Провадження № 2/522/6327/24
УХВАЛА

13 вересня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Одеської міської ради, про виділ в натурі частини із майна, що є спільній частковій власності, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності, -

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Одеської міської ради, про виділ в натурі частини із майна, що є спільній частковій власності, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності.

Отримавши позовну заяву, суд перевіряє її відповідність вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Під час вивчення матеріалів указаної позовної заяви судом встановлено її невідповідність вимогам цивільного процесуального законодавства, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Тобто чиним законодавством визначено обов`язок позивача, зокрема, зазначити у позовній заяві реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), якщо такий у фізичної особи наявний або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі).

Проте у порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України відповідачів, при цьому зазначено лише їх адресу проживання.

У позовній заяві позивач указує, що реєстраційні номери облікової картки платників податків відповідачів йому невідомі. При цьому не зазначає номер і серію паспорта відповідачів, як і не зазначає чи відомі йому такі відомості.

Разом з тим, відсутність у позивача відомостей про РНОКПП відповідачів не позбавляє позивача обов`язку зазначити інформацію про відповідачів відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві, оскільки саме позивач визначає особу, до якої пред`являє позов та у зв`язку з цим зобов`язаний зазначити у позовній заяві відомості, які ідентифікують особу відповідача.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідно до відповідей відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, наданих на запит суду у відповідності до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, для надання відомостей про місце реєстрації відповідачів необхідно вказати дані, які ідентифікують особу.

У разі відсутності даних, що ідентифікують особу відповідачів (серії та номера паспорта, номера РНКОПП) суд позбавлений можливості виконати вимоги закону та перевірити реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі (ст. 16 Закону України «Про захист персональних даних») та ідентифікувати особу, до якої пред`явлено позов.

Що стосується посилання позивача на подання ним клопотання про витребування судом з Бюро технічної інвентаризації документів, в яких можуть міститися персональні дані відповідачів, то можливість розгляду клопотання про витребування доказів передбачена процесуальним законом лише після відкриття провадження у справі за позовом, який відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Таким чином, позивачу необхідно привести позовну заяву у відповідність до вимог чинного законодавства та зазначити номер і серію паспорта або номер облікової картки платника податків відповідачів.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом № 3674-VI.

Згідно із ч. 1 ст. 4 цього Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, заявленої фізичною особою або фізичною особою підприємцем, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2024 року встановлено у розмірі 3 028 грн.

Як слідує із позовної заяви, позивач заявляє вимоги про виділення йому в натурі, в окрему інвентарну одиницю, частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у наступному складі: літ. «Б, В2» - житловий будинок, «Ч, Л» - веранди, «Ф, М» - альтанки, «Д1» - літня кухня, «У» - вбиральня, «Ц» - сарай, І мостіння; визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 150,6 кв.м., житловою площею 101, 2 кв.м., який складається з літ. «Б, В2» - житловий будинок, «Ч, Л» - веранди, «Ф, М» - альтанки, «Д1» - літня кухня, «У» - вбиральня, «Ц» - сарай, І мостіння та про припинення права спільної часткової власності ОСОБА_1 на 8/100, 3/20, 8/100 та 7/100 домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , яке складається в цілому з трьох житлових будинків під літерами «А, Б, В», надвірних споруд: «Л» - веранди, «Д1, Е» - літніх кухонь, «Д2» - гаражу, «З, О, С, Ц, Р» - сараїв, «Ф, Т» - альтанки, №1-11 огорожі, І-ІV мостіння, які розташовані на земельній ділянці площею 1 280 кв. м.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Позивачем у позовній заяві визначено ціну позову у розмірі 1 318 400 грн, що становить, як зазначає позивач, сукупність договірної та оціночної вартості часток, набутих на підставі договорів.

Натомість, дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Датою оцінки є дата, за станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача.

Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення розміру судового збору, який повинен сплатити позивач при зверненні до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності- суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Відтак, ціна позову, визначена позивачем у позовній заяві у розмірі 1 318 400 грн є такою, що не відповідає дійсній вартості спірного майна.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Отже у разі, якщо встановлена позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Тому, оскільки позивачем визначено ціну позову, яка не відповідає дійсній вартості спірного майна, суд, відповідно до положень ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», встановлює позивачу максимальну суму судового збору, що встановлена законом за подання позову майнового характеру фізичною особою, а саме у розмірі 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 15 140 грн з можливістю повернення суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

До позовної заяви позивачем додано квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № СВ 08589097/1 від 29.07.2024 про сплату судового збору на суму 13 184 грн, тому позивачу слід доплатити судовий збір у розмірі 1 956 грн та надати суду докази на підтвердження доплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та встановити позивачу строк для усунення виявлених недоліків поданої позовної заяви.

Реквізити суду на оплату судового збору:

Отримувачкоштів ГУК в Од.обл./Приморський р-н/22030101 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526 Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.) Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунокотримувача UA0015758 Код класифікаціїдоходів бюджету 22030101.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Одеської міської ради, про виділ в натурі частини із майна, що є спільній частковій власності, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків поданої позовної заяви.

У разі неусунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА