Справа № 203/5412/23
Провадження № 2/0203/259/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

26.08.2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Сядро Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

27.09.2023 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернулося Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд: - стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 63118,15 гривень за кредитним договором б/н від 26.06.2007 року станом на 22.05.2023 року.

І. Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування своїх позовних вимог Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») зазначило, що відповідно до підписаної 26.06.2007 року анкети-заяви № б/н, ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 22.05.2023 року має заборгованість у загальному розмірі 63118,15 грн, яка складається з: 51378,42 грн заборгованість за тілом кредиту, 11739,73 грн заборгованість за відсотками. Вказані суми АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача на свою користь.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 02.10.2023 року було витребувано у Міністерства соціальної політики України інформацію з Єдиної інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб відносно відповідача ОСОБА_1 .

06.05.2024 року до суду надійшла інформація з Міністерства соціальної політики України, що станом на 18.04.2024 інформація в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб відповідчач відсутній.

Відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України, судом з метою визначення підсудності було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до відповіді № 585669 від 10.05.2024 року, з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 01.03.2011.

Ухвалою суду від 13.05.2024 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. Разом з позовною заявою подав клопотання, в якому просить суд розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.

У судові засідання, призначені на 01.07.2024 року, 26.08.2024 року, відповідач, який був повідомленим належним чином про дату, час та місце судового засідання, не з`явився, відзив на позовну заяву не подавав, у зв`язку з чим, за наявності підстав, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26.06.2007 року між Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н, згідно з умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.21-32).

26.06.2007 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.33-34).

Відповідно до підписаних відповідачем Умов та Правил надання банківських послуг, процентна ставка, відсотків річних 42,0% для карт Універсальна, 40,8% для карт Універсальна Gold (п.1.3. заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг). Процентна ставка яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних 84,0% для карт Універсальна, 81,6% для карт Універсальна Gold (п.1.5. заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг).

Відповідно до підписаних відповідачем Умов та Правил надання банківських послуг, сторони дійшли згоди, що в разі настання обставин, передбачених п. 2.1.1.3.5. Договору, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язуєтья сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,0% для карт Універсальна, 60,0% для карт Універсальна Gold (п.1.5. заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг).

Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої щодо відповідача у період з 26.06.2007 року по 27.07.2022 року, кредитний ліміт змінювався та станом на 14.01.2020 року становив 50000 грн, а потім зменшувався (а.с.19).

Відповідно до довідки наданої АТ КБ «ПриватБанк», на підставі підписаного кредитного договору б/н ОСОБА_1 отримав 6 кредитних карток, останню 30.11.2021 року терміном дії 02/25 картка «Універсальна» (а.с.20).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 26.06.2007 року станом на 22.05.2023 року становить 63118,15 грн і складається із: заборгованості за тілом кредиту 51378,42 грн, заборгованості за відсотками 11739,73 грн (а.с.15-18).

З матеріалів справи видно, що банком на підтвердження обґрунтування позову, крім розрахунку заборгованості, надано виписку за договором № б/н за період 26.06.2007 року по 23.05.2023 року по рахунку відповідача ОСОБА_1 , який має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5. Зазначена виписка є належним та допустимим доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, що відповідачем не спростовано (а.с.57-68).

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу несплати заборгованості, відповідно до договору № б/н від 26.06.2007 року у розмірі 63118,15 грн станом на 22.05.2023 року.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України, ЦК), підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що сторони погодили всі істотні умови кредитного договору, як це передбачено ст. 207 ЦК України, що узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 638 ЦК України.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За кредитним договором позивач передав відповідачеві певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК України, було укладено.

За правилами, встановленими статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення кредиту, процентів, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов`язань у розумінні приведеної норми.

Зважаючи на те, що відповідач неналежно виконує свої обов`язки за кредитним договором, що полягає у простроченні сплати заборгованості, а також процентів, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду з цим позовом.

За змістом частини 1 статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред`являються.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат.

Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 26.06.2007 року станом на 22.05.2023 року у розмірі 63118,15 грн, яка складається з: 51378,42 грн заборгованість за тілом кредиту, 11739,73 грн заборгованість за відсотками.

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Керуючись статтями 5, 7, 10-13, 19, 23, 76-81, 89, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263 265, 274, 275, 279, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (місцезнаходження: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, 1Д, ) заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 26.06.2007 року станом на 22.05.2023 року у розмірі 63118,15 грн (шістдесят три тисячі сто вісімнадцять гривень п`ятнадцять копійок) та складається з: 51378,42 грн заборгованість за тілом кредиту, 11739,73 грн заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (місцезнаходження: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, 1Д, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ф.М. Ханієва