Провадження 2/557/320/2024
Справа 557/1083/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року с-ще Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді Оленич Ю.В.,

секретар судового засідання Слюсарчук І.В.,

номер справи 557/1083/24,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в с-ще Гоща цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

У липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено, що 30 листопада 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі ТОВ «Авентус Україна») та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №6147565 про надання споживчого кредиту (далі - Кредитний договір, Договір). Зазначений Кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом №205-ОД від 10 лютого 2022 року та розміщених на їх сайті: https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов Кредитного договору сума кредиту складає 20 000 грн, строк кредиту 345 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 23 дні, детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (10 листопада 2023 року) вказано у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надано йому кредит в сумі 20 000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Укладаючи Кредитний договір, сторони, передбачили нарахування процентів на наступних умовах: «1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору».

Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 25 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та позивачем, як фактором, було укладено договір факторингу №25.09/2023-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту , зазначену при укладенні Кредитного договору, відповідного повідомлення.

Отже, до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу №25.09/2023-Ф від 25 вересня 2023 року перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором.

Позивачем нараховано проценти за 46 календарних днів (25 вересня 2023 року - 09 листопада 2023 року) в межах строку договору, що становить 18 308,00 грн.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по Кредитному договору перед позивачем не сплачена і становить 71 342,00 грн, що складається з: 20 000,00 грн - тіло кредиту; 51 342,00 грн - нараховані проценти. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором та заборгованість за договором не погашає, представник позивача звернулася до суду за захистом прав ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» і просить стягнути вказану вище заборгованість та вирішити питання про відшкодування судових витрат, які складаються із суми судового збору у розмір 2422,40 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

13 серпня 2024 року представник відповідача через систему «Електронний суд» направила відзив на позовну заяву, у якому зазначила про те, що відповідач категорично не погоджується із позовною заявою та у її задоволенні просить відмовити. Представник вказує на відсутність у позивача права нараховувати та стягувати проценти за 46 календарних днів (25 вересня 2023 року - 09 листопада 2023 року) в загальному розмірі 18 308,00 грн, які були ним нараховані після відступлення йому права вимоги за кредитним договором, оскільки за умовами договору факторингу №25.09/23-Ф у нього виникло лише право вимагати зобов`язання у розмірі та обсязі, які існували на момент укладення цього договору, без можливості нарахування додаткових процентів і неустойки. Що стосується витрат на правничу допомогу, то у їх стягнення представник просила відмовити, оскільки такі не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, а їх розмір - є значно завищеним, не відповідає обсягу наданої правової допомоги, а також критеріям розумності та справедливості.

У відповіді на відзив, яка надійшла 15 серпня 2024 року через систему «Електронний суд», представник позивача виклала свої аргументи щодо наведених представником відповідача у відзиві заперечень і мотиви їх відхилення, з огляду на які позов просила задовольнити у повному обсязі.

Сторони по справі у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час, місце та дату розгляду справи.

Представник відповідача подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача, у позові просила відмовити.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Процесуальні дії у справі

10 липня 2024 року ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини

30 листопада 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №6147565, який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С153079 (30.11.2022 o 22:32:15), відповідно до умов якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки, передбачені договором (пункт 1.2 Договору).

Сума кредиту (загальний розмір) складає 20 000,00 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 345 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 23 дні. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. У споживача відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту, встановлених Договором, на підставі звернення до Товариства у паперовій формі або в електронній формі із застосуванням обноразового ідентифікатора (п.п. 1.3, 1.4 Договору).

Згідно положень п.п. 1.5, 1.5.1, 1.5.2 Договору тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день. Знижена процентна ставка становить 1,194 % в день.

Метою кредиту є споживчі (особисті) потреби. Орієнтовна реальна річна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 39469,85 % річних, за зниженою ставкою 21866,95 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою - 157 310,00 грн, за зниженою ставкою - 153 648,40 грн (п.п. 1.6 - 1.8.2 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору вбачається, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт» (п. 3.1 Договору).

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в п.п. 5.3. Договору.

Також, п.п. 6.1 - 6.7 Договору визначена відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання клієнтом за Договором.

Відповідно до п. 9.2 Договору вбачається, що договір вважається укладений з моменту його підписання електронними підписами сторін і діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним.

Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором С153079.

Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором доведено до відома відповідача інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (10 листопада 2023 року), таблиця підписана електронним підписом - одноразовим ідентифікатором С153079.

Свій обов`язок згідно договору про надання споживчого кредиту №6147565 від 30 листопада 2022 року ТОВ «Авентус Україна» виконало у повному обсязі, шляхом перерахування грошових коштів в розмірі 20 000 грн за реквізитами платіжної картки відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою за підписом директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» Веліканова Є. від 28 вересня 2023 року за вих. №2640 та додатком до неї.

Також, факт перерахування кредитних коштів відповідачу підтверджується листом, наданим АТ «Універсал Банк» 24 липня 2024 року за вих. №БТ/4648, відповідно до якого платіжна картка № НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 та 30 листопада 2022 року на вказану картку було здійснено зарахування грошових коштів у сумі 20 000 грн.

Як убачається з картки обліку Договору (розрахунок заборгованості) №6147565 від 30 листопада 2022 року будь-яких оплат відповідач за кредитним договором не здійснював, станом на 24 вересня 2023 року заборгованість останнього по кредитному договору не сплачена і становить: 20 000 грн - основний борг та 33 034 грн - нараховані проценти.

ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача (п. 4.1 Договору).

25 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №25.09/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Про що також був складений акт прийому передачі реєстру боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №25.09/23-Ф від 25 вересня 2023 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №6147565, загальний розмір заборгованості 53 034,00 грн, з яких: 20 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 33 034 грн заборгованість за відсотками.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором було повідомлено відповідача, шляхом направлення відповідного листа на електронну пошту, зазначену останнім при укладенні кредитного договору.

Позивач, вказуючи на ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань і непогашення заборгованості за договором, до якої згідно наданого ним розрахунку також входять проценти в сумі 18 308 грн за 46 календарних днів (з 25 вересня 2023 року по 09 листопада 2023 року), нараховані позивачем за користування відповідачем кредитними коштами в межах строку дії договору, що є порушенням його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення такої заборгованості.

Зазначені вище докази відповідають критеріям належності, допустимості та достовірності.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень на них, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, приходить наступних висновків.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями.

Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за своїм правовими статусами відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договір відступлення права вимоги на підставі ст. 204 ЦК України є обов`язковим для виконання.

Також матеріалами справи підтверджується факт переходу права грошової вимоги первісного кредитора ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відносно боржника ОСОБА_1 за договором №6147565 від 30 листопада 2022 року.

Стосовно стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти., а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону (ч.ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Суд вважає доведеним позивачем факт укладення між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Україна» договору про надання споживчого кредиту №6147565 від 30 листопада 2022 року в електронній формі, оскільки такий підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).

У подальшому позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набув права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №6147565 від 30 листопада 2022 року, укладеним між ТОВ «АвентусУкраїна» та ОСОБА_1 .

Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кошти в сумі 20 000 грн, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними у розмірі - 1,99 % в день за стандартною ставкою та 1,194 % в день за зниженою процентною ставкою.

Обставина перерахування ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 20 000 грн 30 листопада 2022 року на його картковий рахунок повністю доводиться наданою на виконання ухвали суду інформацією АТ «Універсал Банк».

Пунктом 1.4 Договору визначений строк кредитування 345 днів.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості засвідчує, що в період кредитування з 30 листопада 2022 року по 21 лютого 2023 року розмір нарахованих ТОВ «Авентус Україна» відсотків за користування кредитними коштами становив за стандартною процентною ставкою 398 грн.

За період з 22 лютого 2022 року до 24 вересня 2022 року нарахування процентів кредитором ТОВ «Авентус Україна» не здійснювалось.

З 25 вересня 2023 року до 09 листопада 2023 року нарахування процентів в сумі 18 308 грн за 46 днів за стандартною процентною ставкою здійснено ТОВ «ФК «Фінтраст Україна».

Суд вважає, що нарахування процентів за користування кредитними коштами за період з 25 вересня 2023 року до 09 листопада 2023 року позивачем здійснено в межах строку кредитування, який був погоджений сторонами у договорі (345 днів), та відповідно до умов договору факторингу №25.09./23-Ф від 25 вересня 2023 року, якими передбачено перехід права грошової вимоги не тільки на суму заборгованості, яка зазначена у витязі з реєстру боржників до такого договору, а й право грошової вимоги за зобов`язаннями, що можуть виникнути у майбутньому. З огляду на означені мотиви суд відхиляє аргументи сторони відповідача з даного приводу.

Разом з тим, Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

У ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі №522/12270/15-ц.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_3 від 13 березня 2024 року №2306, вбачається, що ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 09 жовтня 2023 року по час видачі довідки.

Таким чином, з 09 жовтня 2023 року, у період виконання умов кредитного договору, відповідач набув статусу військовослужбовця Національної гвардії України та на нього поширювались пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тобто з 09 жовтня 2023 року у нього був відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом.

Відтак у відповідача виник обов`язок щодо погашення заборгованості, яка складається із тіла кредиту у розмірі 20 000 грн, та процентів за користування грошовими коштами за період з 30 листопада 2022 року по 21 лютого 2023 року в розмірі 33 034 грн, а також з 25 вересня 2023 року по 08 жовтня 2023 року включно - в розмірі 5970 грн (20 000 грн х 1,99 % = 398 грн х 15 календарних днів), яка підлягає стягненню з відповідача.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи встановлено що при звернення до суду з позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

З огляду на те, що позов задоволено частково (82,71 %), з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2003,57 грн (із розрахунку 2 422,40 х 82,71:100 = 2003,57).

Представник позивача також заявила вимогу про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, на підставі: договору про надання правової допомоги від 28 березня 2024 року, звіту про надання правничої допомоги згідно договору №28/03-2024 від 28 березня 2024 року, рахунку на оплату по замовленню №3205-21/06-2024 від 21 червня 2024 року та платіжної інструкції №5392 від 21 червня 2024 року, ордера серії АІ №1636280 від 21 червня 2024 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Городніщевої Є.О. Допомога полягала в: зборі та аналізі доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача; складенні позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором. Затрачений час 10 годин, загальна вартість 10 000 грн.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з приписів ст. 137 ЦПК України.

Згідно з ч.ч. 1-6 ст ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - ЄСПЛ) на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Визначаючи суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року в справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року в справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року в справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року в справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, а також з огляду на наявність клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, слід дійти висновку про не співмірність розміру заявленого до стягнення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн, який є завищеним.

За таких обставин, суд визнає доведеним факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн, як такий, що є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для позивача.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Враховуючи, що у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача має бути стягнено документально підтверджених понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4135,50 грн (із розрахунку 5 000,00 х 82,71:100 = 4035,00).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» 59 004 гривні 00 копійок - заборгованості за кредитним договором №6147565 від 30 листопада 2022 року, 2003 гривні 57 копійок судового збору, 4135 гривень 50 копійок витрат на професійну правничу допомогу, всього 65 143 (шістдесят п`ять тисяч сто сорок три) гривні 07 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, оф. 118/2, .

Відповідач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 10 вересня 2024 року.

Суддя Ю.В. Оленич