Справа № 453/1513/24
№ провадження 2-з/453/25/24
У Х В А Л А

09 вересня 2024 року Сколівський районний суд Львівської області у складі головуючого судді Курницької В.Я., за участі секретаря судового засідання Бендеш А.І., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пахут Юрія Сергійовича - про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви, -

в с т а н о в и в:

Заявник, ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Пахута Юрія Сергійовича, звернувся до Сколівського районного суду Львівської області з заявою про забезпечення позову, в якій просить заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій із закінченим будівництвом об`єктом - садовим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100, загальною площею 104,5 кв. м.

В обґрунтування заяви покликається на те, що 21 жовтня 1998 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований 21 жовтня 1998 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 63. Позивач - ОСОБА_3 20 грудня 2023 року звернувся до Сколівського районного суду Львівської області з позовом до відповідача - ОСОБА_4 про визнання права користування жилим приміщенням.13 грудня 2019 року, перебуваючи в офіційному шлюбі із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 набула у власність за договором купівлі-продажу земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер :04:000:0296, яка знаходиться у Львівській області, Сколівському районі, на території Верхньосиньовидненської селищної ради. Таким чином, дана земельна ділянка стала об`єктом спільної сумісної власності. Фактично, цю земельну ділянку позивач придбав за свої грошові кошти. Зокрема, позивач здійснював організацію процесу (пошук продавця і т.д.) придбання ділянки, що підтверджується тим, що позивач виступав підписантом у договорі купівлі-продаж від 13 грудня 2019 року. Перебуваючи в офіційному шлюбі, для своєї сім`ї, на даній земельній ділянці (кадастровий № :04:000:0296) за грошові кошти ОСОБА_1 (надалі заявник) був збудований садовий будинок (надалі спірний об?єкт будівництва); заявник закуповував усі будівельні матеріали, зокрема за кошти заявника закуповувались наступні будівельні матеріали: цемент, газобетонні блоки, клей для газобетонних блоків тощо. Власником сусідньої земельної ділянки (кадастровий № :04:000:0016) є мати ОСОБА_2 ОСОБА_5 (відповідач за майбутнім позовом). Земельну ділянку із кадастровим номером :04:000:0016 також придбавав заявник за власні грошові кошти, здійснював організацію процесу придбання ділянки (пошук продавця і т.д.), що підтверджується тим, що позивач виступав підписантом у договорі купівлі-продажу від 14 квітня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 332. Протягом всього періоду будівництва спірного об`єкта, ОСОБА_1 , був переконаний, що здійснює оплату та організацію будівництва садового будинку на земельній ділянці, яка є його власністю разом із дружиною, ОСОБА_2 , на праві спільної сумісної власності. Відповідач, ОСОБА_5 , разом із ОСОБА_2 , незаконним та невідомим позивачу шляхом внесла зміни до відомостей про координати поворотних точок земельної ділянки із кадастровим номером :04:000:0296 та земельної ділянки із кадастровим номером :04:000:0016. Внаслідок таких незаконних дій, власником земельної ділянки, на якій знаходиться спірний об`єкт будівництва садовий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , стала ОСОБА_5 , хоча сама ОСОБА_5 не має жодного відношення до фінансування та будівництва спірного нерухомого майна. В подальшому, Державним реєстратором речових прав на нерухоме майно Городоцької міської ради Львівської області, ОСОБА_6 за заявою ОСОБА_5 була проведена державна реєстрація права власності на спірний об`єкт будівництва. Таким чином, у ОСОБА_1 виникла необхідність звертатись до суду із заявою про забезпечення позову у виді заборони вчинення реєстраційних дій щодо спірного об об`єкта будівництва, а в подальшому із позовною заявою про скасування рішення Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Городоцької міської ради Львівської області та захист права власності. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що невжиття заходів до забезпечення позову може ускладнити виконання майбутнього рішення суду, на думку представника заявника, існує необхідність у забезпеченні позову. Враховуючи вищевикладене, просить заяву задовольнити.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що невжиття заходів до забезпечення позову суттєво ускладнить виконання рішення суду, на думку позивача, існує необхідність у забезпеченні позову. Враховуючи вищевикладене, просить заяву задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, клопотання ОСОБА_5 від 09 вересня 2024 року про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову та додані до неї письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується , в тому числі, забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Встановлено, що як вбачається з заяви про забезпечення позову, предметом майбутнього позову є скасування рішення Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Городоцької міської ради Львівської області та захист права власності заявника.

Вирішуючи подану заяву, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, вагомість поданих доказів та виходить з предмету та обґрунтування майбутніх позовних вимог, наведених у заяві про забезпечення позову.

З огляду на відповідні законодавчі приписи та з урахуванням встановлених обставин існуючих між сторонами правовідносин, враховуючи наявність спору між сторонами, обсяг майбутніх позовних вимог, суд вважає, що існує необхідність вжиття заходів до забезпечення позову.

Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в Постанові від 19 лютого 2021 року у справі № справа N 643/12369/19.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пахут Юрія Сергійовича - про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки спосіб забезпечення позову, який просить застосувати заявник, є співмірним вимогам, з якими заявник має намір звернутись до суду, а також враховує інтереси майбутнього відповідача у справі та не призведе до надмірного обмеження прав останнього.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пахут Юрія Сергійовича - про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви задовольнити.

Заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій (реєстрацію прав та їх обтяжень) із закінченим будівництвом об`єктом - садовим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100, загальною площею 104,5 кв. м..

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвалу може бути пред`явлено до виконання протягом трьох років з наступного дня після її постановлення.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Роз`яснити заявнику, що згідно з ч. 4 ст. 152, ч. 13 ст. 158 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом. Заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу.

Суддя В.Я.Курницька