Справа № 541/3318/24
Провадження № 2/541/1223/2024
У Х В А Л А

Іменем України

17 вересня 2024 року м.Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Шатілова Л.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання, третя особа: ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

16 вересня 2024 року позивач звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою. Дослідивши зміст поданої заяви та доданих до неї документів, суддя доходить висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тобто, умовою для наявності у одного з батьків права на звернення з таким позовом про стягнення аліментів відповідно дост.199 СК України є спільність мешкання з повнолітньою дитиною, що є ознакою ведення ними спільного господарства та презумпції утримання своєї повнолітньої дитини відповідно до згаданої норми ст. 199 СК України. Проживання окремо іншого з батьків свідчить про те, що він не веде спільного господарства з повнолітньою дитиною, а тому відносно цього з батьків презумпція утримання повнолітньої дитини відповідно до згаданого норми СК України не діє.

Так, матеріали позовної заяви не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мешкають разом або зареєстровані за однією адресою.

З огляду на викладене, відсутність інформації щодо місця проживання дитини з одним із батьків виключає, відповідно до ч. 3 ст.199 СК України, право одного з батьків дитини на звернення до суду з відповідним позовом та наділяє таким правом повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У позовній заяві позивач посилається на те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу доньці, так як є військовослужбовцем, тоді як доказів на підтвердження вказаних посилань, як і доказів щодо розміру заробітної плати відповідача, позивач, в порушення п.5 ч.3 ст.175, ч.5 ст.177 ЦПК України, у позовній заяві не зазначила та до позовної заяви не долучила. При цьому, клопотання про витребування вказаних доказів судом, у разі неможливості їх самостійного отримання, до позовної заяви не долучила. Також позивач зазначає, що отримує мінімальну заробітну плату, але доказів на підтвердження даного факту не надає.

Крім того, у позовній заяві не зазначено та до позовної заяви не долучено доказів щодо матеріального стану сина позивача та розмір витрат на навчання.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки, дана позовна заява оформлена з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України її необхідно залишити без руху, а позивачу надати строк, що не перевищує 10 днів з дня вручення йому ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, суддя-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання, третя особа: ОСОБА_3 залишити без руху.

Надати позивачу строк, що не перевищує 10 днів з дня вручення йому ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л. Г. Шатілова