ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ
09 вересня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,
за участі секретаря Омельчук С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Фастів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадщину,-
В травні року адвокат Дьячук Наталія Валеріївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно.
У позовній заяві позивач посилається на наступні обставини. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Нове життя» на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області розміром 2,7 в умовних кадастрових гектарах (сертифікат серії КВ № 0154746 від 14.12.1996). ОСОБА_3 заповіт не складав, а тому право на спадкування за законом одержали ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , як спадкоємці першої черги (діти спадкодавця). Позивачі на час відкриття спадщини постійно проживали зі спадкодавцем, тому в силу ч.3 ст.1268 ЦК України вони є такими, що прийняли спадщину. Разом з тим, 18 лютого 2020 року нотаріусом винесено постанову про відмову позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), оскільки нотаріусу не надано оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно на ім`я спадкодавця, і це унеможливлює вчинення нотаріальної дії.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2024 матеріали цивільної справи надійшли в провадження судді Ковалевській Л.М.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2024 року провадження по даній справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого провадження.
Ухвалою суду від 17.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового засідання.
04.07.2024 електронною поштою від представника відповідача Кожанської селищної ради В.Сажко надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечували.
Представник позивача адвокат Дьячук Н.В. в судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи повідомлена належним чином, до канцелярії суду подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутності та підтримання позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що 11.06.2014 виконавчим комітетом Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області складено відповідний актовий запис № 20 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.21).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Нове життя» на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області розміром 2,7 в умовних кадастрових гектарах (сертифікат серії КВ № 0154746 від 14.12.1996).
ОСОБА_3 за життя заповіт не складав, а тому в силу приписів до ст. силу ст.ст. 1223, 1261 ЦК України право на спадкування за законом одержали позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , як спадкоємці першої черги (діти спадкодавця).
На час відкриття спадщини позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_1 постійно проживали зі спадкодавцем ОСОБА_3 , і впродовж шести місяців з часу відкриття спадщини не заявили про відмову від неї, тому в силу ч.3 ст.1268 ЦК України вони є такими, що прийняли спадщину.
18 лютого 2020 року приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Куцевол Н.М. за заявами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_1 відкрито спадкову справу № 2/2020, яка витребувана судом у приватного нотаріуса та досліджена в судовому засіданні.
Постановою приватного нотаріуса Куцевол Н.М. від 05.04.2024 року ОСОБА_1 і ОСОБА_1 , а постановою приватного нотаріуса Куцевол Н.М. від 24.04.2024 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Постанова нотаріуса обґрунтована тим, що позивачами не надано оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно на ім`я спадкодавця, і це унеможливлює вчинення нотаріальної дії.

Постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину є обґрунтованою, оскільки викладені в ній обставини, згідно з п.п. 4.12, 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.12 та ст. 49 Закону України „Про нотаріат є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.08 „Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналогічну позицію викладено і в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.13 № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, згідно з п. 3.1 якого визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку.

Відповідно до п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.13 № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя набув у власність право на земельну частку (пай), оскільки отримав 14 грудня 1996 року сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0154746, на підставі розпорядження Фастівської районної державної адміністрації від 02 грудня 1996 року № 784 (зареєстрований сертифікат в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 429). Але за життя спадкодавця сертифікат було втрачено.

Згідно з довідкою ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області № ПІ-211/0-213/0/63-24 від 04.03.2024 року відповідно до Книги № 2 реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) міститься запис про реєстрацію сертифікату на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 22-25).

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з ч. 3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст. 1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України). Об`єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6-47/0/9-12 від 10.07.2012, судам слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно статтею 95 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно є доведеними та обґрунтованими, а тому, підлягають до задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 223, 258-259, 264-265 ЦПК України, ст. ст.15, 16, 1216, 1218, 1222, 1223, 1258, 1261, 1267, 1268, 1278 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.13 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Кожанської селищної ради про визнання права на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , в рівних частках (по 1/3 за кожним) право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Нове життя» на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області розміром 2,7 в умовних кадастрових гектарах (згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0154746, виданого 14 грудня 1996 року на підставі розпорядження Фастівської районної державної адміністрації від 02 грудня 1996 року № 784, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 429) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М.Ковалевська