Справа № 195/1520/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

10.09.2024 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Скрипченко Д.М., за участю секретаря судового засідання Левкович Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник у справі, ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, в поданій заяві останній просить суд, встановити юридичний факт щодо визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Чумаки Нікопольського району Дніпропетровської області, зниклим безвісти за особливих обставин.

В заяві заявник вказує, що його рідний брат, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , старший стрілець-оператор 2 штурмового відділення 1 штурмового взводу 10 штурмової роти 4 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , призваний на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 , зник безвісти 22 жовтня 2023 року поблизу населеного пункту Андріївка, Бахмутського району, Донецької області під час виконання бойового завдання, при виконанні службових обов`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України від збройної агресії російської федерації, в складі підрозділу Збройних Сил України.

З того часу будь-який зв`язок з ним втрачено. Він ні разу не зателефонував, не написав листа, не повідомив іншим способом про місце свого перебування. Заявник, разом з дружиною його брата, ОСОБА_2 , намагались встановити місце знаходження брата. З цією метою вони зверталися до поліції, але намагання знайти чоловіка виявились безрезультатними.

З офіційною заявою до Томаківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області дружина брата звернулась 03 листопада 2023 року.

Дані про зникнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , занесені до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.

Його дружина не погоджується на визнання померлим, маючи надію, що він живий і коли-небудь повернеться додому.

Про місце перебування ОСОБА_2 немає відомостей менше року, цей факт підтверджується довідками з місця проживання.

Заявник є рідним братом ОСОБА_2 і має право на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 4 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Відповідно він звертався до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про надання відстрочки на підставі пункту 4 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», однак, повідомленням від 20.08.2024 року вих. №116, йому була надана відмова у наданні відстрочки із вказівкою про те, що для надання йому відстрочки необхідно подати до ТЦК та СП рішення суду про визнання його брата зниклим безвісти за особливих обставин, передбаченого Постановою КМУ №560 від 16.05.2024 року.

В зв`язку з вищенаведеним заявник змушений звернутися до суду із даною заявою.

Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити у повному обсязі.

Заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, будь-яких пояснень щодо заявлених вимог не надано.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, надавши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що рідний брат заявника у справі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , старший стрілець-оператор 2 штурмового відділення 1 штурмового взводу 10 штурмової роти 4 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , призваний на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 , зник безвісти 22 жовтня 2023 року поблизу населеного пункту Андріївка, Бахмутського району, Донецької області під час виконання бойового завдання, при виконанні службових обов`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України від збройної агресії російської федерації, в складі підрозділу Збройних Сил України.

З того часу будь-який зв`язок з ним втрачено. Він ні разу не зателефонував, не написав листа, не повідомив іншим способом про місце свого перебування. Заявник, разом з дружиною його брата, ОСОБА_2 , намагались встановити місце знаходження брата. З цією метою вони зверталися до поліції, але намагання знайти чоловіка виявились безрезультатними.

З офіційною заявою до Томаківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області дружина брата звернулась 03 листопада 2023 року.

Дані про зникнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , занесені до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.

Його дружина не погоджується на визнання померлим, маючи надію, що він живий і коли-небудь повернеться додому.

Про місце перебування ОСОБА_2 немає відомостей менше року, цей факт підтверджується довідками з місця проживання.

Заявник є рідним братом ОСОБА_2 і має право на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 4 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Відповідно він звертався до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про надання відстрочки на підставі пункту 4 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», однак, повідомленням від 20.08.2024 року Вих. № 116, йому була надана відмова у наданні відстрочки із вказівкою про те, що для надання йому відстрочки необхідно подати до ТЦК та СП рішення суду про визнання його брата зниклим безвісти за особливих обставин, передбаченого Постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 року. На підставі вищенаведеним заявник змушений звернутися до суду із даною заявою.

Як вбачається з витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань, 03.11.2023 року року до чергової частини відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_3 , про те, що її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовець, під час виконання службових обов`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України від збройної агресії російської федерації, виконуючи бойове завдання в складі підрозділу Збройних Сил України під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Андріївка, Бахмутського району, Донецької області, зник безвісти 22.10.2023 року та з 22.10.2023 року зв`язок з ним відсутній та його місце знаходження невідоме.

Відповідно до інформації, яка міститься в повідомленні на зниклого безвісти від 26.10.2023 року, військовослужбовець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 22.10.2023 року зник безвісти під час артилерійського обстрілу та штурму бойових позицій зі сторони противника, під час виконання завдань і здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації поблизу населеного пункту Андріївка, Бахмутського району, Донецької області.

Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, військовослужбовець, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рахується особою, яка зникла безвісти за особливих обставин на території бойових дій (під час воєнних дій).

Таким чином, військовою частиною рідний брат заявника визнаний таким, що зник безвісті під час бойових дій, при цьому, встановлення факту зникнення безвісти його рідного брата за особливих обставин, йому необхідно з метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, значених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно із частиною першою статті 43 Цивільного кодексу України (надалі за текстом ЦК України), фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Частиною другою статті 43 ЦК України визначено, що у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи, початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року.

Відповідно до ч.3 ст.43 ЦК України, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 3 ч. 2 статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок: безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування).

При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

Згідно ч.3 ст.4 ЗУ «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством.

Досліджені судом письмові докази дають підстави вважати, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 22 жовтня 2023 року зник безвісти під час артилерійського обстрілу та штурму бойових позицій зі сторони противника, під час виконання завдань і здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації поблизу населеного пункту Андріївка, Бахмутського району, Донецької області.

Разом з тим, слід зазначити, що згідно з ч.1 ст.309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцем перебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованим та таким, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,258-259,264-265,268,315,319,354ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Визнати громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Чумаки Нікопольського району Дніпропетровської області, зниклим безвісти за особливих обставин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: Д. М. Скрипченко