Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/314/24
Єдиний унікальний №365/308/24
Рішення

Іменем України

16 вересня 2024 року Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді: Карапиш Т.В.,

за участю секретаря: Щур О.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Згурівська селищна рада Броварського району Київської області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Згурівська селищна рада Броварського району Київської області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що з 29 березня 2013 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 , який розірвано рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12 листопада 2018 року. Від даного шлюбу у них з відповідачкою народилася спільна донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідачка ОСОБА_2 не бере участі у вихованні своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 , морально та матеріально не підтримує, припинила спілкування з останньою з моменту їх розлучення та після того жодного разу зі своєю малолітньою донькою не зустрічалася.

Після розлучення з ОСОБА_2 , її малолітня донька ОСОБА_3 залишилася проживати разом з ним, яка перебуває на його повному утриманні. Відповідачка життям доньки не цікавиться, матеріально останню не забезпечує, не виявляє бажання спілкуватися зі своєю донькою. Тому, позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, зазначивши, що відповідачка по справі ОСОБА_2 після розірвання з ним шлюбу 12.11.2018 року припинила спілкування зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_3 , морально та матеріально її не підтримує, не цікавиться її життям та здоров`ям, не має бажання спілкуватися зі своєю донькою, яка залишилася проживати разом з ним та перебуває на його повному утриманні.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується оголошенням на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (а.с. 55).

Згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - Згурівська селищна рада Броварського району Київської області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 56).

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка по справі ОСОБА_2 є матір`ю малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якої є позивач по справі ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 11 листопада 2017 року (а.с. 9).

Позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 з 29 березня 2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12.11.2018 року № 733/845/18 (а.с. 18).

Відповідно до копії довідки Філії №1 Будинкоуправління № 4 (Липники) Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова від 15.01.2019 року № 518 та копії паспорта ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданого 03 серпня 2005 року Кам`янка-Бузьким РВ УМВС України у Львівській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4-5,7).

Згідно копії довідки старости Турівського старостинського округу Згурівської селищної ради Броварського району Київської області від 14.02.2024 року № 03.11-13, в АДРЕСА_2 зареєстрована ОСОБА_4 , 1987 р.н., з якою фактично проживають без реєстрації: ОСОБА_1 , 1984 р.н. та ОСОБА_3 , 2013 р.н. (а.с. 8).

Як видно з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 19.04.2019 року, складеного Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 10), 19.04.2019 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_4 , яка після його укладення змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » (а.с. 10).

Відповідно до Акту обстеження від 13 лютого 2024 року, складеного депутатом Згурівської селищної ради Броварського району Київської області за участю сусідів, в будинку за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована ОСОБА_4 , 1987 р.н. Фактично за даною адресою проживають: ОСОБА_4 , 1987 р.н.; ОСОБА_1 , 1984 р.н.; ОСОБА_3 , 2013 р.н. (а.с. 12).

Таким чином, судом встановлено, що на даний час малолітня ОСОБА_3 проживає за однією адресою з її батьком ОСОБА_1 та його дружиною (мачухою малолітньої ОСОБА_3 ) - ОСОБА_4 .

У відповідності до копії довідки директора школи І-ІІІ ступенів № 147 Деснянського району міста Києва, ОСОБА_3 дійсно навчалася в школі І-ІІІ ступенів № 147 Деснянського району міста Києва з 01 вересня 2020 року по 07 червня 2022 року (а.с. 13) та під час її навчання у вищевказаному навчальному закладі її мати - ОСОБА_2 не виходила на зв`язок з класним керівником та не цікавилася успіхами своєї дитини, що підтверджується характеристикою ОСОБА_3 , виданої директором школи І-ІІІ ступенів № 147 Деснянського району міста Києва (а.с. 14).

На даний час малолітня дитина ОСОБА_3 , 2013 р.н., навчається у Турівській гімназії імені Миколи Маркевича, що підтверджується довідкою директора Турівської гімназії імені Миколи Маркевича Згурівської селищної ради Броварського району Київської області від 15.12.2024 року № 3 (а.с. 15).

Згідно характеристики ОСОБА_3 , учениці 4 класу Турівської гімназії імені М.Маркевича, виданої директором та класним керівником вищевказаного навчального закладу 15.02.2024 року, ОСОБА_3 у школі оволоділа достатнім рівнем навчальних досягнень, зарекомендувала себе як старанна, активна, працелюбна учениця (а.с. 16).

Як видно з характеристики, виданої Турівським старостинським округом Згурівської селищної ради Броварського району Київської області, ОСОБА_1 проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 разом із сім`єю. За час проживання в с. Турівка зарекомендував себе позитивно, працює за межами старостату. Письмових та усних скарг від населення старостинського округу на останнього не надходило, компрометуючих даних старостат не має (а.с. 11).

Відповідно до строкового трудового договору № 12 від 02.08.2023 року, позивач ОСОБА_1 працює на посаді маляра-штукатура у ФОП ОСОБА_7 (а.с. 19-21).

Згідно копії Розпорядження Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації від 10.09.2019 року, місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , 04.09.2013 року визначено з батьком ОСОБА_1 та зобов`язано останнього не чинити перешкод у спілкуванні матері дитини ОСОБА_2 з дитиною (а.с. 22).

Як свідчить копія довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин № 2925 від 09.03.2024 року, виданої Медичним центром ЛІКУВАЛЬНО-ДІАГНОСТИЧНИЙ ЦЕНТР ТОВ «МЕДІКАЛ-СІТІ», психіатричних показань у ОСОБА_1 не виявлено (а.с. 23).

Враховуючи вищевикладене, поважної причини, яка б перешкоджала відповідачці виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню дитини, судом не встановлено.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 даної Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, зокрема, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Як встановлено абзацами 1 і 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розглядати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Як зазначено в ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

У рішенні у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року ЄСПЛ наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54).

Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

Частинами 4 та 5 статті 19 Сімейного кодексу України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав Згурівської селищної ради Броварського району Київської області від 12.07.2024 року, затвердженого Рішенням виконавчого комітету Згурівської селищної ради восьмого скликання № 220 від 12.07.2024 року, з огляду на те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не забезпечує свою дитину належними умовами утримання та виховання, повністю самоусунулася від її виховання, утримання, не цікавиться її життям та здоров`ям, беручи до уваги протокол комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету селищної ради від 05 липня 2024 року № 08, виконавчий комітет Згурівської селищної ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 44-45).

Досліджені в судовому засіданні довідки, характеристики, висновок органу опіки та піклування підтверджують факт невиконання відповідачкою ОСОБА_2 батьківських обов`язків відносно малолітньої ОСОБА_3 , яка протягом тривалого часу матеріально малолітню дитину не утримувала, іншої допомоги на утримання доньки не надавала, не приймала будь-якої участі у вихованні та житті останньої, не цікавилася її моральним, духовним та фізичним розвитком, не надавала дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяла засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляла інтересу до її внутрішнього світу, не прагнула відновити спілкування з дитиною та реалізувати свої батьківські права, на даний час своєї поведінки не змінила, таким чином, остання фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманні своєї доньки та реально не бере ніякої участі у її житті, хоча будь-яких об`єктивних причин, пов`язаних зі станом фізичного або психічного здоров`я, які б перешкоджали відповідачці виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню дитини, судом не встановлено.

Всебічно та повно дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 в зв`язку з нехтуванням нею своїх батьківських обов`язків, в той час як позивач працює та утримує свою малолітню доньку, яка проживає з останнім, а тому суд вважає за необхідне, враховуючи інтереси дитини, позбавити відповідачку батьківських прав.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, із відповідачки слід стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Керуючись ст.ст. 4,19,76,81, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 141, 150-152, 164-165, 171, 180, 181 Сімейного кодексу України, Конституцією України, ЗУ «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року за № 3 Законом України «Про охорону дитинства», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Згурівська селищна рада Броварського району Київської області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав задовольнити у повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: не відомий, адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий.

Третя особа: Згурівська селищна рада Броварського району Київської області як орган опіки та піклування, адреса місця знаходження: с-ще Згурівка, вул. Українська, 10, Броварський район, Київська область, .

Повне судове рішення складено 16 вересня 2024 року.

Суддя Т. В. Карапиш