Справа № 604/1137/24
Провадження № 2/604/405/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

за участю секретаря Феньо О.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в с-щі Підволочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Скалатської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

у с т а н о в и в :

12 серпня 2024 року до Підволочиського районного суду Тернопільської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Скалатської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки та житловий будинок АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла ОСОБА_1 . Позивач подалав заяву про прийняття спадщини за заповітом, отримав свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, проте нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки право власності спадкодавця на будинок не підтверджено. Враховуючи викладене позивач просив визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності; представник позивачки позов підтримує, відповідач позов визнає повністю.

Згідно чч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у підготовчому засіданні.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Скалатською міською радою Тернопільського району Тернопільської області 10.01.2024.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є позивач ОСОБА_1 , спадкоємці, які мали б право на обов`язкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України, відсутні.

ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини 29.01.2024.

ОСОБА_1 отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на грошові кошти, земельні ділянки.

Разом з тим, приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Вольтер І.П. відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії: видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Судом встановлено, що згідно з довідкою старости Полупанівського старостинського округу №5-19 від 31.01.2024, домовлодіння в АДРЕСА_1 належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

07.03.2024 за заявою позивача виготовлено технічний паспорт на вказаний будинок.

Згідно з довідкою №50 від 07.03.2024, виданою БТІ Підволочиського району, за адресою: АДРЕСА_1 , право власності не зареєстровано.

За вищевикладених обставин судом встановлено неможливість оформлення ОСОБА_1 своїх спадкових прав та отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок.

Таким чином, права та інтереси позивача підлягають захисту в судовому порядку згідно ст. 4 ЦПК України.

Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст.1223 ЦК України ).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України).

Аналізуючи в сукупності обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13 81, 89, 141, 223, 263, 265, 354-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Скалатської міської ради про визнання права власності на спадкове майнозадовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , загальною площею 51,6 кв.м, житловою площею 37,1 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. М. Сіянко