г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2627/22
Номер провадження 2/213/50/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Мазуренко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Гусарової О.С.

за відсутності учасників справи

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2022 року позивач звернулася з вищевказаним позовом до суду, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем, який на даний час розірвано, мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За рішенням суду відповідач був зобов`язаний до сплати аліментів на утримання дитини. Станом на березень 2021 року заборгованість відповідача по аліментам становила 267 083,99 грн. Виконавче провадження про стягнення аліментів закінчено 21.02.2022 року, виконавчий лист повернуто з відміткою про наявність боргу. У прийнятті виконавчого документу до повторного виконання у червні 2022 року їй було відмовлено з тих підстав, що закінчився строк його пред`явлення до виконання. Вона позбавлена можливості стягнути з відповідача заборгованість в позасудовому порядку. У зв`язку з наявністю заборгованості нею нараховано пеню у розмірі 1% суми несплаченх аліментів за кожен ден прострочення за період з березня 2019 року по лютий 2021 року. Просить стягнути з відповідача на свою користь борг по аліментам у розмірі 267083,99 грн та пеню за прострочення сплати аліментів за період у розмірі 252 714,93 грн.

Сторони в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

04 вересня 2024 року від представника відповідача ОСОБА_4 вкотре надійшло клопотання про перенесення судового засідання на іншу дату через зайнятість в інших судових засіданнях. Так клопотання про відкладення розгляду справи від вказаного представника надходило до суду 14.03.2024, 25.04.2024, 05.08.2024. Підтверджуючих документів про поважні причини неявки суду не надавала. В судовому засіданні 09 квітня 2024 року останньою заявлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи, подання заперечення, зробити відповідні запити або подати клопотання про витребування доказів.

Суд вважає причину неявки представника відповідача в судове засідання неповажною. Відзив на позов стороною відповідача не надано, будь-яких інших клопотань не надходило.

Оскільки порядок виклику до суду відповідача та його представника, передбачений ст.ст.128-130 ЦПК України, дотримано, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.223, ст.ст. 280-282 ЦПК України.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

16 листопада 2022 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

25 січня 2023 року ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволені частково та стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 267 049,78 грн. В іншій частині вимог відмовлено.

Ухвалою суду від 18 травня 2023 року заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду.

09 листопада 2023 року витребувані докази у справі за клопотанням представника позивача.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками в свідоцтві про народження вказані ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , які перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.5,8) Шлюб між сторонами розірвано (а.с.6). 20 червня 2008 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_1 та змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с.7).

Рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 березня 2009 року по справі № 2-418/09 з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.01.2009 року і до повноліття дитини. На виконання рішення видано виконавчий лист (а.с.9).

Постановою державного виконавця від 21.02.2022 року виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначено, що вжитими заходами виявити майно, на яке можна звернути стягнення , не вдалось. Борг на момент повноліття дитини складає 267 083,99 грн (а.с.10).

Як видно із довідки державного виконавця заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 02.03.2021 року (дата повноліття дитини) становить 267 083,99 грн (а.с.11).

Стягувачу аліментів державним виконавцем направлено повідомлення від 13.06.2022 про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, з тих підстав, що пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки на момент його пред`явлення на примусове виконання вік дитини складає 19 років (а.с.12).

Заочним рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 січня 2023 року по справі №213/2627/22 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з березня 2019 року по лютий 202 року у розмірі 297 049,78 грн (а.с.38-43).

Ухвалою суду від 18 травня 2023 року вказане заочне рішення скасовано (а.с.66)..

Також встановлено, що вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.05.2011 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.164 КК України, призначено покарання у виді 80 годин громадських робіт (а.с.78)

Із ухвал Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.01.2020 та 04.05.2020 видно, що ОСОБА_2 не відбув покарання, перебував у розшуку та його було звільнено від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (а.с.79,80).

Із копії виконавчого провадження №1673/10, номер ЄДРВП 39140297 (а.с.148-218), наданого на ухвалу суду Центрально-Міським відділом ДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області видно, що постановою від 31.07.2013 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-418/09 виданого 16.03.2009 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/ 4 частини з усіх видів доходу. На виклики до державного виконавця ОСОБА_2 не з`являвся. У зв`язку із наявністю заборгованості із сплати аліментів за період з 05.01.2011 по 01.09.2018 у сумі 133 606,49 грн, постановою державного виконавця від 25.09.2018 на ОСОБА_2 було накладено штраф на користь держави у розмірі 66803,25 грн. Як видно із довідки-розрахунку заборгованості по аліментам за вказаним виконавчим листом, ОСОБА_2 в період з січня 2011 року по 01.06.2018 аліменти не сплачував, заборгованість станом на 01.06.2018 складає 126 335,24 грн.

У зв`язку із наявністю заборгованості по сплаті аліментів державним виконавцем виносились постанови у відношенні ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, користуванні зброєю, у праві керування транспортними засобами, у праві полювання, а також постанова про арешт майна боржника.

Із довідок Центрально-Міського відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області видно, що в період з 01.03.2013 по 31.08.2013, 01.05.2013 по 31.10.2013, 01.11.2013 по 30.05.2014, з 01.05.2014 по 31.10.2014, з 01.11.2014 по 30.04.2015, з 01.05.2015 по 31.10.2015 ОСОБА_1 не отримувала аліменти від ОСОБА_2 згідно виконавчого листа №2-418 від 16.03.2009.

Загальний розмір заборгованості по аліментам боржника ОСОБА_2 станом на 01.11.2020 становив 245 614,24 грн. Стягувачу неодноразово повідомлялось про її право звернутися до органу досудового розслідування про вчинене кримінальне правопорушення у зв`язку з ухиленням боржника від сплати аліментів.

Постановою державного виконавця від 21.02.2022 виконавчий документ повернуто стягувачу, вказано, що борг по аліментам становить 267 083,99 грн.

У зв`язку із наявністю заборгованості із сплати аліментів позивачем нараховано пеню за період з березня 2019 по лютий 2021 у розмірі 252 714,93 грн, розрахунок якої наведено у позовній заяві.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, щодо відповідальності за прострочення сплати аліментів.

Згідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Статтею 74 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIX «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинною до 05.10.2016 року) та статтею 71 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду.

Згідно з ч.3 ст.74 вказаного Закону розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення в порядку, встановленому СК України. У разі визначення заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого СК України. Аналогічний порядок визначення заборгованості містить і норма ч.3 ст.71 Закону № 1404-VIII.

Згідно з вказаними нормами Закону спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Оскільки аліменти на користь позивача вже стягнуті рішенням суду, тому повторному стягненню вони не підлягають, а визначена державним виконавцем заборгованість за аліментами підлягає стягненню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». При відсутності спору про розмір заборгованості, заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Доказів наявності спору із відповідачем щодо розміру заборгованості по аліментам, оскарження дій державного виконавця про повернення виконавчого листа і відмови у прийнятті його на повторне виконання, позивачем суду не надано.

Враховуючи викладене суд доходить до переконання, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по аліментам задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги про стягнення неустойки (пені), суд приходить до такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання-сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді стягнення неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Тобто, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Неустойка стягується з особи, яка винна у простроченні сплати аліментів.

Оскільки встановлено, що відповідач не сплачував аліменти тривалий час, має значну заборгованість із сплати аліментів, наявність будь-яких обставин, за яких можливо було б звільнити відповідача від неустойки за прострочення сплати аліментів суду не надано, тому суд вважає, що ОСОБА_2 повинен понести відповідальність, передбачену ст. 196 СК України, оскільки це буде відповідати насамперед інтересам дитини.

Норма статті 196 СК України не встановлює будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому пеня має розраховуватись, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати, починаючи з наступного місяця, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Позивач не вказує, з якого часу відповідач не виконує рішення суду, відповідна інформація відсутня і в розрахунку заборгованості, але як видно із довідки №568, що міститься в матеріалах виконавчого провадження, ОСОБА_1 не отримувала аліменти від ОСОБА_2 з 01.03.2013 року. Як видно із наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача по аліментам існувала вже станом на 01.06.2018 року і становила 126335,24 грн. На момент повноліття дитини заборгованість складає 267 083,99 грн.

Разом з тим, позивач просить стягнути пеню за період з березня 2019 року по лютий 2021 року.

Відповідно до приписів ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, і учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи викладене, суд розглядає вимоги позивача про стягнення пені саме за вказаний нею період.

Суд погоджується з тим, що розрахунок пені здійснено з наступного місяця після березня 2019 року. Однак, на думку суду, безпідставно наведено розрахунок за лютий 2021 року, оскільки пеня за цей місяць починає обчислюватися вже з наступного місяця, тобто з березня 2021 року, проте 02.03.2021 року дочка сторін досягла повноліття і вимоги заявлені позивачем по лютий 2021 року, тому нараховування пені за період з 01.03.2021 по 28.02.2021 (як вказано позивачем у розрахунку) не є правильним, а вимога за цей період є необгрунтованою.

Окрім того, суд не погоджується із загальною сумою пені нарахованою позивачем, оскільки при розрахунку допущені деякі арифметичні помилки.

При визначенні розміру пені щодо заборгованості, яка утворилася по сплаті аліментів за рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по від 16.03.2009 по справі №478/1406/16-ц за період з березня 2019 року по лютий 2021 року, суд за формулою, наведеною ВП Верховного Суду, провів розрахунок:

- березень 2019 року: нараховано аліментів - 2900,00 грн, сплачено аліментів - 0,00 грн, пеня нараховується за період з 01.04.2019 року по 28.02.2021 року включно, тобто за 700 днів, і її розмір становить 20 300,00 грн;

- квітень 2019 року: нараховано аліментів - 3131,75 грн, сплачено аліментів - 0,00 грн, пеня за 670 днів (з 01.05.2019 року по 28.02.2021 року включно) - 20 982,73 грн;

- травень 2019 року: нараховано аліментів - 3131,75 грн, сплачено аліментів - 0,00 грн, пеня за 639 днів (з 01.06.2019 по 28.02.2021 включно - 639 днів) - 20011,88 грн;

- червень 2019 року: нараховано аліментів - 3131,75 грн, сплачено аліментів - 0,00 грн, пеня за 609 днів (з 01.07.2019 по 28.02.2021 включно) - 19 072,35 грн;

- липень 2019 року: нараховано аліментів - 3131,75 грн, сплачено аліментів - 0,00 грн, пеня за 578 днів (з 01.08.2019 по 28.02.2021 включно) - 18 101,52 грн;

- серпень 2019 року: нараховано аліментів - 3131,75 грн, сплачено аліментів - 0,00 грн, пеня за 547 днів (з 01.09.2019 по 28.02.2021 включно) - 17 130,67 грн;

- вересень 2019 року: нараховано аліментів - 3131,75 грн, сплачено аліментів - 0,00 грн, пеня за 517 днів (з 01.10.2019 по 28.02.2021 включно)- 16 191,15 грн;

- жовтень 2019 року: нараховано аліментів - 3206,75 грн, сплачено аліментів - 0,00 грн, пеня за 486 днів (з 01.11.2019 по 28.02.2021 включно) - 15 584,80 грн;

- листопад 2019 року: нараховано аліментів - 3206,75 грн, сплачено аліментів - 0,00 грн, пеня за 455 днів (з 01.12.2019 по 28.02.2021 включно) - 14590,71 грн;

- грудень 2019 року: нараховано аліментів - 3206,75 грн, сплачено аліментів - 0,00 грн, пеня за 425 днів (з 01.01.2020 по 28.02.2021 включно) - 13 628,69 грн.;

- січень 2020 року: нараховано аліментів - 3241,50 грн., сплачено аліментів - 0,00 грн., пеня за 394дні (з 01.02.2020 по 28.02.2021 включно) - 12 771,51 грн;

- лютий 2020 року: нараховано аліментів - 3241,50 грн, сплачено аліментів - 0,00 грн, пеня за 366днів (з 01.03.2020 року по 28.02.2021 року включно) - 11 863,89 грн;

- березень 2020 року: нараховано аліментів - 3241,50 грн, сплачено аліментів - 0,00 грн, пеня за 335 днів (з 01.04.2020 року по 28.02.2021 року включно) - 10 859,03 грн;

- квітень 2020 року: нараховано аліментів - 3303,00 грн, сплачено аліментів - 0,00 грн, пеня за 305днів (з 01.05.2020 року по 28.02.2021 року включно) - 10 074,15 грн;

- травень 2020 року: нараховано аліментів - 3303,00 грн., сплачено аліментів - 0,00 грн., пеня за 274 дні (з 01.06.2020 року по 28.02.2021 року включно)- 9 050,22 грн.;

- червень 2020 року: нараховано аліментів - 3303,00 грн, сплачено аліментів - 0,00 грн, пеня за 244 дні (з 01.07.2020 року по 28.02.2021 року включно) - 8 059,32 грн;

- липень 2020 року: нараховано аліментів - 3358,50 грн, сплачено аліментів - 0,00 грн, пеня за 213 днів (з 01.08.2020 року по 28.02.2021 року включно) - 7153,61 грн;

- серпень 2020 року: нараховано аліментів - 3358,50 грн, сплачено аліментів - 0,00 грн, пеня за 182 дні (з 01.09.2020 року по 28.02.2021 року включно) - 6 112,47 грн;

- вересень 2020 року: нараховано аліментів - 3358,50 грн., сплачено аліментів - 0,00 грн., пеня за 152 дні (з 01.10.2020 року по 28.02.2021 року включно) - 5104,92 грн.;

- жовтень 2020 року: нараховано аліментів - 3471,00 грн, сплачено аліментів - 0,00 грн, пеня за 121 день (з 01.11.2020 року по 28.02.2021 року включно) - 4 199,91 грн;

- листопад 2020 року: нараховано аліментів - 3471,00 грн, сплачено аліментів - 0,00 грн, пеня за 90 днів (з 01.12.2020 року по 28.02.2021 року включно) - 3 123,90 грн;

- грудень 2020 року: нараховано аліментів - 3471,00 грн., сплачено аліментів - 0,00 грн., пеня за 59 днів (з 01.01.2021 року по 28.02.2021 року включно) - 2 047,89 грн.;

- січень 2021 року: нараховано аліментів - 3694,50 грн, сплачено аліментів - 0,00 грн, пеня за 28 днів (з 01.02.2021 року по 28.02.2021 року включно) - 1 034,46 грн.

Всього сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів складає 267 049,78 грн.

З урахуванням того, що відповідачем не надано жодних доказів щодо поважності причин прострочення сплати аліментів, відсутності його вини у виникненні боргу, свого розрахунку пені не навів, сума пені нарахована судом в розмірі 267 049,78 грн, не перевищує загального розміру заборгованості по аліментам, що складає 267 083,99 грн, суд вважає, що з відповідача слід стягнути неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментіву розмірі, встановленому судом, а саме - 267 049,78 грн.

Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 992,400 грн.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, а суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 180, 196 СК України, ст.625 ч.2 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 128, 141, 223, 263-265, 268, 273, 274, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з березня 2019 року по лютий 2021 року у розмірі 267 049 (двісті шістдесят сім тисяч сорок дев`ять) грн. 78 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_8 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник відповідача: ОСОБА_4 , АДРЕСА_4 .

Дата складення повного тексту судового рішення - 10 вересня 2024 року.

Суддя В.В. Мазуренко