Номер провадження по справі 2/387/350/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі :

головуючого судді Солоненко Т. В.

із секретарем судового засіданя Косюг І.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина

Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача

Представник позивача ОСОБА_1 28.05.2024 звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_3 до відповідача про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 120054,32 грн та моральної шкоди в розмірі 40000,00 грн заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 17.02.2024 о 10 годині 15 хвилин керував транспотним засобом Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 в м. Помічній по вул. Перемоги, 60 Б, Новоукраїнського району Кіровоградської області та здійснивши виїзд з прилеглої території, не переконався у безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем Kia Sorento д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків, травмованих немає, чим порушив вимоги п.2.3"б", 10.1, 10.2 ПДР України. Постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28.02.2024 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власників транспортних засобів, як позивача так і відповідача, не була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 03.05.2024 за №791/24-27 Кропивницького відділення КНДІСЕ вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Kia Sorento д.н.з. НОМЕР_2 станом на 17.02.2024 складає 120054,32 грн. Крім того позивач вважає, що має право на відшкодування моральної шкоди за рахунок винної особи, яку вона оцінює у 40000,00 гривень. Наведені обставини спонукали позивачку звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12.08.2024 спрощене позовне провадження з повідомленням ( викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 10.09.2024.

На визначену судом дату в судове засідання з`явився представник позивача .

Позивачка в судове засідання не з`явилась про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Також просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 25000 грн, та витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи., які документально підтверджені.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву з наведенням своєї позиції щодо заявленого позову не скористався. В судовому засіданні позовні вимоги визнав. Зазначив, що обставини, наведені в позовній заяві, відповідають дійсності. При цьому зауважив, що на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей і відшкодувати зазначену в позові суму для нього є вкрай обтяжливим.

ІІ. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, доходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Зі змісту свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 з`ясовано, що ОСОБА_3 є власником автомобіля Kia Sorento реєстраційний номер НОМЕР_2 ( а.с. 10).

Зі змісту постанови Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28.02.2024 у справі №387/196/24 з`ясовано, що ОСОБА_2 17.02.2024 о 10 годині 15 хвилин керував транспортним засобом Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 в м. Помічній по вул. Перемоги, 60 Б, Новоукраїнського району Кіровоградської області та здійснивши виїзд з прилеглої території, не переконався у безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем Kia Sorento д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків, травмованих немає, чим порушив вимоги п.2.3"б", 10.1, 10.2 ПДР України. Визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень 00 копійок. Постанова набрала законної сили 11.03.2024 ( а.с.11).

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової транспортно- товарознавчої експертизи №791/24-27 від 03.05.2024, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу марки Kia Sorento, реєстраційна № НОМЕР_2 станом на 17.02.2024 складає 120054 грн 32 коп (а.с. 12-25)

Зі змісту договору №957/04-24 від 26.03.2024 на проведення експертизи, акту здачі-приймання висновку №791/24-27 від 03.05.2024, квитанції до платіжної інструкції на переказ готівкки №0.0..1 встановлено, що між Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України та адвокатом Дмитрух Д.М. укладено договір про проведення експертизи. Ціна послуг склала 11359,20 грн. ( а.с. 29-30,31,32,33).

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власників транспортних засобів, як позивача так і відповідача, не була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, визначені статтею 1188 ЦК України, частиною першою якої визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

За вказаних обставин обов`язок відшкодувати шкоду, завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України, вина у завданні шкоди, є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за майнову шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28.02.2024 у справі №387/196/24, ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 гривень.

Отже, обставини щодо винуватих дій водія ОСОБА_2 в результаті яких був пошкоджений автомобіль Kia Sorento д.н.з. НОМЕР_2 , є встановленими і доказуванню в даній справі не підлягають.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому відповідно до вимог статті 1188 ЦК України, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до положень ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи, що згідно з висновком експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №791/24-24 вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу Kia Sorento д.н.з. НОМЕР_2 станом на 17.02.2024 складає 120054,32 грн, а тому до стягнення підлягає саме зазначена сума.

Також, суд вважає доведеними позовні вимоги щодо витрат позивача, які визнані в судовому засіданні відповідача, а саме: 11359,20 грн витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, які також підлягають стягненню з відповідача.

В частині позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди суд виходить з наступного.

Позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 40000,00 грн, визначаючи розмір якої, позивачка зазначила, що у наслідок пошкодженням її автомобіля внаслідок ДТП їй було завдано суттєвих незручностей у організації її життя, що призвело до душевних переживань, зміни психологічного стану, крім того під час ДТП в автомобілі позивача знаходилась її донька , яка внаслідок неправомірних дій відповідача зазнала психологічної травми після пережитої надзвичайно лякаючої та тривожної події, яка може призвести до проблем нормального функціонування психіки дитини та подолання наслідків цієї події.

З огляду на те, що немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, моральних страждань через спричинення фізичного болю та страждання особи будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Згідно з ч. 1ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За правилом ч. 1ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з`ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, зокрема така правова позиція відображена у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.

Наявність моральної шкоди доводиться потерпілою, яка в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим вона понесла і чим обґрунтовується розмір компенсації.

З урахуванням наданих позивачем доказів в обґрунтування моральної шкоди, приймаючи до уваги негативні наслідки для стану здоров`я після вказаної події та страждання, які зазнала позивачка, оскільки тривалий час не мала можливості користуватися автомобілем, з урахуванням причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та моральною шкодою, з яких обставин виходила позивачка, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди в сумі 20000 гривень.

Що стосується судових витрат на правничу допомогу позивачу, то відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази, а саме: договір про надання правової допомоги №5 від 12.03.2024; додаток №1 від 12.03.2024; акт прийому-передачі наданих послуг від 10.09.2024; опис робіт (надання послуг).

Суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Встановлено, що представник позивача приймав участь в 1 судовому засіданні, водночас у акті зазначена фіксована сума представництва інтересів позивачки у цивільній справі в сумі 15000 грн згідно з актом прийняття-передачі наданих послуг від 12.03.2024.

Отже суд враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, доходить до висновку, що у зв`язку із обгрунтованістю позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу.

Зважаючи на зазначене, суд вважає, що підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу, але зі зменшенням вартості послуг згідно з актом прийняття-передачі наданих послуг у розмірі 15 000 гривень з врахуванням пропорційності задоволення позовних вимог.

Також, суд вважає доведеними витрати позивачки на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 11359,20 грн, які підлягають відшкодуванню останній за рахунок відповідача.

Питання витрат зі сплати судового збору суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 22, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст.ст. 12,13, 19, 76-81, 82, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 274, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 120 054 (сто двадцять тисяч п`ятдесят чотири) гривні 32 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 20 000 ( двадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати понесені у зв`язку з проведенням транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 11 359 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на оплату судового збору у розмірі 2 725 (дві тисячі сімсот двадцять пять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 15 000 (пятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін :

позивач ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5

Повний текст рішення складено та підписано 12.09.2024

Суддя Таїсія СОЛОНЕНКО