Справа № 504/3421/24
Номер провадження 2/504/2353/24
УХВАЛА

28.08.2024с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Вінська Н.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви передбачені статтями 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Частиною 5 ст. 177 ЦПК України визначає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою у порядку ст. 79 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до ст. 79 Закону України «Про нотаріат» нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Аналогічні положення викладені у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012.

Для перекладу надаються оригінали документів або їх нотаріально засвідчені копії. Документи, викладені на двох і більше окремих аркушах, що подаються для засвідчення вірності перекладу або засвідчення справжності підпису перекладача, повинні бути з`єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення цілісності, пронумеровані і скріплені підписом відповідної посадової особи та печаткою юридичної особи (у разі наявності), яка видала документ.

Переклад робиться з усього тексту документа, в тому числі з печатки і штампу. Переклад виконується на окремому аркуші чи аркушах. Він прикріплюється до оригіналу документа, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса та його печаткою.

Разом з тим дана позовна заява вказаним вимогам закону не відповідає з огляду на таке.

Так, до матеріалів позовної заяви позивачем було долучено копію виписки про народження дитини виконану литовською мовою. Переклад відповідного документу долучений до справи не засвідчений відповідно до зазначених вище вимог. .

Інші долучені до справи документів, також, подані з порушенням ч. 4 ст. 95 ЦПК України.

Крім того як доказ розірвання шлюбу із відповідачем до позовної заяви додано роздруківку рішення Приморського районного суду міста Одеси від 25 квітня 2022 року по справі №522/1973/24-Е, яка не є належним чином оформлена, оскільки роздрукована із сайту Єдиного державного реєстру судових рішень, а учасники справи є знеособленими.

За статтею 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У статті 65 Закону України «Про міжнародне приватне право» вказано, що встановлення та оскарження батьківства визначається особистим законом дитини на момент її народження.

За частиною першою статті 16 цього Закону особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

За частиною першою статті 28 Договору між Україною та Литовською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, який ратифікований Постановою Верховної Ради України № 3737-ХІІ від 17.12.1993, який набрав чинності 20.11.1994, справи про встановлення і оспорювання батьківства вирішуються відповідно до законодавства Договірної Сторони, громадянином якої є дитина від народження.

Отже суду необхідно визначити законодавства якої Договірної Сторони слід застосовувати до спірних відносин сторін, проте у справі немає доказів, що підтверджують громадянство дитини.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, що відповідає вимогам ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, визначених ухвалою.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя Вінська Н. В.