Справа № 606/1426/24 року
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

04 вересня 2024 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Малярчук В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради, третя особа : приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєва Л.І. про визнання права власності, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Теребовлянської міської ради, третя особа : приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєва Л.І. про визнання права власності, в якій просить визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору, та 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що АДРЕСА_1 за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ), мотивуючи тим, що вона не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане майно, а тому змушена звернутися з позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві просить слухати справу без його участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Теребовлянської міської ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без представника відповідача, позов визнав та не заперечив проти його задоволення.

Третя особа: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєва Л.І. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленй про часта місце розгляду справи в суді.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до довідки виданої Теребовлянською міською радою № 16/5-08/193 від 12.06.2024 року про те, що житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 відноситься до колгоспного двору, в якому проживали станом на 15.04.1991 року - голова двору ОСОБА_2 , 1927 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та його члени ОСОБА_1 , 1965 року народження.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше.

Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до підпункту а та б пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Враховуючи вище наведене слідує, що власниками домоволодіння, що в АДРЕСА_1 були голова двору ОСОБА_2 , 1927 року народження, та його члени дружина ОСОБА_1 , 1965 року народженняіз врахуванням рівності їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року).

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із власників домоволодіння, що в АДРЕСА_1 ,які проживали в ньому станом на 15 квітня 1991 року із врахуванням їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року), належало на праві спільної сумісної власності по 1/2 частці вищевказаного будинковолодіння.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є часом відкриття спадщини на належне їй майно.

За життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 склала заповіт на все майно в користь дочки ОСОБА_1 .

Даний заповіт на день смерті ОСОБА_2 не змінювався і не скасовувався.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 від батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєвої Л.І.№151/02-31 від 20.06.2024 року було відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 через відсутні правовстановлюючі документи на вказаний будинок

Інші спадкоємці в нотаріальну контору не зверталися.

Згідно довідки, виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації 06.06.2024 року №156 про те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 належав колгоспному двору головою якого була ОСОБА_2 та складався з двох членів.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовільнити, визнавши за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителькою АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору, та 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що АДРЕСА_1 за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ).

Керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 526, 527, 529 ЦК Української РСР, п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, 392, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителькою АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору, та 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що АДРЕСА_1 за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження- якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Розяснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

Головуючий В.В.Малярчук