Справа № 128/3688/24
УХВАЛА

16 вересня 2024 року місто Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Бондаренко О.І., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Оглянувши позовну заяву ОСОБА_1 та надані до неї докази, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Тобто, в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Разом з тим, за приписами ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір це спір, у якому, зокрема хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що юрисдикція адміністративних судів поширюється не на будь-які трудові спори, а лише ті, які пов`язані з прийняттям громадян на публічну службу, її проходженням, звільненням з неї.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Зазначеними нормами права прямо передбачено, що військова служба є публічною службою.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач будучи військовослужбовцем сержантом був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та займав посаду командира 2 гранатометного відділення гранатометного взводу.

Особливістю правового становища позивача є те, що у військовій частині НОМЕР_1 позивач проходив саме військову службу і це було визначальною (необхідною) умовою для його призначення на цю посаду. За таких обставин, вважаю, що спір, що виник, є публічно-правовим, а тому підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАС України.

Згідно п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, вважаю за необхідне відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в справі за його позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

При цьому, позивач не позбавлений права звернутися до відповідного адміністративного суду за вирішенням спору в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за його позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО