ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8010/24 Справа № 211/1562/24 Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м.Кривий Ріг

справа № 211/1562/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Зубакової В.П., Тимченко О.О.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 червня 2024 року, яке ухвалено суддею Вікторович Н.Ю. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомостей щодо дати складання повного тексту рішення суду матеріали справи не містять,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, від якого вони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі свідоцтва про зміну імені позивач змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

Їх спільний з відповідачем син проживає разом з позивачем, 27 вересня 2023 року став повнолітнім та продовжує навчання та перебуває на повному утриманні позивача.

Відповідно до довідки факультету Управління фізичною культурою та спортом Національного університету «Запорізька політехніка» № 231 від 19 лютого 2024 року ОСОБА_3 навчається на І курсі денної контрактної форми навчання спеціальності 017 Фізична культура і спорт факультету Управління фізичною культурою та спортом Національного університету «Запорізька політехніка» IV рівня акредитації, академічну стипендію не отримує, термін навчання з 04 вересня 2023 року по 28 червня 2027 року.

Відповідач на утримання сина до 18 років періодично сплачував аліменти з системним порушенням строку їх сплати. У зв`язку з продовженням навчання сина, останній і надалі потребує подальшої допомоги батька, оскільки не може працювати через навчання і відповідно самостійного доходу не має, а самостійно утримувати повнолітнього сина позивач не має можливості, тому посилаючись на вимоги ст.ст. 182, 199, 200 СК України, позивач просила суд суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23-річного віку.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 жовтня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання задоволено, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07 березня 2023 року і до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23-річного віку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави, судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінки тому, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього від другого шлюбу народився син ОСОБА_6 , його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років та отримує державну соціальну допомогу у розмірі 860 грн. Заробітна плата відповідача є єдиним джерелом доходу його сім`ї, він працює слюсарем-ремонтником в ТОВ «Промбудресурс» та отримує заробітну плату приблизно 10 000 грн на місяць, інших доходу він не має. В своїй власності автомобіля чи житла він не має.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суд першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на переконання позивача, апеляційну скаргу представника відповідача залишити без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції установлено та з матеріалів справи убачається, що відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 яке видано Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області від 10 листопада 2005 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , про що відділом 10 жовтня 2005 року було зроблено відповідний актовий запис № 443, батьками ОСОБА_3 зазначено: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_7 . (а.с.8).

З Довідки № 231 від 19 лютого 2024 року, виданої за підписом декана ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_3 є студентом 1 курсу денної контрактної форми навчання спеціальності 017 Фізична культура і спорт факультету Управління фізичною культурою та спортом Національного університету «Запорізька політехніка» IV рівня акредитації, академічну стипендію не отримує, термін навчання з 04 вересня 2023 року по 28 червня 2027 року. ( а.с.10)

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на навчання в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, починаючи з моменту звернення до суду та до закінчення навчання.

Таке рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає нормам матеріального права.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Згідно із частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 CК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Указане судам також роз`яснено у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Згідно із статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до частини 2 статті 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем надано до матеріалів справи копію свідоцтва про шлюб, відповідно до якого з 04 червня 2021 року він перебуває у шлюбі з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_10 , про що Криворізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 20 квітня 2023 складено відповідний актовий запис № 17. Батьками ОСОБА_10 зазначені: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_11 .

Відповідно до Довідки № 5 від 20 травня 2024 року виданої ОСОБА_2 , у тому, він працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Промбудресурс КР» з 10 липня 2023 року на посаді слюсаря-ремонтника та за січень, лютий, березень 2024 року отримав дохід в розмірі 23 500 грн. по 8500 грн щомісячно.

Відповідно до Довідки № 1367 від 20 травня 2024 року ОСОБА_11 знаходиться на обліку в Металургійному УПСЗН м. Кривий Ріг та отримує на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 щомісячну одноразову грошову допомогу при народженні 1-ої дитини з 01 квітня 2023 року по 30 квітня 2026 року у розмірі 860 грн.

Встановивши, що син відповідача є студентом 1 курсу денної контрактної форми навчання спеціальності 017 Фізична культура і спорт факультету Управління фізичною культурою та спортом Національного університету «Запорізька політехніка» IV рівня акредитації, академічну стипендію не отримує, термін навчання з 04 вересня 2023 року по 28 червня 2027 року та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітього сина, суд першої інстанції, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами докази на предмет їх належності, допустимості та достатності для правильного вирішення справи, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Разом із тим, аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом із тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

З матеріалів справи вбачається та апеляційним судом встановлено, що доказів на підтвердження витрат позивачки, пов`язаних саме з навчанням, матеріали справи не містять (щодо понесення витрат на проїзд до навчального закладу, проживання, придбання підручників тощо).

Суд першої інстанції свій висновок щодо визначення розміру стягнутих з відповідача на користь позивачки аліментів належним чином не мотивував.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, проте оцінивши в сукупності докази у справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити рішення суду та зменшити розмір стягнутих з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Таким чином, враховуючи принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів з урахуванням зазначених вище обставин, підлягає зменшенню з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, такий обсяг стягнення аліментів відповідатиме вимогам розумності і справедливості та буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і, разом із тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання. В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки фактично позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тому підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 червня 2024 року в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню, змінити, зменшити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , який продовжує навчання, з 1/4 до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07 березня 2023 року і до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23-річного віку.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 10 вересня 2024 року.

Головуючий:

Судді: