Справа № 161/9439/24
Провадження № 2/161/3014/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лук`янчук О.А.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач через свого представника звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування вимог вказує, що перебував у шлюбі з відповідачем 08 листопада 2019 року. Від шлюбу у сторін народилась спільна донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно судового наказу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 жовтня 2021 року з позивача стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу щомісячно. У період з квітня 2022 року по березень 2023 року середньомісячна сума аліментів становила 22996,94 грн (позивач був мобілізований та проходив службу у ВЧ НОМЕР_1 , отримував відповідне грошове забезпечення). На разі, фінансове становище ОСОБА_3 змінилось, що унеможливлює виконання рішення суду в частині стягнення аліментів належним чином (позивач є тимчасово безробітним, сплачує аліменти близько 3000 грн. в місяць). Крім того, на його утриманні перебувають непрацездатні батьки (матері встановлено ІІ групу інвалідності, у зв`язку з чим вона потребує постійного стороннього догляду; батько також має проблеми зі здоров`ям). Враховуючи наведене, просить суд зменшити розмір аліментів з частки всіх видів доходу на 1/8 частку.

Ухвалою суду від 28 травня 2024 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження.

В судовому засіданні його представник позивача позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення вимог заперечила. Вказала, що дитина потребує постійного лікування через своє захворювання, про яке відомо позивачу. ОСОБА_3 є самозайнятою особою та отримує дохід від підприємницької діяльності, що стверджується наданими ним інтерв`ю у друкованих виданнях, які є загальнодоступними до перегляду, а також витягом про доходи (копія відповіді на запит долучена адвокатом до матеріалів справи). Крім того, у нього наявна рідна сестра, що проживає за кордоном, яка також зобов`язана піклуватись про своїх батьків. Відповідач є інвалідом ІІ групи, немає змоги отримувати дохід, який у повному обсязі компенсовує витрати на дитину (зокрема щодо лікування). Сума аліментів у середньмісячному розмірі 20000 грн. отримується ОСОБА_4 один-два рази на рік, у інші місяці розмір аліментів становить в середньому 3000 грн. на місяць. З огляду на наведене, підстави для задоволення позову відсутні.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про залишення позовних вимог без задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 2019 року, який було розірвано згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 липня 2022 року, що набрало законної сили (а.15-16).

Від подружнього життя у сторін народилась донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю.

Згідно судового наказу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 жовтня 2021 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 11 серпня 2021 року.

Відомостей про наявність заборгованості по сплаті аліментів з боку позивача не встановлено.

Згідно ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» встановлено, що з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2563 гривні, дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно із роз`ясненнями, викладеними у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З наведеного вбачається, що особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Звертаючись до суду із позовом про зміну розміру аліментів зменшення розміру таких, позивач, як платник аліментів в позовній заяві, як на підставу такого зменшення відповідно до ст.192 СК України, покликався на зміну матеріального стану та необхідність утримання батьків.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.ч.1, 5, 6 ст.81 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

З матеріалів справи встановлено, що матір ОСОБА_3 ОСОБА_6 є особою ІІ групи інвалідності з 26.01.2023 року (а.с.11) та потребує постійного стороннього догляду (а.с.14).

Батьку позивача ОСОБА_7 01 листопада 2022 року проведено хірургічне втручання по життєвих показах: імплантація кардіовертера-дефібрилятора (а.с.13).

Позивач прозиває з батьками (а.с.7), звільнений з військової служби у запас по причині догляду за матір`ю (а.с.10).

Згідно відомостей з Державної податкової служби позивач є самозайнятою особою та отримує доходи від податкового агента. Сума нарахованого доходу за ІV квартал 2023 року становить 3234922 грн. (за виключенням нарахованого податку).

Згідно загальнодоступної інформації наданого позивачем інтерв`ю від 16 січня 2024 року (Національний проект Дія.Бізнес), ОСОБА_3 має бізнес з оренди електротранспорту у м. Луцьку, планує маштабування справи (став переможцем двох грантових програм, отримав кошти на розвиток справи).

Відповідно до вказаного, у позивача змінився матеріальний стан, однак, належних та достатніх доказів на підтвердження його погіршення суду не надано.

Факт наявності у ОСОБА_8 захворювання, що потребує значних витрат на її лікування не заперечувався та визнається сторонами.

Суд вважає за необхідне зазначити, що необхідність утримувати батьків не виключає обов`язку позивача як батька надавати матеріальну допомогу також своїй неповнолітній доньці, яка її потребує. Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання інших осіб порівняно з нею. Крім того, суд зауважує, що у позивача наявна рідна сестра, яка також має надавати матеріальну допомогу батькам у разі такої необхідності.

Відтак, зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має інших осіб на утриманні, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з відповідачем та суперечитиме її інтересам.

Відомостей про погіршення стану здоров`я позивача не встановлено, натомість згідно наданих доказів відповідач ОСОБА_4 є інвалідом ІІ групи з 23 листопада 2023 року (довідка МСЕК №137795).

Враховуючи наведене, зважаючи на стан здоров`я та матеріальне становище ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір прожиткового мінімуму для дитини її віку, особу ОСОБА_3 , як платника аліментів, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про зменшення розміру аліментів суперечать інтересам дитини, її рівню життя, погіршать її матеріальне становище, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-80, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 181, 182, 192 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 17 вересня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк