КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 752/20556/23

17 вересня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Ніколаєнко Олени Миколаївни на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 березня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Кордюкової Є.І., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На обґрунтування позовних вимог зазначало, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету- заяву № б/н від 31.03.2021 року.

При підписанні анкети - заяви ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві.

Зазначає, що відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому вигляді, а також наказом банка про їх затвердження.

Вказує на те, що заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі, що також підтверджується копією паспорту споживчого кредиту.

Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку.

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 44 000 грн.

Вважає, що АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, проте, у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість станом на 23 серпня 2023 року у розмірі 55 333, 77 грн., яка складається із: 44 478, 69 грн. заборгованості за тілом кредиту, 10 855, 08 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом.

З огляду на викладене, просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 31березня 2021 року у розмірі 55 333, 77 грн. та судові витрати у розмірі 2 684 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 22 березня 2024 рокупозовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором від 31.03.2021 року №б/н у загальному розмірі 44 888,77 (сорок чотири тисячі вісімсот вісімдесят вісім) грн. 77 коп. та судові витрати в розмірі 2157 (дві тисячі сто п`ятдесят сім) грн. 94 коп.

Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, 15 квітня 2024 року представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Ніколаєнко Олена Миколаївна подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 березня 2024 року в частині не задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позов у зазначеній частині задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог банку про стягнення процентів за користування кредитом ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що на підставі заяви від 31.03.2021 року відповідач пройшов ідентифікацію у Банку, оскільки відкриття та ведення анонімних рахунків заборонено.

Вказує на те, що посилаючись на паспорт кредиту суд першої інстанції не врахував, що матеріали справи містять підписану 31.03.2021 року відповідачем заяву про приєднання до Умов на правил надання послуг, відповідно до якої відповідач ознайомлений і з розміром відсоткової ставки за користування кредитними коштами.

У вказаній заяві були викладені істотні умови кредитного договору, а саме: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія, сума/ліміт кредиту - 50 000 грн для карт "Універсальна", 75 000 грн для карт "Універсальна Gold".; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; мета отримання кредиту - споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом; можливі види (форми) забезпечення кредиту - без забезпечення; процента ставка - 42,0 % для карт «Універсальна» та 40,8 % для карт «Універсальна Gold» (п. 1.3 Заяви); тип процентної ставки - фіксована; загальні витрати за кредитом та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом тощо.

Таким чином, апелянт вважає що, підписавши вказану заяву, відповідач був ознайомлений з умовами кредитування, в т.ч. і з розміром відсоткової ставки за користування кредитними коштами.

Зазначає, що дана заява не містить строку дії.

З огляду на що вважає, що в даному випадку, починаючи з самого початку укладання договору, розмір відсоткової ставки було погоджено сторонами.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем до апеляційного суду не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 березня 2021 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов і Правил надання послуг.

Підписавши заяву про приєднання до Умов і Правил надання послуг, відповідач погодився з визначеними у ній умовами кредитування, а саме: з типом кредиту, сумою/лімітом кредиту, строком кредитування, способом та строком надання кредиту, процентною ставкою - 42,0% -для карт Універсальна, 40, 8% -для карт Універсальна Gold, типом процентної ставки, платежами за супровідні послуги кредитодавця, порядком повернення кредиту, наслідками прострочення виконання чи невиконання зобов`язань за договором у т.ч., процентою ставкою, яка застосовується при невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту- у розмірі 84, 0%- для карт Універсальна, 81, 6%-для карт Універсальна Gold.

01 листопада 2021 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов і Правил надання послуг.

Підписавши заяву про приєднання до Умов і Правил надання послуг, відповідач погодився з визначеними у ній умовами кредитування, а саме: з типом кредиту, сумою/лімітом кредиту, строком кредитування, способом та строком надання кредиту, процентною ставкою - 42,0% -для карт Універсальна, 40, 8% -для карт Універсальна Gold, типом процентної ставки, платежами за супровідні послуги кредитодавця, порядком повернення кредиту, наслідками прострочення виконання чи невиконання зобов`язань за договором у т.ч., процентою ставкою, яка застосовується при невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту- у розмірі 84, 0%- для карт Універсальна, 81, 6%-для карт Універсальна Gold.

Як вбачається з наданої позивачем довідки, ОСОБА_1 на підставі підписаного кредитного договору № б/н отримав наступні кредитні картки: 31 березня 2021 року відповідач отримав кредитну картку № НОМЕР_1 , терміном дії до 03/ 25; 01 листопада 2021 року відповідач отримав кредитну картку № НОМЕР_2 , терміном дії до 08/ 25.

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_1 вбачається, що 31 березня 2021 року відбувся старт карткового рахунку та встановлено кредитний ліміт 0,00 грн., 31 березня 2021 року - було зменшено кредитний ліміт до 0, 00 грн., 01 листопада 2021 року кредитний ліміт було збільшено до 18 000,00 грн., 14 грудня 2021 року кредитний ліміт збільшено до 44 000 грн., 26 грудня 2022 року кредитний ліміт зменшено до 0, 00 грн.

З виписки АТ КБ "ПриватБанк" про рух коштів за договором № б/н, укладеним з ОСОБА_1 , за період з 31 березня 2021 року по 29 серпня 2023 року вбачається, що відповідач користувався наданими банком коштами та частково погашав заборгованість.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем АТ КБ «ПриватБанк», відповідач станом на 23 серпня 2023 року має заборгованість за договором № б/н від 31 березня 2021 року у розмірі 55 333, 77 грн., яка складається із: 44478, 69 грн. заборгованості за тілом кредиту, 10 855, 08 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Задовольняючи частково позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» та, стягуючи з ОСОБА_1 44 888, 77 ( 44 478, 69 ( борг по тілу кредиту) та 10.08 грн.( відсотки за користування кредитом) суд першої інстанції посилався на те, що наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості у такому розмірі.

В апеляційній скарзі представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» просила скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 березня 2024 року в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позов у зазначеній частині задовольнити.

Однак, відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» та, стягуючи з відповідача на його користь 44 488, 77 грн. ( 44 478, 69 ( борг по тілу кредиту) та 10.08 грн.( відсотки за користування кредитом), суд першої інстанції посилався на те, що в заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 31.03.2021 року, підписаній відповідачем, процентна ставка встановлена в розмірі 42% річних для картки «Універсальна Gold» на строк з 31.03.2021 року.

Умови кредитування, вказані у паспорті споживчого кредиту від 01.11.2021 року, підписаному відповідачем, встановлюють процентну ставку (фіксована) в розмірі 42% річних за межами пільгового періоду для картки «Універсальна Gold» на строк з 01.11.2021 року до 16.11.2021 року.

Відтак, в період з 31.03.2021 року до 16.11.2021 року розмір процентної ставки по кредитам за картками «Універсальна Gold» становив 42% річних.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.

З урахуванням обставин, встановлених у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, вважає можливим стягнути на користь позивача заборгованість, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у сумі 44478,69 грн. та заборгованості за простроченими відсотками за період з 31.03.2021 року до 16.11.2021 року , розмір яких згідно з розрахунком позивача становить 10,08 грн. (загальне сальдо за нарахованими відсотками).

За інший період відсотки за користування кредитом стягненню не підлягають, оскільки їх розмір не був погоджений відповідачем.

Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що відповідач дійсно не виконав зобов`язання за укладеним з банком договором, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальній сумі 44488,77 грн. (44478,69 грн. (борг по тілу кредиту) та 10,08 грн. (відсотки за користування кредитом)).

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом статей 205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

З досліджених доказів встановлено, що у підписаних відповідачем ОСОБА_1 , 31 березня 2021 року та 01.11.2021 року заявах про приєднання до Умов і Правил надання послуг у ПриватБанку зазначено, що ОСОБА_1 , який діє на підставі власного волевиявлення, згідно зі статтею 634 ЦК України, підписанням цієї Заяви приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та правил надання банківських послуг Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою www.privatbank.ua/terms в редакції чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять договір банківського рахунка, приймає всі права та обов'язки, встановлені в цьому договорі та зобов'язується їх належним чином виконувати.

