Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/241/24
Провадження № 2/528/214/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 вересня 2024 року м. Гребінка

05 вересня 2024 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді - Татіщевої Я.В., секретаря Трохименка В.В., розглянувши у приміщенні суду м. Гребінка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ТОВ «Українська універсальна біржа» про визнання договору міни нерухомого майна дійсним та про визнання права власності на 1/2 частину будинку, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ «Українська універсальна біржа», про визнання договору міни нерухомого майна дійсним та про визнання права власності на 1/2 частину будинку.

Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що 15.09.1999 року було укладено договір міни №НМНГР-125 між ОСОБА_4 , яким належну їй квартиру АДРЕСА_1 , вона обміняла на 1/2 частину житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_5 .

Зазначає, що Договір міни сторони вирішили оформити на Українській універсальній біржі, кваліфіковані працівники якої запевняли, що договори зареєстровані на біржі, згідно із Законом України «Про товарну біржу», мають повну юридичну силу без послідуючого нотаріального посвідчення.

Вказує, що усі істотні умови, що притаманні договору міни нерухомого майна сторони виконали: вона передала ОСОБА_5 свою квартиру, а прийняла у власність 1/2 частину вищевказаного будинку. З того часу вона володіє і користується своєю частиною будинку, утримує його в належному для проживання стані, а тому, вважає, що угода між ними фактично відбулася. Втім, як з`ясувалося, належним чином права власності вона не набула, оскільки, як пояснили їй в нотаріальній конторі та державній реєстраційній службі, між сторонами не дотримана форма правочину, передбачена вимогами цивільного законодавства України.

Зазначає, що сторона у договорі ОСОБА_5 помер, а тому вона вважає за необхідне залучити відповідачами у даній справі його дітей, Резнера ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Вказала, що з метою захисту своїх охоронюваних законом інтересів вона вимушена звернутися до суду з позовом про визнання договору міни дійсним та про визнання права власності на нерухоме майно.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, надали письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі Резнер ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, надали письмові заяви про визнання позову, в яких не заперечували щодо задоволення позовних вимог позивача.

Представники третьої особи ТОВ «УУБ» у судове засідання не з`явився, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі суду не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд ухвалює судове рішення у разі визнання позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.09.1999 року між ОСОБА_5 , що діяв через брокерську контору № 009 та ОСОБА_7 , що діяла через брокерську контору №10, було укладено Договір Міни №НМНГР-125, відповідно до умов якого ОСОБА_5 належну йому 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належала йому на підставі Свідоцтва № НОМЕР_1 на право особистої власності на жилий будинок, що видане Виконавчим комітетом Гребінківської міської ради 05.02.1997 року, та зареєстроване в Лубенському МБТІ в р.к. №26, р.№3462, який в цілому складається з: А-1» - житлового будинку (житлова площа 40,2 кв. м), «Б» - сараю, «б» - погрібу, «В» - гаражу, «Г» - вбиральні, «Д» - сараю, «Е,е» - літньої кухні з прибудовою, «№1» - колодязю, «№2» - паркан, «№3» - паркан, «І» - відмостка, поміняв на квартиру АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_7 , та яка належить їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідчене Гребінківською державною нотаріальною конторою 04.02.1997 року, р.№22, р.№2454, яка в цілому складається з: однієї житлової кімнати, житловою площею 16,2 кв.м., загальною площею 31,6 кв.м., корисною площею 31,6кв.м. (а.с.14-14 зврт.).

Вказаний вище договір Міни оформили на Українській універсальній біржі, згідно із Законом України «Про товарну біржу».

Відповідно до Довідки №1021 від 06.07.2023 року, виданої Комунальним підприємством «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», станом на 29.12.2012 року, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 в КП «Лубенське МБТІ» зареєстровано в книзі № 26 за реєстровим номером № 3462 за: ОСОБА_8 1/2 частина згідно Свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, видане державним нотаріусом Гребінківської ДНК 19.03.1997 року за реєстровим №468; ОСОБА_7 1/2 частина згідно Договору міни №НМНГР 125, виданому Українською універсальною біржою 15.09.1999 року (а.с. 19).

Відповідно до Інформаційної довідки №2618 від 10.07.2023 року, виданої ФОП ОСОБА_9 , житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований в КП «Лубенський МБТІ» та складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею 76,8 кв. м, житловою площею 40,2 кв. м), «Б» - сараю, «б» - погрібу, «В» - гаражу, «Г» - вбиральні, «Д» - сараю, «Е» - літньої кухні, «е» - прибудови «№1» - колодязю, «№2» - огорожі, «№3» - огорожі, «І» - вимощення. Згідно примітки зміни та переобладнання відсутні (а.с.18-18 зврт.).

Судом встановлено, що позивач 23.09.2003 року, після укладення шлюбу, змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 » (а.с.08-08зврт.).

Із Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , що видане Гребінківським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №114, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 (а.с.54).

Той факт, що ОСОБА_5 був батьком ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим 07.12.1974 року Гребінківським відділом ЗАГС Полтавської області (а.с.55 зврт.).

Із матеріалів спадкової справи № 224, що була заведена 18.06.2000 року Гребінківською ДНК, та копію якої надано Полтавським обласним державним нотаріальним архів з метою виконання ухвали про витребування доказів, вбачається, що після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина. Заяви про прийняття спадщини подали: ОСОБА_13 (син спадкодавця), ОСОБА_14 (донька спадкодавця) та ОСОБА_15 (дружина спадкодавця) (а.с. 51-52).

Відповідно до ст. 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 716 ЦК України до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно із ст.ст. 655, 656 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. До договору купівлі-продажу на біржах застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня.

Угоди зареєстровані на біржі не потребують нотаріального засвідчення. На підставі ч. 4 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

У відповідності з ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно частини 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є - визнання права.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 220, 328 ч. 1, 392, 716, 1216,1217, 1268 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ТОВ «Українська універсальна біржа» про визнання договору міни нерухомого майна дійсним та про визнання права власності на 1/2 частину будинку - задовольнити повністю.

Визнати договір міни № НМНГР-125 від 15.09.1999 року квартири АДРЕСА_1 та 1/2 частини житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею 76,8 кв. м, житловою площею 40,2 кв. м), «Б» - сараю, «б» - погрібу, «В» - гаражу, «Г» - вбиральні, «Д» - сараю, «Е» - літньої кухні, «е» - прибудови «№1» - колодязю, «№2» - огорожі, «№3» - огорожі, «І» - вимощення, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_3 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею 76,8 кв. м, житловою площею 40,2 кв. м), «Б» - сараю, «б» - погрібу, «В» - гаражу, «Г» - вбиральні, «Д» - сараю, «Е» - літньої кухні, «е» - прибудови «№1» - колодязю, «№2» - огорожі, «№3» - огорожі, «І» - вимощення.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 12 вересня 2024 року.

Суддя Я. В. Татіщева