Справа №712/4096/24
Провадження №2/700/214/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року селище Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області в складі :

головуючої судді Чорненької О.І.,

при секретарі судового засідання Кравець І.О.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в селищі Лисянка, з фіксуванням судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 1 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування Черкаської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції сторін

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 23 листопада 2023 Лисянським районним судом Черкаської області (справа №700/1048/23) було прийнято рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та відповідачкою (доводиться рішенням про розірвання шлюбу від 23.11.2023).

Сім`я позивача давно розпалася, а тому виник спір з приводу визначення місця проживання дитини, тому що мати - відповідачка ініціює виїзд за межі України з дитиною.

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ), який проживає разом з батьком - позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 мешкає окремо від дитини у орендованій квартирі за адресою АДРЕСА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 та періодично виїжджає за межі України.

Дитину не влаштовує той фак що за кордоном дитину очікують проблеми та питання повязанні з іншою культурно-громадською та політичною ситуацією, у тому числі необхідність освоєння шкільних програм на іноземній мові, розірвання звязків з родичами та друзями, які залишаться в Україні.

Позивач просить визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком, ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_1 .

Відповідачка заявлені до неї позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо проживання дитини з батьком.

На виконання висновку ухвали Лисянського районного суду Черкаської області від 03.05.2024 служба у справах дітей Черкаської міської ради до матеріалів справи долучила висновок органу опіки та піклування м.Черкаси про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 від 19.06.2024 №7818-01-21 в якому вважає недоцільним визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю спору та досягнення згоди між батьками та сином про місце його проживання.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Позовна заява надійшла до Соснівського районного суду м.Черкаси 02.04.2024 року. Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 03.04.2024 року справу передано за підсудністю до Лисянського районного суду Черкаської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями, зазначена справа передана у провадження судді Чорненької О.І.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 03.05.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 21.05.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 10 годину 30 хвилин 05.06.2024, яке в подальшому було відкладено на 10 годину 02.07.2024, на 11 годину 25.07.2024, та на 11 годину 27.08.2024 в зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

Цією ж ухвалою визначено наступний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, шляхом надання пояснень по справі сторонами провадження та дослідження письмових доказів, що містяться у матеріалах справи.

Позивач прийняв участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, заявлений позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибула. Натомість, 08.05.2024 надіслала до суду заяву якою вона визнає повністю заявлені до неї позовні вимоги та просить проводити розгляд справи у її відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування м.Черкаси в особі служби у справах дітей Черкаської міської ради надіслала заяву від 20.06.2024 №2393/15-01-22, в якій просить розгляд справи провести за відсутності свого представника.

Таким чином суд доходить висновку що сторони та учасники справи були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.

За таких обставин судовий розгляд справи проводиться у відсутності осіб, які не прибули у судове засідання.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи судом встановлено, що 23 листопада 2023 Лисянським районним судом Черкаської області у справі №700/1048/23 провадження №2/700/328/23 прийнято рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Семенівською сільською радою Лисянського району Черкаської області від 16 березня 2011, про що зроблено актовий запис №01.

З часу розірвання шлюбу сторони разом не проживають, син залишився проживати з батьком.

Відповідачка тривалий час проживає за кордоном, що підтверджується інформацією головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 07.05.2024 № 19-37389/18/24.

Орган опіки та піклування м.Черкаси в висновку про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 вважає наразі недоцільним визначення місця проживання дитини малолітнього ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю спору та досягненням згоди між батьками та сином про місце його проживання. З висновку встановлено, що питання про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 з батьком розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. Під час засідання комісії малолітній ОСОБА_3 висловив своє бажання проживати разом з батьком. Працівники служби у справах дітей Черкаської міської ради у телефонному режимі зв`язалися з матірю дитини ОСОБА_2 , яка проживає за кордоном і найближчим часом не має наміру повертатися в м.Черкаси, також зазначила, що спору щодо місця проживання дитини у неї з колишнім чоловіком не має.

Орган опіки та піклування м.Черкаси, виходячи з рівних прав та обов`язків матері й батька відносно дитини, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог батька щодо визначення місця поживання малолітнього сина разом з ним. Мати дитини не заперечує проти того, щоб син проживав з батьком, та не заявляє про своє бажання щодо зміни місця проживання сина. Малолітній ОСОБА_4 спільно з батьками досягли згоди, що він буде проживати з батьком. Орган опіки та піклування м. Черкаси дійшов висновку, що спір між батьками щодо визначення місця проживання малолітнього сина наразі відсутній, а також між батьками та самою дитиною досягнута згода щодо його проживання разом з батьком.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 19, 160, 161 Сімейного кодексу України, пунктом 72 Порядку провадєення органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захитом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, орган опіки та піклування м. Черкаси вважає наразі недоцільним визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю спору та досягнення згоди між батьками та сином про місце його проживання.

Відповідач заявлені до неї позовні вимоги визнала повністю та не заперечує щодо проживання дитини з батьком.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У статті 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Частиною 2 статті 160 Сімейного кодексу України зазначено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно з частиною 1 статті 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом.

Відповідно з положеннями ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дітей спільно не проживають, право визначати місце проживання дітей залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дітей має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі -Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Згідно частин 1 та 3 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Суд зазначає, що при вирішенні питання про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 за місцем проживання батька ОСОБА_1 , слід керуватися ч.2 ст.160 СК України та положеннями ст. 29 Цивільного кодексу України.

Як вбачається із матеріалів справи, та не заперечувалось відповідачкою ОСОБА_2 , малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_4 , відповідачка тривалий час проживає за кордоном, найближчим часом повертатися до м.Черкаси наміру не має, що підтверджується висновком органу опіки та піклування м.Черкаси від 19.06.2024 р. № 7818-01-21.

Під час засідання Комісії з питань захисту прав дитини малолітній ОСОБА_4 висловив своє бажання проживати разом з батьком.

Встановлені фактичні обставини справи та оцінені докази свідчать про те, що оскільки між сторонами відсутній спір щодо визначення місця проживання дитини, враховуючи спільну згоду батьків дитини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та згоду самої дитини малолітнього ОСОБА_3 проживати з батьком, суд вважає, що сторони у відповдіності до норм Сімейного кодексу України самостійно погодили між собою та визначили місце проживання дитини з позивачем.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що спір між сторонами відсутній, право позивача на визначення місця проживання дитини з ним не порушувалось та не оспорювалось відповідачкою.

Відтак, позовні вимоги про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги наявні в матеріалах справи документи, докази та пояснення сторін, оцінюючи подані докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 141, 153, 154, 160, 161 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12-13, 76-80, 263-265, 268, 352,354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування Черкаської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення виготовлено 12 вересня 2024 року.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 , тел. моб. НОМЕР_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_8 , тел. НОМЕР_5 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради, код ЄРДПОУ: 04061547, адреса місцезнаходження: 18000, м.Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 36, тел.(0472)36-01-70, електронна адреса:

Головуюча суддя Олена ЧОРНЕНЬКА