КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/824/1207/2024 Головуючий в суді ІІ інстанції Сушко Л.П.
УХВАЛА

Іменем України

10 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого: Сушко Л.П.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Олійника В.І.,

секретар судового засідання: Дуб С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження заяву адвоката Білоус Лариси Георгіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «2Х2ФІНАНС» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а у подальшому - і до ТОВ «2Х2ФІНАНС» з вимогою про усунення перешкод в користуванні належною їй земельною ділянкою шляхом зобов`язання відповідачів відновити зовнішні межі суміжної земельної ділянки згідно правовстановлюючих документів та технічної документації із землеустрою, знести самочинно збудований паркан та звільнити частину самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,0277 га.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 29 січня 2024 року позов задоволено частково.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «2Х2ФІНАНС» повернути у користування ОСОБА_1 самовільно зайняту частину належної їй земельної ділянки, розташованої на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :90:282:0144, площею 0,0285 га (285 кв.м.), яка у Додатку № 2 до висновку експерта № СЕ-12011-1296.22 від 15.05.2023 року зафарбована світло-жовтим кольором, шляхом знесення (демонтажу) за власний рахунок встановленого в її межах бетонного паркану (згідно з Додатком № 2 до висновку експерта № СЕ-12011-1296.22 від 15.05.2023 фактичні точки 12-13-14-15-16-17-18-19).

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «2Х2ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 17 452 грн 80 коп..

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, 25 квітня 2024 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 січня 2024 року залишено без змін.

15 липня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшла заява адвоката Білоус Лариси Георгіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн.

Заява обгрунтована тим, що судом апеляційної інстанції не вирішено питання про судові витрати, у зв`язку з чим подається заява про ухвалення додаткового рішення та стягнення з апелянта судових витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс при розгляді справи в Київському апеляційному суді.

Представник позивачки зазначила, що позивач ОСОБА_1 не є фахівцем в галузі права, а тому була змушена звернутись до адвоката та відповідно до ст. 137 ЦПК України, має право на відшкодування витрат на правничу допомогу. Після підписання договору про надання правничої допомоги, позивачем було сплачено 5000 тисяч гривень за вступ в апеляційне провадження (вивчення документів, поданих апелянтом, підготовку відзиву, відповіді на відзив, відправлення документів сторонам та до суду тощо). Договором також передбачено плату за кожну окрему представницьку дію (судове засідання) в сумі 3000 грн. Звернула увагу, що представник позивача приймала участь у судовому засіданні 25.06.2024 року.

Звернула увагу суду апеляційної інстанції на те, що до відзиву на апеляційну скаргу представник позивача додавала завірені належним чином копії договору про надання правничої допомоги, протоколу погодження договірної ціни від 31.05.2024 року, квитанції до прибуткового касового ордеру від 03.06.2024 року на суму 5000 грн. Розгорнутий розрахунок витрат на правничу допомогу від 10.07.2024 року та завірена належним чином копія квитанції до прибуткового касового ордеру від 25.06.2024 року на суму 3000 грн, що також додаються до заяви про ухвалення додаткового рішення.

Вважає, що загальна сума витрат на правничу допомогу в розмірі 8000 грн є обгрунтованою, виправданою, не завищеною та підлягає стягненню з апелянта в повному обсязі.

18 липня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення від представника ТОВ «Фінансова компанія «2х2 Фінанс» - адвоката Міньковської Анастасії Володимирівни, в якій просила заяву представника позивача залишити без задоволення.

Заперечуючи проти поданої представником позивача заяви про ухвалення додаткового рішення, представник ТОВ «ФК «2х2 Фінанс» вказувала на те, що заявник не додав доказів, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, та направлення їх іншим учасникам справи, що в свою чергу є підставою для залишення заяви без розгляду.

Крім того вказувала, що долучений до заяви представником позивача розрахунок витрат від 10.07.2024 року не може бути прийнятий судом, оскільки він не існував на момент винесення рішення, а був створений після розгляду справи по суті. Таким чином вважає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що витрати на правничу допомогу були ним понесені, або того, що такі витрати будуть понесені у майбутньому.

Перевіривши заяву, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

У постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 161/5317/18 (провадження № 61-3454св22) містяться висновки про те, що аналіз норм статті 126, 137, 141 ЦПК України вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача зокрема до відзиву на апеляційну скаргу та в подальшому до заяви про ухвалення додаткового рішення долучені копії документів щодо надання правової допомоги.

Постанова Київського апеляційного суду прийнята 03 липня 2024 року. Повний текст постанови складено 04 липня 2024 року.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин першою-третьою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

У суду відсутні повноваження для поновлення такого строку з власної ініціативи.

Разом із тим, представник позивача звернувшись до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення 15 липня 2024 року, тобто поза межами строку, визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України, не заявила клопотання про поновлення такого строку, а суд позбавлений права поновлювати зазначений строк з власної ініціативи.

За таких обставин заяву адвоката Білоус Л.Г., яка діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення слід залишити без розгляду.

Також щодо порушення стороною позивача порядку подачі доказів, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 182 ЦПК України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому ЦПК України. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань визначені у статті 183 ЦПК України.

частина третя статті 182 ЦПК України п. 6 ч. 1 ст. 183 ЦПК України Будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення).

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Подібні за змістом висновки викладено у постанові Верховного Суду від 17 травня 2023 року у справі № 463/12950/21 (провадження № 61-403св23).

Верховний Суд у постанові від 21 вересня 2022 року у справі № 725/1301/21 (провадження № 61-20691св21) зазначив, що, встановивши порушення позивачем установленого процесуальним законом порядку пред`явлення до відшкодування витрат на правничу допомогу, а саме ненаправлення позивачем на адреси інших учасників справи (відповідачів) документів, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, що позбавило відповідачів можливості подати до суду клопотання про неспівмірність розміру таких витрат відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, суд апеляційної інстанції обґрунтовано повернув без розгляду клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Аналогічна практика вирішення заяв про ухвалення додаткового рішення, до яких заявники не додали доказів надіслання (ненадання) іншим учасникам такої заяви з доданими до неї додатками, сформована Верховним Судом і в ухвалах від 25 лютого 2021 року у справі № 906/977/19, від 06 квітня 2022 року у справі № 759/13013/14-ц (провадження № 61-14029св21), від 16 січня 2023 року у справі № 640/23065/14 (провадження № 61-1456ск21), від 02 лютого 2023 року у справі № 466/1403/20 (провадження № 61-10035св22), від 27 березня 2023 року у справі № 756/820/20 (провадження № 61-8952св22) на стадії касаційного розгляду справи.

Також вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 12 квітня 2023 року у справі № 626/133/21 (провадження № 61-11044 св 22), від 28 червня 2023 року у справі № 132/892/16-ц (провадження № 61-9297 св 22), від 31 січня 2024 року у справі № 750/14000/21 (провадження № 61-10397 св 23).

Верховний Суд врахував, що у справі, яка переглядається, відповідач подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, а тому до такої заяви підлягають застосуванню правила частини четвертої статті 183 ЦПК України щодо подання заяв.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з заявою про ухвалення додаткового рішення, представник позивача додав до вказаної заяви докази направлення заяви іншим учасникам справи (опис, квитанції, скріншоти направлення на електронні адреси сторін).

Разом з тим, досліджуючи додані вказані докази, суд апеляційної інстанції зазначає, що представник позивача додав до заяви докази направлення заяви про ухвалення додаткового рішення лише відповідачу ОСОБА_2 , однак іншим учасникам судового процесу, а саме відповідачам ОСОБА_3 та ТОВ «ФК «2х2 Фінанс» заява направлена не була.

Між тим така заява була направлення на поштову адресу відповідача без доказів підтвердження понесених витрат на правничу допомогу (направлено лише саму заяву без додатків) (а.с. 150 зв. том 3).

У зв`язку з тим, що у матеріалах справи відсутні докази направлення усім учасникам судового процесу копії заяви про ухвалення додаткового рішення з доказами які б підтверджували понесені витрати на правничу допомогу, що в свою чергу позбавило їх можливості скористатися правом, наданим частиною першою статті 182 ЦПК України та висловити свої заперечення, пояснення, міркування щодо поданої заяви.

За таких обставин апеляційний суд, керуючись правилами статті 183 ЦПК України, дійшов висновку про повернення заяв представника ОСОБА_4 - адвоката Вилкова С.В. про ухвалення додаткового рішення у даній справі без розгляду, оскільки заявником не подано доказів направлення (надання) копії цих заяв іншим учасникам справи.

Отже, до заяви адвоката Білоус Л.Г., яка діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення підлягають застосуванню правила частини четвертої статті 183 ЦПК України.

За таких обставин суд апеляційної інстанції, керуючись правилами ч. 8 ст. 141 та ст. 183 ЦПК України, дійшов висновку про залишення заяви адвоката Білоус Л.Г., яка діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат у даній справі без розгляду, оскільки представник позивача звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення поза межами строку, визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а також заявником не подано доказів направлення (надання) копії цією заяви з додатками іншим учасникам справи.

Керуючись статтями 141, 183, 260, 271 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Білоус Лариси Георгіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Повний текст ухвали складено «12» вересня 2024 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
Судді Д.Р. Гаращенко В.І. Олійник