Із наданої позивачем довідки вбачається, що ОСОБА_1 отримав наступні кредитні картки: 31 березня 2021 року відповідач отримав кредитну картку № НОМЕР_1 , терміном дії до 03/ 25; 01 листопада 2021 року відповідач отримав кредитну картку № НОМЕР_2 , терміном дії до 08/ 25.

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_1 , вбачається, що 31 березня 2021 року відбувся старт карткового рахунку та встановлено кредитний ліміт 0,00 грн., 31 березня 2021 року - було зменшено кредитний ліміт до 0, 00 грн., 01 листопада 2021 року кредитний ліміт було збільшено до 18 000,00 грн., 14 грудня 2021 року кредитний ліміт збільшено до 44 000 грн., 26 грудня 2022 року кредитний ліміт зменшено до 0, 00 грн.

З виписки АТ КБ "ПриватБанк" про рух коштів за договором № б/н, укладеним з ОСОБА_1 , за період з 31 березня 2021 року по 29 серпня 2023 року вбачається, що відповідач користувався наданими банком коштами та частково погашав заборгованість.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що наявні у справі докази в своїй сукупності підтверджують факт надання позивачем відповідачу ОСОБА_1 кредитних коштів, користування ними та не повернення відповідачем наданих позивачем коштів.

Окрім тіла кредиту, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Звертаючись до суду з позовом, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 10 855, 08 грн.

На підтвердження позовних вимог в цій частині до позовної заяви заяву про приєднання до умов та правил надання послуг від 31.03.2021 року підписану ОСОБА_1 .

Із наданих Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», підписаних відповідачем заяв про приєднання до Умов та Правил надання послуг вбачається, що відповідач погодився з визначеними у них умовами кредитування, а саме: з типом кредиту, сумою/лімітом кредиту, строком кредитування, способом та строком надання кредиту, процентною ставкою - 42,0% -для карт Універсальна, 40, 8% -для карт Універсальна Gold, типом процентної ставки, платежами за супровідні послуги кредитодавця, порядком повернення кредиту, наслідками прострочення виконання чи невиконання зобов`язань за договором у т.ч., процентою ставкою, яка застосовується при невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту- у розмірі 84, 0%- для карт Універсальна, 81, 6%-для карт Універсальна Gold.

Таким чином, підписавши вказані заяви, відповідач добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов'язання.

Отже, визначивши заборгованість відповідача за простроченими відсотками за період лише з 31.03.2021 року по 16.11.2021 року у розмірі 10,08 грн., суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, оскільки, підписавши викладені у заявах про приєднання до Умов та Правил надання послуг умови кредитування, сторони в подальшому їх виконували, угод про зміну умов кредитування не підписували, а тому саме такі умови є погодженими сторонами.

У вказаних заявах про приєднання відсутній строк дії, отже стягненню підлягають заявлені позивачем 10 855, 08 грн.- заборгованості відповідача за простроченими відсотками, розмір нарахування яких був погоджений сторонами.

ОСОБА_1 розмір наявної у нього заборгованості по тілу кредиту та по відсотках жодним чином не спростовував. Будь-яких заперечень щодо факту отримання від банку кредитних карток, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, суду не надав.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦПК України).

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Ніколаєнко Олени Миколаївни підлягає задоволенню, а рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 березня 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитом у розмірі 44 478, 69 грн., та заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 10 855, 08 грн.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України , якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.

При подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

При зверненні до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою позивачем було сплачено 4026 грн.

За результатами апеляційного перегляду справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову , а тому з відповідача ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги, що становить суму 6 710 грн (2684 грн + (2684 грн х 150%/100).

Керуючись ст.ст. 202, 203, 205, 207, 526, 549, 611, 626, 628, 634, 638, 1048, 1054, 1056-1 ЦК України ст. ст. 141, 263, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Ніколаєнко Олени Миколаївнизадовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 березня 2024 року скасувати на ухвалити нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитом у сумі 44 478, 69 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за відсотками у сумі 10 855, 08 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 6 710 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: