справа № 274/6608/24
провадження № 2/0274/1611/24
Рішення

Іменем України

17.09.2024 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -

в с т а н о в и в :

15.08.2024 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №1 від 12.12.2021 року станом на 26.07.2024 року у розмірі 14579,25 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 12.12.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Сучасний Факторинг» укладено кредитний договір у формі заяви-приєднання до кредитного договору по продукту «Кредит на товар» №1, відповідно до якого відповідачу надано кредит у сумі 7604,97 грн. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, тому станом на 26.07.2024 року заборгованість перед кредитором становить 14579,25 грн, з яких: 7604,97 грн - загальна заборгованість за тілом кредиту, 6974,28 грн загальна заборгованість за відсотками.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16.08.2024 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін ( а.с. 52-53).

Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця його проживання, який повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

З`ясувавши обставини, дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 12.12.2021 між ТОВ «Сучасний Факторинг» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір у формі заяви - приєднання до кредитного договору по продукту "Кредит на товар" № 1, згідно з умовами якого сума кредиту за даним договором складає 7604,97 грн (а.с.23-24).

Згідно розділу 1. договір укладається шляхом приєднання до його умов позичальника, в порядку передбаченому публічною пропозицією та набуває чинності після здійснення дій, визначених в пп.1.4.1 публічної пропозиції (а.с.37-45).

Пункт 1.3. договору передбачає, що з метою приєднання до договору, позичальник зобов`язаний за особистої присутності через кредитного посередника надати кредитору інформацію та документи необхідні для проведення його ідентифікації та верифікації, оцінки кредитоспроможності, та заповнені і підписані власноручним підписом: заяву - приєднання до договору, згідно форми, що є додатком №1 до цієї публічної пропозиції; таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), згідно форми, що є додатком №2 до цієї публічної пропозиції (а.с.46-48, 23-25).

Згідно Паспорту споживчого кредиту по продукту «Кредит на товар», що оформлюється за особистої присутності споживача, сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються позичальникові на умовах строковості, а саме терміном на 24 (двадцять чотири) календарних місяців платності 4,5% від загальної початкової суми кредиту. Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 68,12% річних від загальної суми кредиту (а.с.26 - 27)

З моменту вчинення позичальником дій передбачених п.1.3. публічної пропозиції, вважається, що позичальник в повній мірі та безумовно приєднався до умов договору. Публічна пропозиція, заява приєднання та графік платежів, підписані та подані позичальником відповідно до умов публічної пропозиції складають укладений між кредитором та позичальником договір (п.1.4).

Кредит надається на придбання товарів/послуг, що визначаються клієнтом в заяві на отримання кредиту (а.с.29).

В договорі сторонами зафіксовано, що відповідач за повне або часткове прострочення чергового платежу по поверненню кредиту зобов`язаний сплатити кредитодавцю, тобто позивачу, штраф у розмірі 304,20 грн за кожний випадок прострочення.

Крім того, 12.12.2021 року між ТДВ «СК «ЕКТА» та ОСОБА_1 , був підписаний договір добровільного страхування від нещасних випадків та добровільного страхування фінансового ризику № 1 від 12.12.2021 року на страхову суму 7604,97 грн., з загальною страховою премією 1187,27 грн., строком на 90 днів (а.с.30).

Розділ 4. кредитного договору передбачає, що покупець зобов`язаний: повернути одержаний кредит, вносити плату за користування кредитом у порядку, визначеному договором; суворо дотримуватися фінансової дисципліни, своєчасно та в повному обсязі виконувати свої обов`язки за договором.

Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № 1 від 12.12.2021 станом на 26.07.2024 заборгованість ОСОБА_1 складає 14579,25 грн, що складається з загальної заборгованості за тілом кредиту 7604,97 грн; загальної заборгованості за відсотками 6974,28 грн.; отримано оплати: 0,00 грн. (а. с. 35 - 36).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Згідно ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України визначено що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст.611 ЦК України - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідач порушив договірні зобов`язання, не оплатив суму бору в обумовлені сторонами строки, допустивши прострочення виконання.

Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач відзив чи докази заперечень проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав.

Позичальник, зокрема, мав належним чином виконувати свої зобов`язання за кредитним договором по поверненню кредиту та сплаті процентів, однак таке своє зобов`язання не виконує Отже, надавши оцінку доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості в повному обсязі.

Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Суд розподіляє судові витрати на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволених позовних вимог. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Встановлено, що на підтвердження понесених витрат на оплату професійної правничої допомоги позивач надав суду договір №22/03/24-СФ про надання правничої допомоги від 22.03.2024, акт №61 прийому-передачі наданих послуг платіжну інструкцію №89029 від 12.08.2024 року на суму 5000,00 грн (а.с.14-22.)

Враховуючи складність справи, обсяг і складність виконаної адвокатом роботи, суд вважає, що зазначені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 не є розумними, обґрунтованими та співмірними проробленій адвокатом роботі, в зв`язку з чим підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати в розмірі 3000,00 грн.

У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 2422 грн 40 коп. судового збору.

Керуючись ст.12-13,76-81,89, 258,263-265,274-275,279,354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» ( , юридична адреса: вул. Велика Васильківська, 39 А, м. Київ) заборгованість за кредитним договором №1 від 12.12.2021 року у розмірі 14579,25 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» ( , юридична адреса: вул. Велика Васильківська, 39 А, м. Київ) 2422 грн 40 коп. судового збору та 3000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17 вересня 2024 року

Суддя: Т.М.Вдовиченко