Справа № 740/3886/24
Провадження № 2/740/1237/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка 24.06.2024 звернулася до суду з позовом, у якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду від 18.04.2012 у справі № 2-463/12 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 з 1/6 частки доходу на 1/4 частку доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позов аргументує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 21.07.2006 по 24.12.2012, від якого народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі рішення суду від 18.04.2012 з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання їх дочки у розмірі 1/6 частки заробітку. При зверненні до суду з позовом вона просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки доходу (заробітку) відповідача, проте у зв`язку з тим, що на момент подачі до суду позову, з відповідача вже стягувались аліменти на користь його попередньої дружини ОСОБА_5 на утримання двох дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому позов ОСОБА_1 було задоволено частково та стягнуто аліменти у розмір 1/6 частки доходу відповідача.

На даний час дочки відповідача ОСОБА_7 та ОСОБА_6 досягли 23-річного віку. Таким чином, обставини, що зумовили стягнення аліментів у розмірі, визначеному рішенням суду № 2-463/12 від 18.04.2012, перестали існувати, оскільки відповідач на даний час інших стягнень, крім аліментів на дочку ОСОБА_4 , не має.

З часу прийняття рішення про стягнення аліментів вартість та рівень життя зросли. Крім того, у дитини змінились потреби і для забезпечення її фізичного, культурного та духовного розвитку необхідні значні кошти.

Ухвалою судді 17.07.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання по справі.

Учасники справи в судове засідання не з`явились.

Позивачка в позовній заяві просила про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та визнання позову.

У відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку.

У відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.07.2006 по 04.01.2013. Шлюб розірвано рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.12.2012, яке набрало законної сили 04.01.2023 (а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачкою за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 9-10).

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18.04.2012 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частки доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, як вбачається з рішення, при визначенні розміру аліментів, стягуваних на утримання ОСОБА_3 , судом ураховано те, що з відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти в розмірі 1/3 частки його доходів на утримання двох неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу (а.с. 6).

В матеріалах справи міститься копія рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.07.2004 по справі про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (а.с. 8).

Згідно з рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18.03.2019 по справі № 740/111/19 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 було стягнуто аліменти на повнолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на період навчання, з 09.01.2019 до досягнення нею 23 років за умови продовження навчання (а.с. 7).

11.05.2012 постановою державного виконавця відділу ДВС Ніжинського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-463 виданого 18.04.2012 Ніжинським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частки всіх видів доходів боржника (а.с.4).

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У статті 51 Конституції України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із частиною першою статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У зв`язку з наведеним, суд доходить висновку, що позовна вимога про збільшення розміру аліментів, підлягає задоволенню, враховуючи те, що відповідач на даний час аліментів на утримання інших дітей, крім спільної з позивачкою дитини, не сплачує, він не заперечує проти задоволення позову, суд з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини вважає за можливе задовольнити вимоги ОСОБА_1 та збільшити розмір аліментів до 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача.

Згідно п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зважає на наступне.

Встановлено, що позивачкою 17.06.2024 укладено договір про надання правничої допомоги з Адвокатським бюро «Прокопець та Партнери». Відповідно до акта про прийняття-передачі наданих послуг від 21.06.2024, вартість послуг адвокатського бюро склала 3000 грн.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Ураховуючи заперечення відповідача щодо розміру витрат позивачки на правничу допомогу, беручи до уваги, що за положеннями ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема зі складністю справи, яка не є складною, існує усталена судова практика у даній категорії справ, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, яка підлягає відшкодуванню позивачці за рахунок відповідача, із заявлених до відшкодування 3000 грн. до 2000 грн.

Керуючись ст. 81,131,141, 211, 264 -268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18.04.2012 по справі № 2-463/12 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/6 частки до 1/4 частки доходу (заробітку) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) гривень в рахунок відшкодування судових витрат на правничу допомогу.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Карпусь