справа №176/1089/24
провадження №2/176/754/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Волчек Н.Ю.,

з участю секретаря судових засідань Коваленко О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» з третіми особами приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, державним виконавцем Жовтоводсько-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Куземою Яною Олексіївною про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 19.04.2024 року звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №45299, вчинений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. від 19.05.2021 року за яким стягується заборгованість у розмірі 87767,35 грн. зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнути з відповідача на користь позивачки безпідставно отримані кошти у розмірі 23516,68 грн. які були стягнуті під час примусового виконання виконавчого напису №45299, виданого 19.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем.

В обґрунтування позову зазначає, що в липні минулого року їй стало відомо про відкриття виконавчого провадження №65886285 про стягнення з неї боргу на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського НОКО Остапенком Є.М. №45299 від 19.05.2021 року про стягнення зі ОСОБА_1 боргу в сумі 87767,35 грн. на користь АТ «ІДЕЯ БАНК».

Вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений всупереч вимог закону, нотаріусу не подані документи, передбачені законодавством, крім того позивачка не підписувала жодних кредитних договорів з відповідачем та ніяких кредитних коштів від відповідача не отримувала.

Ухвалою суду від 22 квітня 2024 року для забезпечення позову, зупинено стягнення за виконавчим провадженням №65886285, відкритим на підставі виконавчого напису №45299 від 19.05.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Остапенком Є.М.

Ухвалою суду від 22 квітня 2024 вказаний позов було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Учасники справи про її розгляд повідомлені належним чином.

28 травня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позов де останній просить відмовити позивачу у задоволенні позову оскільки з виписки по рахунку чітко видно, що позивачка здійснювала платежі за кредитним договором, що свідчить про визнання кредитної заборгованості та підтверджує отримання нею коштів відповідно до умов кредитного договору. На виконання вимог Переліку АТ «Ідея Банк» надало приватному нотаріусу всі необхідні документи для вчинення ним 19.05.2021 виконавчого напису №45299. Станом на день вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, позивачкою не було вчинено жодних дій з метою оскарження сум заборгованості. Крім того, по даному кредитному договору 25.07.2023 року відбулась заміна кредитора з АТ «Ідея Банк» на ТзОВ «ФК «Сонаті» а відтак, на переконання представника відповідача, АТ «ІДЕЯ БАНК» не є належним відповідачем у цій судовій справі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.

Судом встановлено, що 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинений виконавчий напис №45299, за змістом якого зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь АТ «Ідея Банк» запропоновано стягнути невиплачені в строк грошові кошти на підставі Кредитного договору №Z06.21840.003803894 від 26 березня 2018 року в сумі 87767,35 грн. (а.с.9)

З вказаного виконавчого напису слідує, що він вчинений на підставі ст.87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Інші копії документів, на підставі яких був вчинений вищезазначений виконавчий напис, не були предметом дослідження судом, оскільки не надані відповідачем.

Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

За змістом положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

За приписами ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до положень ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Так, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення спірного виконавчого напису були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999року №1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису була обумовлена й іншими обставинами, наведеними нижче.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Посилання відповідача на те, що він не є належним відповідачем по справі оскільки на момент її розгляду відступив право вимоги новому кредитору, не заслуговують на увагу, оскільки суду не надано доказів про те, що відбулася заміна сторони виконавчого провадження, а у постанові державного виконавця від 15.06.2023 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника стягувачем зазначено саме АТ «Ідея Банк».

Щодо вимоги позивачки про стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів у розмірі 23516,68 грн., які були стягнуті під час примусового виконання спірного виконавчого напису, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до звіту про здійсненні відрахування та виплати із заробітної плати позивачки з липня 2023 року по березень 2024 року відповідно до постанови державного виконавця від 16.06.2023 року на виконання спірного виконавчого напису утримувались кошти у загальній сумі 23516,68 грн. (а.с.10)

Однак у зв`язку з тим, що суд прийшов до висновку про визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню набуття відповідачем грошових коштів у вказаній сумі (на виконання виконавчого напису) перестали існувати.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 року в справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 року в справі № 918/47/18, від 01.04.2019 року в справі № 904/2444/18.

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 року в справі № 6-2978цс15 та від 03.06.2016 року в справі № 6-100цс15.

У даному випадку правовою підставою набуття відповідачем грошових коштів у вказаній сумі став виконавчий напис нотаріуса. Набуття відповідачем грошових коштів у сумі 21036,22 грн. не заперечувалось останнім. Відповідач у своєму відзиві на позов зазначив, що отримав вказану грошову суму та перерахував її ТОВ ФК «СОНАТІ» як новому кредитору за спірним виконавчим написом, тобто розпорядився коштами на власний розсуд. Разом із тим, за рішенням суду виконавчий напис визнається таким, що не підлягає виконанню, а тому правова підстава для отримання відповідачем грошових коштів від ОСОБА_1 відпала, і вказані кошти у сумі 23516,68 грн. підлягають поверненню позивачу.

Таким чином позовні вимоги у цій частині також підлягають задоволенню.

За положеннями ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір сплачений останньою за подачу позову до суду у сумі 2422,40 грн. та 605,60 грн. судового збору сплаченого позивачкою за подачу до суду заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 1212 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», Постановою Кабінету «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29.06.1999 р., ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» з третіми особами приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, державним виконавцем Жовтоводсько-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Куземою Яною Олексіївною про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №45299, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. від 19.05.2021 року за яким зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягується заборгованість за кредитним договором №Z06.21840.003803894 від 26 березня 2018 року в сумі 87767,35 грн. виконавче провадження №65886285.

Стягнути з Акціонерного Товариства «ІДЕЯ БАНК» Код , юридична адреса: 79008 м. Львів, вул. Валова, б. 11 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 безпідставно отримані кошти у розмірі 23516,68 грн., які було стягнуто під час примусового виконання виконавчого напису №45299, виконавче провадження №65886285.

Стягнути з Акціонерного Товариства «ІДЕЯ БАНК» Код , юридична адреса: 79008 м. Львів, вул. Валова, б. 11 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 судові витрати у загальній сумі 3028 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області: Н.Ю. ВОЛЧЕК