Справа № 182/7426/23
Провадження № 2/0182/310/2024
У Х В А Л А

Іменем України

12.09.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді Рунчевої О.В.

розглянувши у м. Нікополі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з 27.12.2023 року знаходиться цивільна справа за вказаною вище позовною заявою.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідачу надано строк для підготовки відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.05.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження по справі.

20.06.2024 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_3 надійшло клопотання про зупинення провадження по справі у зв`язку з перебуванням відповідача у складі Збройних Сил України. На підтвердження даного факту надала суду посвідчення про відрядження офіцера 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 до населеного пункту Новоолександрівка Дніпропетровської області терміном 14 діб з 17.06.2024 року по 30.06.2024 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судоми учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України:

1.Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі:

2) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду.

У постанові Верховного Суду України 07.10.2015 року в справі №6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження в справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року в справі №461/5209/19 зазначено: « Пунктом 2 частини першої ст.251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява про зупинення провадження у справі № 461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Вказана правова позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 21 грудня 2022 року в справі №456/2541/19.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан о 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено.

Згідно з вимогами статті 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що військове формування це створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №305 від 01.11.2023 року, молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 призначено офіцером 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , ВОС 3400023, з 02.11.2023 року зараховано на продовольче забезпечення військової частини, відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом.

Натомість, надане посвідчення про відрядження ОСОБА_1 до населеного пункту Новоолександрівка Дніпропетровської області не свідчить про регулярність відряджень для виконання бойових завдань безпосередньо в зоні бойових дій.

Окрім того, відповідно до ч.1ст. 251 ЦПК України, суд не вбачає передбаченої законом неможливості розгляду зазначеної справи на період знаходження відповідача на військовій службі, оскільки від імені та в його інтересах діє представник - адвокат Нємна Т.І. Суд також не вбачає підстав зупинення провадження, враховуючи, що відповідач не позбавлений можливості здійснити реалізацію наданих йому ЦПК України прав, зокрема, шляхом листування, приймати участь у розгляді справи через представника, що й було ним реалізовано під час звернення до суду із заявою про зупинення провадження у справі.

Крім того, межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Із матеріалів даної справи вбачається, що справа перебуває в провадженні суду з 27.12.2023 року. Наведене, у свою чергу, свідчить про те, що зупинення провадження у справі призведе до порушення розумних строків розгляду справи та порушить права сторін на своєчасність її розгляду.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши практику Верховного Суду України, приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 251, п.2 ч.1 ст. 253, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про зупинення провадження по справі - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: О. В. Рунчева