Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4424/22
Номер провадження2/711/300/24
РІШЕННЯ
06 вересня 2024 року м.Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді: Піковського В.Ю.,
секретарів судового засідання: Пасічної Н.В., ОСОБА_1 ,
Щокань В.М., ОСОБА_2 ,
відповідача: ОСОБА_4 ,
представника позивача: адвоката Огороднього А.Б.
представників відповідача: адвокатів Василенко М.В., Кірси В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання (догляду), -
Позивач ОСОБА_3 , звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовною заявою в якій просить розірвати договір довічного утримання укладений 09.01.2029 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Корчемною М.В., зареєстрований в реєстрі за №58. Стягнути з відповідача на користь позивача судової витрати зі сплати судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп.
Вказує, що у вересні 2007 року, вона, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з своїм чоловіком - ОСОБА_5 , переїхали з м. Москви на постійне проживання у м. Черкаси. 17.11.2009, вона набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в якій проживала разом з чоловіком до моменту його смерті.
З 2014 року, після смерті її чоловіка вона залишилася сама і в м. Черкасах не мала інших родичів, окрім племінниці ОСОБА_4 та її доньки ОСОБА_6 , з якими відносин не підтримувала, оскільки останні в минулому намагалися ошукати її та її чоловіка і заволодіти їхніми коштами.
Тому, оскільки вона є самотньою особою похилого віку і потребує сторонньої допомоги, їй був призначений працівник соціальної служби доглядальниця ОСОБА_7 , яка нею опікувалась.
Додає, що приблизно у грудні 2018 року, під приводом відновлення родинних відносин, її періодично почали відвідувати ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та начебто з турбото про неї давали якісь пігулки, при цьому нав`язали укладення з ними договору довічного утримання, навіть приводили нотаріуса, але вона відмовилась. Однак, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не відступали, і що разу при відвідуванні, залякували її тим, що вона сама в цьому місті і з нею може трапитися що завгодно, в тому числі нещасний випадок, а квартира все одно буде їхньою. В черговий раз, у січні 2019 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , нотаріусом та її помічницею, прийшли до неї у квартиру і почали разом її переконувати у необхідності підписання договору догляду за нею, все відбувалось як в тумані, пам`ятає, що погано себе почувала, сильно боліла голова та вона під їхнє вмовляння його підписала.
Позивач зазначає, що за таких обставин, був укладений договір довічного утримання (догляду) від 09.01.2019, який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Корчемною М.В., зареєстрований в реєстрі № 58.
Відповідно до умов вказаного договору, ОСОБА_3 , як відчужував, передала у власність ОСОБА_4 , як набувачу, належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_2 , взамін чого ОСОБА_4 , зобов`язується забезпечувати утримання та доглядом довічно ОСОБА_3 .
Згідно пункту 4 вказаного договору ОСОБА_4 зобов`язана надавати ОСОБА_3 довічно матеріальне забезпечення, а також всі види догляду (опіки).
Догляд (опікування), що надається Набувачем Відчужувачу, включає в себе:
- забезпечення ОСОБА_3 харчуванням, медикаментами та лікарськими засобами;
- надання медичної допомоги шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників (лікарів, медичних сестер, тощо);
- оплату за власний рахунок комунальних послуг зазначеної квартири;
- надання будь-якої іншої допомоги;
- прибирання квартири, підтримання належного технічного стану квартири;
- вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення ОСОБА_3 всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами, тощо.
ОСОБА_4 зобов`язується безкоштовно забезпечувати ОСОБА_3 житлом у квартирі, яка її передана за даним договором, довічно.
ОСОБА_4 гарантує емоційну підтримку та підтримку душевного стану ОСОБА_3 .
У пункті 11 цього договору визначено, що він може бути розірваний, за добровільною згодою обох сторін, в іншому випадку, лише за рішенням суду.
За умовами абзацу першого пункту 20, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням ОСОБА_4 обов`язків за цим договором, ОСОБА_3 набуває право власності на майно, яке було нею передане, і має право вимагати його повернення.
Позивач вказує, що від моменту підписання договору довічного утримання (догляду) відповідач ОСОБА_4 систематично не виконує його умови.
Одразу, після набуття права власності на квартиру позивача, ОСОБА_4 почала користуватися нею для задоволення власних потреб, без її згоди вселила свою доньку ОСОБА_6 та своїх онуків, що перешкоджало їй вільно проживати у квартирі. Також, ОСОБА_4 тиснула на неї і примушувала покинути квартиру та переїхати у ОСОБА_8 до неї, щоб її донька та онуки не були обтяжені її присутністю, одночасно прагнула її ізолювати від єдиних знайомих у м. Черкаси її сусідів по будинку, тим самим хотіла позбавити її можливості з ними спілкуватися, а у разі потреби звернутися до них за допомогою. Після її відмови виїхати з квартири, ОСОБА_4 почала дуже погано до неї ставитися, ображала її як словесно так і фізично,, обмежувала її у пересуванні та вільному спілкуванні з іншими людьми.
Додає, що їсти вони їй не готували, продукти для неї не купували, а примушували доїдати за ними, при цьому постійно додавали в їжу якісь пігулки, тобто умова договору забезпечення харчуванням ОСОБА_4 не виконувалася.
Нестерпні умови проживання призвели до різкого погіршення стану її здоров`я, задишка ставала частішою, від пігулок, які вони їй давали розпочиналися затяжні головні болі, вона почала втрачати координацію, їй стало скрутно самостійно пересуватися. Не дивлячись на її хвороби, ОСОБА_4 навіть не подбала про залучення кваліфікованих медичних працівників (лікарів, медичних сестер, тощо).
Також позивач зазначає, що під час одного із скандалів, у грудні 2020 року, ОСОБА_4 її навмисно штовхнула рукою від чого вона впала на підлогу та зламала шийку лівого стегна. ОСОБА_4 викликала швидку, однак залякавши її заборонила розповідати справжню причину травми, її доправили до третьої лікарні де прооперували. Після її лікування вона не змогла самостійно рухатися, навіть їсти було важко, однак ОСОБА_4 , з ранку до вечора залишала її в квартирі, без надання необхідної допомоги, забрала ключ від вхідних дверей, щоб ніхто без її згоди не міг попасти в квартиру. Крім того, ОСОБА_4 почала її запевняти, що начебто до неї вночі приходить якась ОСОБА_9 і її годує, що у неї прояви втрати пам`яті і тому вона дає їй ліки, а оскільки вона ходить по під`їзду, то вона буде заклеювати на час своєї відсутності скетчем зовні вхідні двері, щоб вона нікуди не могла вийти. На її запитання ОСОБА_4 відповіла, що дає їй ліки виписані лікарем, коли вона просила свою медичну карточку, то ОСОБА_4 її заховала від неї і до цього часу її не повернула, що обмежує її у ефективній медичній допомозі.
Позивач звертає увагу на те, що ОСОБА_4 не тільки не забезпечує її належними медикаментами та лікарськими засобами, а і робить все можливе щоб стан її здоров`я погіршувався. Так, 17.03.2022 біля 22 год. 00 хв. їй стало погано і вона попросила відповідача викликати їй швидку допомогу, однак остання відмовилася, а коли вона стала наполягати, ОСОБА_4 схватила її за грудки, розірвала на їй нічну сорочку, звалила із стільця внаслідок чого вона впала на підлогу і сильно вдарилась лівою стороною голови. Вона намагалася викликати поліцію, але повноцінної телефонної розмови не вийшло, оскільки ОСОБА_4 їй в цьому перешкоджала, а потім взагалі вирвала телефон. Не дивлячись на її звернення до поліції дільничний до неї так і не прийшов. Після цього випадку вона стала помічати, що ОСОБА_4 щось їй досипає у їжу, а після її вживання їй ставало дуже зле, з`явилися запаморочення, втрата рівноваги, втома, постійна сонливість, слабкість у ногах, відчуття тяжкості у голові.
Позивач додає, що постійне нелюдське відношення ОСОБА_4 до неї, нестерпні знущання та насилля, різке погіршення самопочуття від її дій, постійних страх за своє життя, спонукало її звернутися з відповідними заявами до правоохоронних органів. За весь період дії договору довічного утримання відповідач не забезпечувала одягом та взуттям придатним для носіння, тобто умова про вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення її всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами, тощо, не виконувалась.
Окрім цього позивач додає, що ОСОБА_4 жодного разу не дивлячись на її неодноразові звернення, не давала їй грошові кошти, в тому числі на їжу, ліки, одежу та інші речі. На даний час ОСОБА_4 продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і не виконує належним чином умов договору довічного утримання, що є порушенням її законних прав, за захистом яких вона вимушена звернутися до суду.
Таким чином, у зв`язку з порушенням ОСОБА_4 істотних умов договору відсутності матеріального забезпечення та догляду, позивач вважає, що її права підлягають захисту шляхом розірвання договору довічного утримання (догляду), тому саме такий спосіб захисту прав є ефективним та відповідає вимогам закону.
З урахуванням викладеного вище, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, розірвати договір довічного утримання укладений 09.01.2029 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Корчемною М.В., зареєстрований в реєстрі за №58. Стягнути з відповідача на користь позивача судової витрати зі сплати судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп.
Ухвалою суду від 13.09.2022 відкрито загальне позовне провадження в справі та призначено підготовче судове засідання.
28.09.2022 відповідач ОСОБА_4 подала відзив на позовну заяву в якому вважає, що обставини, які зазначені в позові є надуманими та не знаходять свого підтвердження, позивачем не доведено факт неналежного виконання нею у мов договору довічного утримання, які б значною мірою позбавили сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За таких підстав просить у задоволенні позову відмовити повністю.
Ухвалою суду від 01.03.2023 задоволено клопотання та призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, проведення експертизи доручено Черкаському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (вул. Пастерівська, 104, м. Черкаси). Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.
31.03.2023 на адресу Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання судового експерта Мар`ян М.М. №СЕ-19/124-23/3699-ПЧ щодо надання оригіналів досліджуваних документів, зразків підпису і почерку та уточнення ухвали про призначення експертизи у цивільній справі.
05.04.2023 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси поновлено провадження у цивільній справі №711/4424/22 (провадження №2/711/591/23).
19.04.2023 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси задоволено клопотання судового експерта Мар`ян М.М. про надання матеріалів необхідних для проведення експертизи. Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.
12.05.2023 на адресу Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання судового експерта Мар`ян М.М. за №СЕ-19/124-23/3699-ПЧ про уточнення ухвал про призначення експертизи у цивільній справі.
16.05.2024 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси поновлено провадження у цивільній справі №711/4424/22 (провадження №2/711/591/23).
18.05.2024 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси задоволено клопотання судового експерта Мар`ян М.М. про надання матеріалів необхідних для проведення експертизи. Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.
04.07.2023 цивільна справа разом з додатками була повернута до Придніпровського районного суду м. Черкаси після закінчення проведення призначеної експертизи.
25.07.2024 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси поновлено провадження у цивільній справі №711/4424/22 (провадження №2/711/591/23).
14.09.2023 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси закрито підготовче провадження по цивільній справі. Цивільну справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.
13.11.2023 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Василенко М.В. про залучення перекладача у справі.
Представник позивача ОСОБА_3 , адвокат Огородній А.Б. підтримав позовну заяву в повному обсязі, просив задовольнити. Просить розірвати договір довічного утримання у зв`язку з незабезпеченням відповідачем належних умов догляду, а саме: не надавалось належне медичне забезпечення, харчування, позивач не забезпечувалася одягом. Також, відповідач намагалася силоміць пересилити позивача з її квартири. Що є підставою для розірвання договору довічного утримання. До зустрічі з ОСОБА_4 , зі слів позивача, вона себе нормально почувала, вона вважає, що її зробили розумово відсталою для того щоб заволодіти її квартирою. На даний час позивач проживає у сусідки ОСОБА_10 , не хоче щоб її доглядала ОСОБА_4 .
Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала позовну заяву, просила задовольнити. Пояснила, що з відповідачем не спілкується вже півтора року, із березня. Додала, що ОСОБА_4 її штовхнула, вона вдарилася головою і стала погано бачити. Вона скалічила її життя, просить розірвати договір довічного утримання, повідомила, що до неї більше не повернеться. ОСОБА_4 потрібно тільки її квартира. Вона постійно хотіла їсти, а відповідач її не годувала, постійно залякувала. Додала, що коли відбувся інцидент, ОСОБА_4 штовхнула її, потім підняла її і дала таблетку від тиску. Після цього, вона спустилася по стінці на вихід із під`їзду, зустріла старшу будинку, вона дала їй номер телефону поліції. У квартирі вона набрала інспектора (дільничного), ОСОБА_4 вирвала провід і сказала не телефонувати. На наступний день вона викликала поліцію і ОСОБА_4 винесли припис не наближатися до неї 10 днів і повернути медичну картку. Вона піднялася до сусідки в квартиру АДРЕСА_3 . Там попросила їсти і сказала, що від неї не піде.
Також додала, що у 2018 році у квартиру прийшло чотири особи і почали її вмовляти укласти договір, також був присутній нотаріус, вона відмовилася. Але у 2019 році її все таки вмовили на укладення договору. Сказали, що вона буде ходити до магазину, буде займатися пранням, їжею, тому вона погодилася. Після підписання договору до неї прийшла ОСОБА_4 із дочкою. Вона почала заперечувати, але відповідач сказала, що вона віддала свою квартиру і тепер вона господиня. Також переїхали два онуки, діти ОСОБА_11 . Через галас дітей погіршився стан здоров`я. У ОСОБА_4 не було часу займатися нею. Тому вона виходила на двір перепочити і спілкуватися із сусідами. Додала, що замість невролога, її відвезли до психіатричної лікарні. Після чого, вона почала говорити про розірвання договору, через це ОСОБА_4 приходила у лють і кричала на неї, погрожувала. Відповідач припинила її годувати, вона була голодна. Сусіди її підкормлювали. Коли готувала ОСОБА_4 , вона себе почувала погано, у неї крутилася голова, постійно хотілося спати.
Позивач пояснила, що до укладення договору були заощадження від чоловіка, приходила соціальна помічниця. Допомагали сусіди із квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 . Пенсію отримувала з Росії по переказам, які приносив працівник пошти. У неї була окрема ізольована кімната. Платити за договором ОСОБА_4 не мала, але мала утримувати. Із ОСОБА_4 ходили по різним лікарням також, крім невропатолога. Сімейний лікар ОСОБА_12 , вона направляла до психіатра. В грудні 2019 року вона отримала травму бедра, після того як її штовхнула ОСОБА_4 був перелом і була проведена операція, яка була зроблена за її власнф кошти, які взяла ОСОБА_4 . В кінці грудня 2019 року її виписали і ОСОБА_4 привезла її додому.
Також, позивач ОСОБА_3 пояснила, що у м. Черкаси вона проживає із 2007 року. Вона продала квартиру у Москві, яка належала їй та її чоловіку, де була присутня ОСОБА_4 та її чоловік ОСОБА_5 . ОСОБА_4 є родичкою її чоловіка. Покупцем квартири у м. Черкаси була ОСОБА_11 . Квартира у Москві була приватизована на неї і її чоловіка. Розмір російської пенсії складав 26 тисяч рублів. На території України додаткових доходів не отримувала. Із 2019 року перестала отримувати російську пенсію в Україні. Живе за свої кошти, ОСОБА_4 викрала кошти, але у неї ще залишилися. Приблизно півтора роки проживає у сусідів, до власної квартири не поверталася, іноді буває, що заходить. Ключ від квартири АДРЕСА_5 у неї є, замок у квартирі змінено, проживає у ОСОБА_13 . Договір довічного утримання вона читала, умови договору пам`ятає, позивач мала за нею доглядати, купувати продукти, прибирати та ходити до магазину. Вона постійно залишала її одну. Також додала. що вона зверталася до прокуратури, Президента із скаргами на ОСОБА_4 і ОСОБА_6 про те, що вони присвоїли три мільйонів російських рублів та позбавили житла. В останні роки також скаржилася на дії ОСОБА_4 . Ніяких обіцянок ОСОБА_13 щодо квартири не давала. На даний час вона приймає ліки, ОСОБА_14 слідкує за прийомом ліків. В основному це ліки від тиску.
Представник відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , заперечила проти задоволення позову, підстави для задоволення позову відсутні. Вказала, що у 2018 році позивач сама звернулася до відповідача з проханням укладення договору довічного утримання, її підштовхував стан її здоров`я. Тому, ОСОБА_4 погодилася на укладення даного договору. Відповідач здійснювала медичний догляд, також надавалося харчування, була оплачена операція. Додала. що позиція позивача є надуманою і не підтвердженою. Позивач перебувала на утриманні відповідача, надавався також манікюр. Педикюр, робилися зачіски за вимогою позивача. Відповідач повністю дотримувалася умов договору довічного утримання. Забезпечувала догляд та утримання як позивача так і майна, здійснювала оплату комунальних послуг.
Представник відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , підтримав думку колеги. Наполягає на дотриманні ОСОБА_4 умов договору. Сторони уклали договір дотримувалися його умов, однак з часом позивач змінила своє ставлення до договору. До позову не надано доказів які б підтвердили наведені обставини. Просить відмовити в задоволенні позову.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_3 проживала в Росії, на її прохання, вона та її сім`я допомогла переїхати у 2007 році до України. Тут вона купила квартиру та проживала в ній. У 2018 році вона впала та отримала травму. Їй зателефонували сусіди і повідомили, що ОСОБА_3 отримала травму. Вона приїхала і здійснювала за нею догляд, ночувала з нею, варила їсти. Після цього ОСОБА_3 вибачилася за свою поведінку і попросила здійснювати за нею догляд на постійній основі. 09.01.2029 за участі нотаріуса ОСОБА_17 за місце проживання був укладений договір довічного утримання. Вона розуміла, що повинна утримувати тітку довічно, здійснювати догляд за квартирою. Харчування, ліки, медичні заходи, комунальні платежі за квартиру це обов`язки, які вона здійснювала. ОСОБА_3 мала отримувати догляд та сприяти його наданню. Вони домовилися, що якщо буде неналежний догляд, то договір буде розірвано. Із 2021 року ОСОБА_3 почала провокувати конфлікти, варитися із нею, викликати безпідставно поліцію. Тітка вдавалася до таких дій як розповідати сусідам не правду, запрошували у квартиру і сварилася при них. У 2018 році, коли ОСОБА_3 вперше занедужала, вона її так доглядала. Що у неї не було пролежнів, розходила її. 2019 року в лікарні, вона постійно була при ній. Хірург тоді повідомив, що він діагностував перелом шийки бедра, тому є два варіанти, або просто гіпс накласти, або вставляти пластину, однак нога може бути коротшою. Обрали другий варіант. Зробили операцію, вона була поруч у лікарні завжди, кормила з ложечки, доглядала її. У 2019 році позивач захотіла зробити обстеження у проктолога, тому вона забезпечила і позивач пройшла огляд. На огляд вона возила на таксі, лікар повідомив, що онкологічних захворювань не виявлено. Слідкувала за її харчуванням, протягом 2019 року змащувала тіло, купала її. У ОСОБА_3 були вимоги до харчування, наскільки вибагливі, що вимоги були і до приборів. Також у неї свій сад, були свої овочі і фрукти. 21.08.2022 вона приїхала із городу і виявила, ОСОБА_3 відсутня, поки вона пішла її шукати, повернулася і до квартири зайшла тітка із сусідкою ОСОБА_18 та поліцією.
Додала, що з 2018 року почала вести зошити утримання через поведінку та характер ОСОБА_3 . Щоб підтвердити належний догляд за нею, а також виконання всіх приписів лікаря. Щоденник завжди підписувала особисто ОСОБА_3 , не було такого щоб підписувалася не вона. 09.01.2019 був укладений договір довічного утримання шляхом приїзду за місцем проживання. На момент укладення договору їй було 73 роки. Із серпня 2021 року тітка стала дивно до неї відноситися, почала придиратися, були провокації, наговорювала, провокувала на злість. По серпень 2022 року тітка проживала у своїй квартирі разом із нею. Із цього часу ОСОБА_3 почала проживати із сусідкою ОСОБА_18 .
Також під час виступу в судових дебатах, додала, що її батько багато допомагав ОСОБА_3 і з лікарнями і по життю. Коли він помер були гарні стосунки, доки не «влізла» між ними ОСОБА_19 . До позову вона здійснювала повний догляд, дивилася за прийнятими ліками, включаючи ліки, інгалятори. У ОСОБА_3 були кошти, за якими також дивилася вона.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_3 почалася бачитися із квітня 2022 року. Знає про ситуацію з грошима та купівлею квартири, яка куплена за кошти ОСОБА_3 дочкою ОСОБА_4 . У 2018 році ОСОБА_3 впала, її доглядала за грошові кошти інша людина, про що їй стало відомо зі слів людей та самої ОСОБА_3 . Позивач повідомила, що їй запропонували укласти договір довічного утримання, тому вона його уклала, вона не пам`ятає як його уклала. Після цього ОСОБА_11 переїхала з дітьми і почала там жити, разом з нею. ОСОБА_4 також зачиняла позивача в квартирі саму на ключ і приїжджала пізно ввечері. Також додала, що квартира була зрізна, в павутинні. ОСОБА_4 штовхнула ОСОБА_3 , вона впала і зламала шийку бедра. У 2022 році квартира була в поганому санітарному стані. Це червень-липень 2022 року. 17.03.2022 просила викликати швидку, на що відповідача про сміялася, штовхнула її із стільця та розірвала сорочку. Потім дала пігулку. Після чого позивач викликали поліцію, ОСОБА_4 вирвала телефонний провід. З цього періоду вона стала себе гірше почувати, також погіршилися стосунки. Також приблизно 3-4 рази ОСОБА_3 приходила до неї з договором і просила прочитати його. Вона їй розповіла, що на підставі цього договору вона передала квартиру. Потім вона принесла візитку і поросила зателефонувати по телефону який був вказаний, вони домовилися про зустріч з ОСОБА_20 . Він розповів, що рік тому до нього приходила ОСОБА_21 разом з ОСОБА_3 , тому він її знає. 14.07.2022 ОСОБА_3 прийшла до неї, їй було погано, про що казав її вигляд. Також вона розповідала, що ОСОБА_4 погрожувала здати до психлікарні. Тому вони разом поїхали до психіатра, там сказали, що вона вже до них приходила, була наявна медична картка. Лікар сказав, що вона нормальна людина. 21.07.2022 ОСОБА_3 прийшла до неї знову і впала на коліна, і просила її забрати. ОСОБА_3 спілкувалася також із ОСОБА_21 , ОСОБА_22 . 21.07.2022 викликали поліцію, тоді був складений припис на ОСОБА_4 , потім вони взяли п`ясть валіз і позивач пішла до неї. З цього моменту позивач розпочала мешкати у неї, вона була сильно налякана, навіть із 03.08.2022 зверталася до психолога, що підтверджується медичними документами.
Зверталася до гастроентеролога у зв`язку з загостренням язви в період з 16.08.2023 по 23.08.2023, до психолога та пульманолога.
Додала, що 17.08.2023 ОСОБА_3 написала заяву на головного лікарня третьої міськлікарні про те, щоб до неї не допускали ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , також щоб не брали від них ліки та їжу. Якраз в цей період двічі приходила ОСОБА_4 . Позивач неодноразово жалілася, що штовхнула її ОСОБА_4 . Також були випадки, коли ОСОБА_4 не пускала її власної квартири, вона була один раз цьому свідком. Коли позивач пішла і повернулася, сказала, що ОСОБА_4 не пускає її до квартири, потім, вона пішла з нею і чекала, доки стукала ОСОБА_3 . Чекати прийшлось хвилин десять, є свідок цього. Дана подія відбулася у 2022 році, влітку. Також влітку вона придбала їй слуховий апарат. З моменту коли ОСОБА_3 почала мешкати у неї, допомога ОСОБА_4 не надавалася. Вона із доброї волі утримує ОСОБА_3 , годує її, купує їй ліки, без користі. Договір вона читала, умови його знає. Вона купила ОСОБА_3 новий одяг, нове взуття. Повідомила, що хоче допомагати ОСОБА_3 , також хоче щоб та мешкала у своїй квартирі.
Свідок ОСОБА_23 , в судовому засіданні пояснила, що мешкає за адресою: АДРЕСА_6 . Із лютого 2023 року була членом правління ОСББ. Знає позивача та відповідача. ОСОБА_3 проживала у сусідньому під`їзді. Вона завжди виходила на прогулянку у двір. Сиділа на лавочці одягнена та привітна. ОСОБА_24 знає з 1978 року. ОСОБА_24 зійшлася з ОСОБА_3 з початку війни так яке у них обох проросійські погляди. ОСОБА_3 почала проживати з ОСОБА_24 , виводилась на прогулянку в темну пору доби щоб та не спілкувалася з оточуючими. Додала. що ОСОБА_25 часто не буває вдома, не розумує що це за догляд, коли людина зачинена одна вдома. ОСОБА_3 ніколи не зверталася до іншим сусідів із проблемою, що її ображають, що вона голодна, чи недоглянута. Вважає ОСОБА_13 скандальною, емоційною та корисливою жінкою. Вона фактично викрала ОСОБА_3 та тримала її у своїй квартирі.
Свідок ОСОБА_26 , в судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_7 . ОСОБА_3 знає із 2008 року, тобто, з моменту переїзду її до м. Черкаси. На той час вона була старшою під`їзду. Пізніше, вона поїхала до Росії щоб забрати пенсію. Вона з нею товаришувала, на той час вона годувала її кішку, на що вона залишала кошти. У грудні 2018 року ОСОБА_3 впала в квартирі та отримала перелом. Тоді прибігла донька ОСОБА_4 . У 2019 році у ОСОБА_3 був перелом тазобедреного суглобу. З того часу ОСОБА_4 здійснювала за нею догляд, вона її виходила. Часто здійснювали обхід, заходили до квартири ОСОБА_3 , вона була завжди доглянутою та охайною. ОСОБА_24 , коли мала вільний час також ходила до ОСОБА_3 , а перед цим питала у консьєржки, чи пішла ОСОБА_4 , щоб відвідати та принести булочку. В липні 2022 року вона прийшла з роботи, а консьєржка її повідомила, що ОСОБА_27 бігає та шукає ОСОБА_3 . ОСОБА_24 заманила її до своєї квартири. Додала, що часто бачили, як вже під час війни на лавочці під під`їздом ОСОБА_13 сиділа біля ОСОБА_3 та гладила їй руки і говорила про ОСОБА_28 . Знає. Що ОСОБА_4 утримувала ОСОБА_3 приблизно чотири роки, все було добре. Як відмовилася вона від неї, через прів року у ОСОБА_3 була язва. Також був випадок в лютому 2022 року, коли ОСОБА_27 пішла на двір, а через годину спустилася ОСОБА_3 і просила викликати поліцію, бо вона її шарпала за одяг. Вона їй відмовила, сказала, що свідком цього не була, знає що ОСОБА_4 шукала в цей час кота.
Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні пояснила, що проживає на третьому поверсі за адресою: АДРЕСА_6 . Їй відомо, що ОСОБА_4 здійснювала догляд за ОСОБА_3 , уклавши договір довічного утримання. Додала. що коли ОСОБА_4 йшла з квартири, то ОСОБА_24 запитувала у консьєржки чи її немає вдома, тоді ОСОБА_24 йшла до ОСОБА_3 . Вважає, що ОСОБА_24 дає ОСОБА_3 якісь заспокійливі чи транквілізатори. Після засідання вона накричала на неї, що вона йде свідчити проти ОСОБА_3 . Додала, що вільно спілкувалася з ОСОБА_3 , коли її доглядала ОСОБА_4 , вона завжди була охайно одягнута з нафарбованими губами. Після перелому за нею доглядала ОСОБА_4 , ОСОБА_24 поряд не було. Від неї були погрози за дачу свідчень. На даний час ОСОБА_3 на вулицю не виходить, вона бачила тільки як садять її у таксі, та що стоїть перед вікном у квартирі. На даний час у квартирі мешкає дочка ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та її діти.
Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні пояснив, що знає ОСОБА_31 та раз бачив бабусю. Якось просила ОСОБА_32 прийти та допомогти зробити стілець для особливих потреб. Це було приблизно, років п`ять тому, чи 2018, чи 2019 року. ОСОБА_32 попросила допомогти її перевернути. Він допоміг її перевернути на інший бік і пішов. Через пару місяців він знову прийшов і вона вже ходила, тоді він мав допомогти із електрикою. Вдруге при зустрічі, вона вже самостійно ходила. У квартирі було чисто. Додав, що він знайомий з ОСОБА_33 та її дочкою. ОСОБА_34 його запросила ОСОБА_9 , дочка ОСОБА_4 , розповісти, що він бачив під час перебування на прохання ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_35 є її бабусею. Її мати, ОСОБА_4 є її рідною племінницею. У них були гарні відносини, їздили в гості, бабуся в Черкаси, а мама у ОСОБА_36 . Одного разу бабуся зателефонувала і попросила допомогти їй переїхати до Черкаси. Потім зателефонувала їй знову якогось літа і попросила приїхати і допомогти їй продати квартиру та перевезти гроші. Вона відкрила на своє ім`я рахунок у банку « ОСОБА_37 » і поїхала до Москви. Продала квартиру і перевела їх в Україну. Вона приїхала і почала шукати квартиру. Бабуся сказала, що вони найближчі родичі то попросила оформляти її на неї. Так вони і зупинилися на квартирі по
АДРЕСА_8 , вже після переїзду ОСОБА_3 проживала у її мами. Потім вона зателефонувала їй і попросила віддарувати їй квартиру назад. Потім через місяць їх із мамою викликали на допит до поліції, бабуся написала на них заяву. У неї були адвоката. Один з них ОСОБА_38 . При зустрічі з адвокатами вона подарувала їй квартиру, а та написала розписку, що у неї немає претензій. Якраз в цей період вона завагітніла двоє нею через ЕКО. Тому їй було важливіше стан здоров`я її дітей. Після цього вона не бачила її більше восьми років. Десь у 2018 році ОСОБА_3 зателефонувала і намагалася відновити стосунки. У грудні 2018 року зателефонувала сусідка і повідомила. Що бабуся упала, квартира була замкнена, тому викликали швидку та працівників МЧС. Були забої, але з рештою все було добре. Тоді мама залишилася на ніч, бо вона не могла ходити. Потім після цього вона знову зробила пропозицію, запропонувала, щоб за нею доглядала ОСОБА_4 , натомість, вона перепише квартиру. Вона знайшла нотаріуса, приготували договір довічного утримання. Нотаріус призначила дату на 09.01.2019, вона виїхала за адресою місця проживання, де й було підписано договір довічного утримання. Додала. що коли була в процесі розлучення, тому попросила у ОСОБА_3 пожити у неї із двома дідьки. З 02.01.2019 по 30.12.2019 проживала з дітьми у бабусі. У неї претензій не було. Мама поставила її на ноги. У грудні 2019 році бабуся впала, вони почули шум. Зранку викликали швидку, у неї був перелом. Вони погодилися на операцію. За операцію вона заплатила особисто. 15.12.2019 вона впала, а 30.12.2019 вона повернулася додому. До цього часу вона з дітьми з`їхала з квартири.
