Провадження № 2-н/127/3839/24
УХВАЛА

13 вересня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши заяву Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води,

ВСТАНОВИВ:

КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» звернулось до суду з заявою про стягнення в порядку наказного провадження заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка утворилась за період з січня 2024 року по червень 2024 року включно, в загальній сумі 39791,16 грн, з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що слід відмовити у видачі судового наказу, враховуючи наступне.

Так, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до пп.4-1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» станом на 01.01.2024 ставка судового збору за подання заяви про видачу судового наказу становить 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в сумі складає 302,80 грн 40 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

З урахуванням перехідних положень ЦПК України в редакції, яка діє з 15 грудня 2017 року, а саме п. 15.2, станом на день постановлення даної ухвали, в суді функціонує автоматизована система документообігу суду.

Поняття автоматизованої системи визначено у п. 1.2.1. Положенням «Про автоматизовану систему документообігу суду», затвердженої Рішення Ради суддів України 26 листопада 2010 року № 30, у відповідності до якого автоматизована система - сукупність комп`ютерних програм і відповідних програмно-апаратних комплексів судів та Державної судової адміністрації України, що забезпечує функціонування документообігу суду, обіг інформації між судами різних інстанцій та спеціалізацій, передачу інформації до центральних баз даних залежно від спеціалізації судів, захист від несанкціонованого доступу тощо.

У місцевих та апеляційних загальних судах (крім апеляційного суду міста Києва) використовується комп`ютерна програма «Д-3», розроблена адміністратором автоматизованої системи для загальних судів (п. 1.4.3 Положення).

Таким чином, автоматизованою системою Вінницького міського суду Вінницької області є комп`ютерна програма «Д-3».

Вказаною вище програмою реалізовано функцію, щодо перевірки надходження коштів згідно платіжного документа, який поданий стороною, до спеціального фонду Державного бюджету України, шляхом надсилання в автоматичному режимі Державною казначейською службою України на адресу суду відомостей про зарахування таких коштів, та у разі їх надходження, в автоматичному режимі здійснюється поєднання платіжного документу із обліково-статистичною карткою (далі ОСК) на цивільну справу по якій було сплачено судовий збір.

Саме у вказаний вище спосіб, щодо виконання вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд здійснює перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

На підтвердження сплати судового збору заявником надано платіжна інструкція №1346 від 11 квітня 2024 року на суму 302,80 грн.

Як слідує з даних комп`ютерної програми «Д3» Вінницького міського суду Вінницької області, вказана вище платіжний документ (платіжна інструкція №1346) на суму 302,80 грн поєднано із ОСК по цивільній справі № 127/15742/24. По вказаній цивільній справі ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 червня 2024 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, яка утворилась за період з січня 2024 року по лютий 2024 року включно, в загальному розмірі 27980,17 грн, з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат.

Таким чином, документ, який заявником надано на підтвердження сплати судового збору, судом не може бути визнаний як належний доказ про сплату судового збору по даній цивільній справі (№ 127/28506/24), оскільки цей платіж вже був використаний раніше у іншій цивільній справі за заявою стягувача про видачу судового наказу до цих боржників та за якісно іншим предметом вимоги.

При цьому необхідно також звернути увагу заявника на те, що за предметом вимог поданої ним заяви завлений до стягнення розмір заборгованості містить в собі частину вимог, по яким судом у порядку наказного провадження вже приймалось рішення раніше з підстав п. 1,8 ч.1. ст. 165 ЦПК України, однак з огляду на наявні матеріали зави (обґрунтованість) можна дійти висновку, що вони не були враховані заявником під час повторного звернення до суду в цій частині.

Слід також зазначити, що відповідно до положення ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається, але зараховується до суми судового збору у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи те, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу та вважає необхідним роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення до суду з такою самою заявою в порядку наказного провадження, після усунення її недоліків (ч.1 ст. 166 ЦПК України).

Керуючись п.1 ч.1 ст. 165, ч.1 ст. 166, ст. 353, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.

Роз`яснити заявникові його право на повторне звернення до суду з цією заявою в порядку наказного провадження після усунення недоліків, які слугували причиною для відмови у видачі судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: