свободам, гарантіям.

Фактичні обставини справи

07 жовтня 2022 року між ІНФОРМАЦІЯ_1 (замовник) та ІНФОРМАЦІЯ_1 (виконавець) укладено контракт № 370/3/5/2/1/305 про закупівлю послуг за державні кошти, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надати замовникові послуги з ремонту і технічного обслуговування ІНФОРМАЦІЯ_5 (відновлювальний ремонт до ІНФОРМАЦІЯ_4) спеціального призначення за номенклатурою, у кількості, у терміни та за цінами, які зазначені у календарному плані надання послуг (додаток 1 до контракту), що є невід`ємною частиною цього контракту, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги (а. с. 78-91).

12 вересня 2022 року між ІНФОРМАЦІЯ_1 (замовник) та Ultra Defence Corp (виконавець), ІНФОРМАЦІЯ_2 (підрядник) укладено контракт на надання послуг № 21/2-15-КІ-22 (а. с. 63-77).

Відповідно до пункту 2.1 контракту виконавець надає через замовника для кінцевого споживача послуги військового призначення з ремонту ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі - товар) та їх приведення у боєздатний стан на виробничих потужностях, які авторизовані оригінальним виробником товару до технічної документації виробника товару, найменування, кількість та вартість яких зазначені у додатках № 1 та № 2 до контракту, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги на умовах і в строки, передбачені контрактом.

Відповідно до пунктів 2.2, 2.3 контракту товар, щодо якого надаються послуги, у кількості, зазначеній у специфікаціях (додатки № 1 та № 2до контракту), є власністю кінцевого споживача - Міністерства оборони України.

Відповідно до пункту 2.4 контракту мета кінцевого використання послуг - для забезпечення національної безпеки і оборони, для використання у Збройних Силах України.

Відповідно до пункту 12.2 контракту усі суперечності чи претензії, що виникають із цього контракту або у зв`язку з ним, включаючи спори щодо його дійсності, порушення, припинення чи недійсності, вирішуються у МКАС при ТПП сторони - ініціатора такого врегулювання, за його правилами. Матеріальним правом, що застосовується за контрактом, є матеріальне право України.

Рішенням від 29 лютого 2024 року в справі № 117/2023 МКАС при ТПП України позовні вимоги ІНФОРМАЦІЯ_1 до Ultra Defence Corp про стягнення 2 059 700,00 дол. США штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань за контрактом від 12 вересня 2022 року № 21/2-15-КІ-22, за участю ІНФОРМАЦІЯ_2, задовольнив частково, стягнув з компанії Ultra Defence Corp штрафні санкції за прострочення виконання контрактних зобов`язань у розмірі 566 940,00 дол. США та 5 609,22 дол. США на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору (а. с. 13-62).

Позиція Верховного Суду

У частині другій статті 24 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

Зазначене кореспондується із положенням частини другої статті 351 ЦПК України, якою врегульовано перелік судів апеляційної інстанції.

У частині першій статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, беручи до уваги пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки його ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права

Підстави оскарження рішення арбітражного суду

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 454 ЦПК України сторони мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу. Рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути оспорено в порядку, передбаченому цим розділом, якщо місце арбітражу знаходиться на території України. Заява про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного загального суду за місцезнаходженням арбітражу.

У частині першій статті 459 ЦПК України передбачено, що рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасоване судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Відповідно до частини другої статті 459 ЦПК України, яка узгоджується із частиною другою статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо: 1) сторона, що подала заяву про скасування, надасть докази того, що: а) одна із сторін в арбітражній угоді була недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або б) її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або в) рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали закону; 2) суд визначить, що: а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або б) арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Тлумачення змісту статті 459 ЦПК України свідчить, що тягар доведення наявності підстав для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу покладається на сторону, яка звертається із заявою про скасування такого рішення.

Державні суди і міжнародний комерційний арбітраж як юрисдикційні форми захисту цивільних прав є незалежними один від одного.

Передумовою цього є визнання обов`язковості арбітражної угоди (стаття 3 Нью-Йоркської конвенції 1958 року, стаття 5 Конвенції про зовнішньоторговельний арбітраж, статті 7 і 8 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», пункт 6 частини першої статті 257 ЦПК України).

Водночас арбітражний розгляд справи як інститут приватного вирішення спору не виключає взаємодії із державними судами.

Згідно із законодавством України державні суди виконують щодо міжнародного комерційного арбітражу дві функції: функцію сприяння і функцію контролю.

Остання передбачає, зокрема, перевірку законності арбітражного рішення, що здійснюється під час розгляду заяви про скасування арбітражного рішення або про визнання і надання дозволу на виконання арбітражного рішення.

Рішення національного суду про скасування арбітражного рішення може бути винесено лише за наявності (доведеності) однієї з підстав, передбачених частиною другою статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», частиною другою статті 459 ЦПК України.

Отже, законодавство України, допускаючи оспорювання рішення міжнародного комерційного арбітражу, шляхом подання заяви про його скасування, визначає вичерпний перелік підстав, за наявності однієї з яких арбітражне рішення може бути скасоване.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачено в цьому Законі.

Таким чином, під час розгляду справ про скасування рішень міжнародного комерційного арбітражу, повноваження національного суду є обмеженими, оскільки національний суд не має повноважень з перегляду рішень міжнародного комерційного арбітражу по суті вирішення спору, вдаватися в його повну перевірку чи переоцінку.

Щодо компетенції МКАС при ТПП України на розгляд спору між сторонами

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітраж - будь-який арбітраж (третейський суд) незалежно від того, чи утворюється він спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» сторони можуть на свій розсуд домовитись про місце арбітражу. У разі відсутності такої домовленості місце арбітражу визначається третейським судом з урахуванням обставин справи, включаючи фактор зручності для сторін.

Згідно з положеннями статті 16 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» питання про компетенцію МКАС при ТПП України у кожній конкретній справі вирішує склад арбітражного суду, який розглядає спір (The principle of «competence-competence»).

Отже, на практиці наведений принцип реалізується таким чином, що сам арбітражний суд має тлумачити зміст арбітражної угоди з метою визначення наявності чи відсутності у нього (суду) компетенції на розгляд конкретної справи.

Відповідно до пункту 12.2 контракту від 12 вересня 2022 року № 21/2-15-КІ-22, укладеного між ІНФОРМАЦІЯ_1 (замовник) та Ultra Defence Corp (виконавець), ІНФОРМАЦІЯ_2 (підрядник), усі суперечності чи претензії, що виникають із цього контракту або у зв`язку з ним, включаючи спори щодо його дійсності, порушення, припинення чи недійсності, вирішуються у МКАС при ТПП сторони - ініціатора такого врегулювання, за його правилами. Матеріальним правом, що застосовується за контрактом, є матеріальне право України.

Отже сторони у письмовій формі висловили арбітражне застереження, відповідно до якого будь-який спір, розбіжності або вимога щодо договору підлягають розгляду у МКАС при ТПП сторони - ініціатора такого врегулювання, за його правилами. Також сторони узгодили, що матеріальним правом, що застосовується за контрактом, є матеріальне право України.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що МКАС при ТПП України мав компетенцію на розгляд спору між сторонами.

Щодо порушення публічного порядку

Аргументи апеляційної скарги про те, що рішення МКАС при ТПП України від 29 лютого 2024 року в справі № 117/2023, яким позовні вимоги ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено частково та стягнено з компанії Ultra Defence Corp штрафні санкції за прострочення виконання контрактних зобов`язань у розмірі 566 940,00 дол. США та 5 609,22 дол. США на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору, порушує публічний порядок України, оскільки неналежне виконання відповідачем контрактних зобов`язань призвело до неотримання ІНФОРМАЦІЯ_3 відремонтованих товарів оборонного призначення, яке безумовно, вплинуло на незалежність, цілісність, самостійність і недоторканність України, що вимагає застосування до відповідача нарахування штрафних санкцій у повному обсязі, не можуть бути взяті колегією суддів до уваги з огляду на таке.

Відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини другої статті 459 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо суд визначить, що арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

У постанові Верховного Суду від 23 липня 2018 року в справі № 796/3/2018 вказано, що під публічним порядком слід розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканності й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо).

Публічний порядок будь-якої країни включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава бажає захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави (правила про публічний порядок); обов`язок держави з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями. Це ті незмінні принципи, які виражають стабільність міжнародної системи, у тому числі суверенітет держави, невтручання у внутрішні справи держав, забезпечення територіальної цілісності тощо.

Застереження про порушення публічного порядку як підстава для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу є механізмом, який закріплює пріоритет державних інтересів над приватними, охороняє суспільні відносини від негативних впливів на них. Тобто правова концепція публічного порядку існує для того, щоб захистити державу від іноземних арбітражних рішень, які порушують чинні в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя, які діють у державі. Ці положення покликані встановити правовий бар`єр на шляху рішень, ухвалених всупереч фундаментальним процесуальним і матеріально-правовим принципам, на яких тримається публічний порядок.

Враховуючи наведене, посилання на порушення публічного порядку може мати місце тільки у випадках, коли арбітражне рішення суперечить основам правопорядку держави.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що доводи заявника щодо порушення арбітражним рішенням публічного порядку України зводяться до незгоди з правильністю вирішення спору по суті та не свідчать про порушення публічного порядку.

Обставини, встановлені рішенням МКАС при ТПП України від 29 лютого 2024 року, не стосуються суспільних, економічних та соціальних основ держави Україна. Доказів того, що саме невиконання відповідачем зобов`язань, передбачених контрактом, вплинуло нанезалежність, цілісність, самостійність і недоторканність України у цій ситуації, матеріали справи не містять. Оспорюване рішення МКАС при ТПП України ухвалено у спорі, передбаченому арбітражною угодою, та виключно щодо боржника як окремої юридичної особи та самостійного учасника господарського обороту, тому виконання зазначеного рішення не суперечить публічному порядку України, її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканності, конституційним правам, свободам, гарантіям, що спростовує доводи апеляційної скарги у цій частині.

Вчасне надання послуг військового призначення з ремонту гаубиць М109Lщодо забезпечення їх експлуатації для оборони країни є вкрай важливим для держави та населення особливо на сучасному етапі. Водночас невиконання цих функцій не тягне за собою порушення публічного порядку України, без надання конкретних доказів порушення такого порядку та причинно-наслідкового зв`язку.

Заявник не надав суду доказів, що арбітражне рішення впливає на суспільні, економічні та соціальні основи діяльності держави Україна або вказане рішення заподіє шкоду суверенітету чи безпеці держави Україна, а отже, порушує публічний порядок України.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачено в цьому Законі.

Таким чином, під час розгляду справ про скасування рішень міжнародного комерційного арбітражу повноваження національного суду є обмеженими, оскільки національний суд не має повноважень з перегляду рішень міжнародного комерційного арбітражу по суті вирішення спору, вдаватися в його повну перевірку чи переоцінку.

Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 27 липня 2023 року у справі № 824/140/22 (провадження № 61-2953ав23) та від 13 липня 2023 року у справі № 824/20/23 (провадження № 61-6611ав23).

Отже, доводи заявника про неправомірність рішення МКАС при ТПП України від 29 лютого 2024 року в справі № 117/2023 щодо нарахування штрафних санкцій за невиконання зобов`язань за контрактом, не можуть бути взяті до уваги, оскільки Верховний Суд не має повноважень з перегляду рішень міжнародного комерційного арбітражу по суті вирішення спору, вдаватися в його повну перевірку чи переоцінку.

Таким чином, розглянувши справу в межах доводів заяви, надавши правову оцінку доводам сторін у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність належних та достатніх правових підстав для скасування рішення МКАС при ТПП України від 29 лютого 2024 року в справі № 117/2023.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, Верховний Суд як суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому не встановив підстав для її задоволення.

Щодо розподілу судових витрат

Статтею 382 ЦПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається, в тому числі із розподілу судових витрат.

Оскільки оскаржуване судове рішення апеляційного суду як суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, то підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, немає.

Керуючись статтями 24, 351, 367, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 24 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко