ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4799/24
Провадження № 2/362/2399/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2024 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Мартинцової І.О.,

за участі секретаря судового засідання - Стороженко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Комунального підприємства Васильківської міської ради «Васильківтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року Комунальне підприємство Васильківської міської ради «Васильківтепломережа» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг.

В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 ( особовий рахунок № НОМЕР_1 ). Їх квартира відключена від мережі централізованого теплопостачання, однак це не звільняє споживачів від зобов`язання відшкодувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальбудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання.

Однак, відповідач оплату загальбудинкових потреб на опалення не проводять, в наслідок чого станом на 01.06.2024 р. утворився борг, який становить 7594,64 грн.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.08.2024 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, зобов`язується укласти договір реструктуризації боргу та при прийнятті рішення просив врахувати те, що він є військовослужбовцем ЗСУ.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, зобов`язується укласти договір реструктуризації боргу та при прийнятті рішення просив врахувати те, що він є ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС та ветеран праці.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які належним чином повідомлялися про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористалися своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило.

В силу вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідачів, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно з ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із п. 3.1 статуту КП «Васильківтепломережа», основною метою діяльності КП «Васильківтепломережа», як виробника комунальної послуги, є забезпечення якісного та безперебійного постачання теплової енергії, централізованого опалення гарячого водопостачання споживачам міста: підприємствам, організаціям, установам відомчого і комунального житла та іншим (а.с.36).

Одночасно, суд враховує та приймає до уваги той факт, що рішенням № 33-26п/4-VIII від 12 серпня 2024 року Васильківської міської ради Київської області, змінено назву позивача з Комунального підприємства «Васильківтепломережа» на Комунальне підприємство Васильківської міської ради «Васильківтепломережа», внаслідок чого внесено зміни в статут позивача та внесено відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

При цьому, у постанові Верховного Суду від 25 березня 2019 року по справі № 191/81/17, зроблено висновок про те, що зміна назви юридичної особи тягне тільки правовий наслідок проведення державної реєстрації змін, пов`язаних зі зміною назви, до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Отже, зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва у зв`язку з відсутністю нового учасника цивільних відносин, якому мають перейти права та обов`язки особи, яка вибула, та юридичної незмінності право попередника учасника цивільних відносин, який вибуває зі складу учасника цивільного відношення.

Тобто, суд не вирішує питання про процесуальне правонаступництво відповідно до статті 55 ЦПК України, а лише вказує в даному рішенні нове офіційне найменування юридичної особи позивача - Комунальне підприємство Васильківської міської ради «Васильківтепломережа».

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.06.2024 року судом достовірно встановлено, що усі відповідачі є співвласниками в рівних частках квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 62-65).

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частиною четвертою статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на викладене, власник майна повинен нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна.

Згідно із наданого позивачем на підтвердження своїх вимог переліку сум по особовому рахунку № НОМЕР_1 відкритому на ім`я ОСОБА_2 , за вказаною адресою виникла заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії в розмірі 7594,64 грн. (а.с. 15-17).

Відповідачі відключені від мережі централізованого теплопостачання, що підтверджується актом про виключення їх квартири від внутрішньобудинкових мереж № 513 від 11.07.2024 року (а.с.12).

Разом з тим, розподіл теплової енергії та нарахування за послуги в приміщеннях з індивідуальним опаленням здійснюється відповідно від кількості фактично спожитої згідно показань приладу обліку теплової енергії та визначається відповідно до вимог п. 8.9. розділу 4 та п. 2 розділу 2 Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року № 315 «Про затвердження Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» та згідно з тарифами, визначеними рішеннями виконавчого комітету Васильківської міської ради.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку встановленому законодавством.

Згідно ч. 6 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.

Відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати регулюються Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету міністрів України № 830 від 21.08.2019 року (надалі-Правила).

Відповідно до абзацу 4 п. 4 Правил - обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.

Згідно зі ст. 68 ЖК України споживачі повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.

В силу вимог п 35 Правил - розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору (п. 37 Правил).

В свою чергу п. 38 Правил визначено, що споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Крім того, п.1 2 п. 42 Правил встановлено, що споживач має право відключитися від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) відповідно до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Мінрегіону від 26 липня 2019 р. № 169; це право не звільняє споживача від зобов`язання відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

У разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) - п. 45 Правил.

Як встановлено в ході розгляду справи, відповідачі доказів на спростування обставин викладених в позовній заяві, будь-яких квитанцій, які б свідчили про сплату комунальних послуг, до суду не надали.

Крім того, відповідачі не зверталися до позивача із заявою про складання графіка погашення заборгованості (реструктуризація боргу), або відстрочення терміну її оплати та не надали жодного доказу, який би підтверджував неспроможність здійснення погашення боргу.

Разом з тим, відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у строки встановлені умовами договору.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З матеріалів справи достовірно встановлено, що будучи співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_2 , відповідачі належним чином не виконують свої обов`язки по оплаті послуг з постачання теплової енергії, а тому утворився борг.

Отже, встановивши, що відповідачі, як власники житлового приміщення, є споживачами послуг з постачання теплової енергії, які надає КП «Васильківтепломережа», а також те, що відповідачами не проводилась повна оплата спожитих послуг, суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог та необхідність солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за вказані послуги у розмірі 7594,64 гривень.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 68 ЖК України, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету міністрів України № 830 від 21.08.2019 року, ст.ст. 317, 319, 322, 509, 526, 530, 625, 714 ЦК України, статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовну заяву Комунального підприємства Васильківської міської ради «Васильківтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг- задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства «Васильківтепломережа» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії в розмірі 7594 (сім тисяч пятсот дев`яносто чотири) грн. 64 коп. перерахувавши кошти на р/р № НОМЕР_2 відкритий в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, Код .

Стягнути з солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства Васильківської міської ради «Васильківтепломережа» 2422 ( дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя І.О. Мартинцова