2020 рік періоду ОСОБА_39 , вони берегли бабусю, пройшли всі обстеження у лікарів. 2021 рік також пройшов звичайно. Влітку 21.07.2022 зателефонувала мама з телефону консьєржки і повідомила, що бабуся була відсутня дома. Вона повідомила поліцію О 23 год. 00 хв. зателефонувала мама і сказала, що бабуся викликала поліцію. Коли приїхала поліція, то мамі вручили припис. Короп ОСОБА_40 забрала бабусю і речі. Вони зачинили квартиру і десять днів не з`являлися. Через десять днів зателефонувала ОСОБА_24 , бабуся не хотіла з`являтися або спілкуватися. Додала, що мама доглядала за бабусею відповідно до договору. Сюди входило і харчування, і відвідування лікарів. Ліки давалися у відповідності з рецептами, вела щоденники через своє ставлення. Комунальні послуги вона оплачувала особисто. Забезпечували ліками і харчуванням. Прибирали у квартирі, особисто вона прала штори. Коли вона виїхала, бабуся заборонила їй використовувати пральну машину. І так був весь 2020 рік. За цей період часу, бабуся обіцяла квартиру родичам з Дніпра, оформила на неї заповіт. Потім обіцяла квартиру сусідці ОСОБА_21 , але також відмовилася від неї. Хотіла навіть її продати та переїхати до ОСОБА_41 . Навіть був чорновий договір але цей намір не довела до кінця. Вважає, що дружба із ОСОБА_24 почалася на фоні політичних вподобань, у неї син в Москві, сама вона підтримує Росію. Вважає, що тут спільний інтерес. ОСОБА_24 за цей період сильно «вграла» бабусю. У червні 2023 року її забрала швидка із язвою. ОСОБА_24 не давала їй спілкуватися з бабусею. Родичі здавали кров і переливали її бабусі.
Додала, що здійснювали догляд як за бабусею так і за її майном. Здійснювали за її кошти, операцію та здійснює по сьогодні плату за комунальні платежі саме вона (про себе). В квартирі ОСОБА_3 почала проживати із квітня 2019 року. Були офіційні платежі в грудні 2019 року в третій міській лікарні при оперативному втручанні приблизно 20 000 грн. Приблизно 19 800 із січня 2019 року по цей день було сплачено комунальних послуг по квартирі ОСОБА_3 ЇЇ відомо, що з росії виплачували двічі через пошту їй пенсію, приблизно по15 000 грн.
Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Згідно зі статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору.
Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення до справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 09.01.2019, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Корчемною М.В. та зареєстрований в реєстрі № 59.
Пунктом 1 вказаного договору передбачено, що ОСОБА_3 (Відчужувач) передала у власність ОСОБА_4 (Набувачеві), а ОСОБА_4 (Набувач), прийняла у власність квартиру за АДРЕСА_1 , взамін чого ОСОБА_4 зобов`язується забезпечувати утриманням та доглядом ОСОБА_3 .
Відповідно до пункту 4 договору ОСОБА_4 (Набувач) зобов`язалася надавати ОСОБА_3 (Відчужувачу) довічне матеріальне забезпечення, а також усі види догляду (опікування).
Догляд (опікування), що надається Набувачем Відчужувачу, включає в себе:
-забезпечення Відчужувача харчуванням, медикаментами та лікарським засобами;
- надання медичної допомоги шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників (лікарів, медичних сестер, тощо);
- оплату за власний рахунок комунальних послуг зазначеної квартири;
- надання будь-якої іншої допомоги; прибирання квартири, підтримання належного технічного стану квартири;
- вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення Відчужувача всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами, тощо.
Набувач зобов`язується безкоштовно забезпечувати Відчужувача житлом у квартирі, яка їй передана за даним договором, довічно.
Набувач гарантує емоційну підтримку та підтримку душевного стану Відчужувача.
Уразі смерті Відчужувача, ОСОБА_3 , поховати її належним чином.
Позивачка неодноразово зверталася із заявами до відділу поліції про вчинення неправомірних дій зі сторони ОСОБА_4 відносно неї
Відповідно до термінового заборонного припису стосовно кривдника від 21 липня 2022 року винесеного інспектором СДДН ВП Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області л-нт ОСОБА_42 стосовно ОСОБА_4 , яка скоїла домашнє насильство стосовно постраждалої особи ОСОБА_3 , а саме закриває в квартирі, вчиняє психологічний тиск, погрози , терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 09.00 год. 22.07.2022 до 09.00 год. 31.07.2022 року.
Як вбачається з матеріалів справи, та й на заперечується самими сторонами по справі, позивачка ОСОБА_3 з серпня 2022 року повністю припинила спілкування з відповідачкою ОСОБА_4 та переселилася жити до сусідки ОСОБА_13 , що проживає в квартирі АДРЕСА_9 .
Згідно висновку експерта Черкаського науково-дослідного експерно-криміналістичного центру № СЕ-19/124-23/3699-ПЧ від 26.06.2023 року:
1.Підпис на аркуші паперу у клітинку під текстом «Я, ОСОБА_3 , сама добровільно, згідно свого самопочуття , по направленню хірурга попросила мене привезти на ренген. 22 жовтня 2020 року і до психолога. Підписаному вірити» - виконаний ОСОБА_3 (окремий аркуш із маркуванням «Питання а»)
3.Рукописний текст « ОСОБА_27 дочка Водопьян уха живала за мной и продолжает ухаживать» та підпис поряд з ним на 4 сторінці зошиту ОСОБА_4 № 2 - виконані ОСОБА_3 .
4.Підпис на аркуші паперу під текстом «10.1.2020 Рекомендації ОСОБА_3 .1. П`ємо кетарол в 23.00 (в 11 вечора). 2. П`ємо валокардін після дії таблетки кеторола » (окремий білий аркуш з маркуванням «Питання г») виконаний ОСОБА_3 .
5.Підпис під текстом «Рекомендації ОСОБА_3 . 1. П`ємо кето рол в 23.00 (в 11 вечора).2 П`ємо валокардін після дії таблетки кеторола » (вклеєний в зошит № 2 білий аркуш паперу на 6 сторінці із маркуванням «Питання г») виконаний не ОСОБА_3 , а іншою особою з наслідуванням будь-якого дійсного підпису ОСОБА_3 .
Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочин - це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За правилом частини першої статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до статті 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.
Договір довідного утримання (догляду) є оплатним, оскільки набувач отримує у власність за цим договором певне майно, а відповідач - необхідне утримання у вигляді відповідних матеріальних благ і послуг.
Договір довічного утримання є однією із правових форм забезпечення непрацездатних за віком або за станом здоров`я фізичних осіб. Недієздатна особа, відчужуючи квартиру (домоволодіння), передусім має на меті отримання утримання, догляду і інших послуг, яких вона потребує внаслідок недієздатності.
Частиною першою статті 749 ЦК України передбачено, що у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.
Підстави для розірвання договору довічного утримання (догляду) в судовому порядку визначені статтею 755 ЦК України. Так, на вимогу відчужувача договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.
Положення частини першої статті 755 ЦК України не містять визначення "неналежне виконання набувачем обов`язків за договором довічного утримання (догляду)", а тому, вирішуючи це питання, суд повинен ураховувати конкретні обставини справи, умови договору довічного утримання (догляду) та положення статті 651 ЦК України, які визначають загальні підстави для зміни або розірвання договору.
У разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення (частина перша статті 756 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 509/513/16-ц (провадження № 61-6725св18).
Порушення є істотним, якщо тягне за собою для іншої сторони неможливість досягнення мети договору, тобто, вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, слід встановити: наявність істотного порушення договору та шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може полягати у реальних збитках і (або) упущеної вигоди; її розмір, а також чи є істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що вона змогла отримати.
Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу повноважень суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.
Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору.
У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.
У постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року в справі № 644/1566/19 (провадження № 61-5955св21) зазначено, що "відчужувачу за договором довічного утримання законом надано право ініціювати питання розірвання такого правочину у судовому порядку у випадку невиконання набувачем його умов, при цьому саме відповідач мав би убезпечити себе від подальших претензій відчужувача шляхом ведення відповідного обліку та на виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України повинен надати суду докази відсутності цих обставин, на які посилається позивач".
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підтвердження своїх вимог ОСОБА_3 надала суду: заяви про неодноразове звернення до відділу поліції про вчинення неправомірних дій зі сторони ОСОБА_4 відносно неї; судом також встановлено факт не проживання позивачки з серпня 2022 року у власній квартирі у зв`язку з вчиненням відповідачкою психологічного тису та погроз щодо останньої. Відповідачка з серпня 2022 року взагалі не забезпечує позивачку харчуванням, одягом, засобами особистої гігієни, ліками та не здійснює за останньою належного догляду.
Відповідачка не надала суду доказів на підтвердження виконання нею своїх зобов`язань за договором довічного утримання, окрім посилання на власне бажання та штучні перешкоди із боку позивачки, однак і вказані твердження належно не доводяться зі сторони відповідача. Враховуючи наявність самого бажання для належного виконання договору довічного утримання із взятими зобов`язаннями недостатньо. Відповідачка посилалася неодноразово, щодо перешкоджання ОСОБА_3 виконання нею взятих обов`язків, однак доказів намагання чи дійсно їхнього виконання не надано у судовому засіданні.
Що стосується поданих через канцелярію доказів, які, на думку позивачки, належно підтверджують наявність в неї коштів (Т.2 а.с. 118-121), не підлягають зверненню уваги, так як подані за межами належних процесуальних строків без відповідної аргументації та пояснення щодо віднайдення поданих копій саме в цей момент.
Ураховуючи наведене, оцінивши умови договору та надані сторонами докази, суд приходить до висновку про розірвання договору довічного утримання з підстав його неналежного виконання відповідачкою.
Керуючись ст.ст.203, 215, 717, 229 ЦК України, ст.ст.258,259,263-265 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання (догляду) задовольнити.
Розірвати договір довічного утримання (догляду) від 09 січня 2019 року, укладений між ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Корчемною М.В., зареєстрований в реєстрі за №58.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_10 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_11 ) сплачений судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складений 13 вересня 2024 року.

Головуючий: В. Ю. Піковський