Справа № 396/360/24
Провадження № 2/396/258/24
13.09.2024 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Русіної А.А.,
за участю секретаря судового засідання Новікова Я.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новоукраїнка в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 396/360/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору: Новоукраїнський відділ державної виконавчої служби у Новоукраїнському районні Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення від сплати аліментів, звільнення від сплати частини заборгованості за аліментами, відстрочення сплати частини заборгованості за аліментами, стягнення аліментів на утримання дітей,
Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів з нього, звільнення його від сплати частини заборгованості, відстрочити сплату частини заборгованості по аліментам та стягнути з відповідача на його користь на утримання їх дітей аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від громадянського шлюбу мають трьох дітей, повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітніх сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 10.03.2015 року рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області з позивача було стягнуто на користь відповідачки на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі по 400 гривень щомісячно на кожну дитину. Виконавчий лист звернуто до виконання. Станом на 01.01.2024 року заборгованість по сплаті позивачем аліментів склала 109752,10 грн.
Позивач вказує, що з грудня 2019 року сторони не проживають разом, діти проживають разом з ним. Крім того, рішенням виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області за № 53 від 25.03.2020 року було встановлено місце проживання малолітніх дітей разом з батьком.
Ухвалою судді 12.03.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.
Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21.05.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подано заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи (а.с.56).
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином в порядку п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою". Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України повідомлялася належним чином шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала.
Беручи до уваги викладене, а також відсутність заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони мають трьох дітей: повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітніх: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.6,7).
За рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області з позивача стягнуто на користь відповідачки на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі по 400 гривень щомісячно на кожну дитину (а.с. 10).
Як вбачається з довідки розрахунку заборгованості по аліментах ОСОБА_1 на 01.01.2024 року становить 109752,1 грн (а.с.11).
Рішенням № 53 від 25.03.2020 року виконавчим комітетом Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області визначено місце проживання малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з батьком ОСОБА_1 , 1976 року народження (а.с.9).

Згідно Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5 зворот).

Як встановлено актом обстеження житлово-побутових умов №14/01-30 від 05.01.2024 року, неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , проживають із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з березня 2020 року (а.с.8).

Щодо позовних вимог позивача про звільнення його від аліментів та сплати частини заборгованості за аліментами суд зазначає.

Існування судового рішення від 10.03.2015 року про стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки повинно оцінюватись з урахуванням обставин, які змінились після його постановлення.

Стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей, за умови, що діти проживають з ним та перебувають на його утриманні суперечить положенням статті 181 СК України за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до п. 17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

З аналізу статей 267 - 271 СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

З наведеного слідує, що факт проживання дітей з батьком, з якого стягуються аліменти на користь матері на їх утримання є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дітей), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Судом встановлено, що діти сторін по справі з квітня 2020 року проживають з батьком, а не з мамою на користь якої були стягнуті аліменти, а згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Крім того, ч. 8 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Проживання та перебування неповнолітніх дітей разом з батьком позивачем у справі, є підставою для звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів та заборгованості за аліментами.

Зважаючи на те, що неповнолітні діти з квітня 2020 року проживають з батьком повністю та повністю перебувають на його утриманні, тому було б несправедливо «сплачувати двічі», тобто самому утримувати та забезпечувати дітей і після цього ще сплачувати борг по аліментах за цей же період на утримання цих же дітей, а тому існує необхідність припинення стягнення аліментів з нього з моменту проживання з ним дітей та звільнити його від сплати частини заборгованості за аліментами з квітня 2020 року.

Припинення (звільнення) стягнення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то стягнення аліментів має бути припинено з дати подання позову до суду, тобто з 26 лютого 2024 року, а звільнення позивача від сплати частини заборгованості за аліментами в сумі 36 000 грн. з квітня 2020 року.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо звільнення (припинення) стягнення з нього аліментів та звільнення від сплати частини заборгованості по аліментам є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про встановлення відстрочки зі сплати заборгованості по аліментам, суд зазначає наступне.

З довідки-розрахунку встановлено, що розмір заборгованості ОСОБА_1 по аліментам за період з лютий 2015 р. по грудень 2023 р., станом на 01.01.2024 рік складає 109752,1 грн.

Відповідно до положення ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відстрочення сплати суми заборгованості за аліментами має вирішуватися не в порядку позовного провадження, а за заявою боржника, поданою до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, оскільки дана вимога пов`язана з виконанням судового рішення у цивільній справі.

Розглядаючи вимоги позивача про стягнення на його користь аліментів на утримання дітей, суд доходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З урахуванням зазначених обставин, враховуючи, що відповідачка є працездатною особою, враховуючи спільний обов`язок батьків щодо утримання дитини, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, з відповідачки на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, розпочавши стягнення з 26.02.2024 року. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (ч.3 ст.183 СК України).

Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню сплачений судовий збір в сумі 3633,60 грн.

У зв`язку з тим, що позивач в частині вимоги про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 1211,20 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.10,11,57,60, 141,209,212-215 ЦПК України, ст.180-184, ст.197 СК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору: Новоукраїнський відділ державної виконавчої служби у Новоукраїнському районні Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення від сплати аліментів, звільнення від сплати частини заборгованості за аліментами, відстрочення сплати частини заборгованості за аліментами, стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від стягнення на користь відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які були стягнуті рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 10.03.2015 року, шляхом припинення такого стягнення з 26 лютого 2024 року.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати частини заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 , що нарахована на підставі виконання рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 10.03.2015 року, на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка виникла з квітня 2020 року по 01.01.2024 року.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку та доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.02.2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (ч.3 ст.183 СК України).

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 сплачений судовий збір в розмірі 3633,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 13.09.2024 року.

Суддя: А. А. Русіна