Справа № 572/5401/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

за участю секретаря судових засідань - ШЕВНІ І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сарни, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 34964,40 грн., інфляційні втрати- 1123,86 грн., три проценти річних- 229,90 та судові витрати.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 04 серпня 2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна», було укладено електронний договір № 4569364 про надання споживчого кредиту, сума кредиту складала 15500 грн. Кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту, затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020, розміщених на їх сайті - https://creditplus.ua/ru/documents. Сума кредиту складає 13200 грн. Строк кредиту складав 3 дні , дата повернення кредиту 07.08.2021. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надав Відповідачу кредит в сумі 13200 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідач станом на 07.08.2021 року свої зобов`язання щодо сплати відсотків та тіла кредиту не виконала. , а також не уклала угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись п.4.3 Кредитного договору було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 днів. Відповідач частково здійснював оплату процентів на рахунок кредитора в зв`язку з чим відбулося продовження строку дії кредитного договору. 26.12.2021 року відповідач здійснив часткову оплату процентів на рахунок кредитора в розмірі 1300 грн. надалі оплати за кредитним договором відповідачем не здійснювалося. У період з 25.02.2022 по 30.04.2022 було прийнято рішення про призупинення нарахування процентів та надання кредитних канікул у зв`язку із введенням воєнного стану. У період з 01.05.2022 по 13.11.2022 було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою.

03.05.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №03-05/2022, згідно з яким ТОВ «Авентус Україна» відступило право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором. Неналежне виконання відповідачем договору призвело до виникнення заборгованості перед фінансовою установою, а тому позивач звернувся до суду із даним позовом.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просить задоволити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про причини неявки , суд не повідомила.

У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений відповідач не з`явилася в судове засідання, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу одержання кредиту.

Судом встановлено, що 04 серпня 2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна», було укладено електронний договір № 4569364 про надання споживчого кредиту, сума кредиту складала 13200 грн. Кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту, затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020, розміщених на їх сайті - https://creditplus.ua/ru/documents. Строк кредиту складав 3 дні, процентна ставка становить 1,90% .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Як вбачається зі змісту договору, такий підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С415566, 04.ю08.2021 року. Також, 04.08.2021 відповідачем було підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про всі умови кредитування, а саме: сукупну вартість кредиту, сплату відсотків та умови повернення кредитних коштів.

З матеріалів справи вбачається, що 04.08.2021року на платіжну карту № НОМЕР_1 перераховано 13200 грн кредитних коштів, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» . Таким чином, зарахування кредитних коштів в сумі 13200 грн на картковий рахунок відповідача підтверджується належними доказами.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

03.05.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК» «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 03.05/2022, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило право вимоги заборгованості за договорами кредиту ТОВ «ФК» «Фінтраст Україна».

Як вбачається з витягу реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК» «Фінтраст Україна» набуло право вимоги та всі права кредитора до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4569364.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Таким чином до позивача, перейшли всі права щодо права вимоги за кредитним договором № 4569364 від 04.08.2021 згідно якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредит в сумі 34964,40 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про відступлення права вимоги, первісним Кредитором ТОВ «Авентус Україна» направлено повідомлення на електронну адресу боржника про заміну кредитора у зобов`язанні.

Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

У зв`язку із тим, що відповідач належним чином не виконувала своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, утворилась заборгованість в розмірі 34964,40 грн, яка складається з: суми кредиту 13200 грн; суми процентів за користування кредитом 21764,40 грн .

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання.

Згідно розрахунку трьох відсотків річних та втрат на інфляційних процесах, який наведений в позовній заяві і з яким суд погоджується, відповідач за прострочення грошового зобов`язання за період з грудня 2021 року по лютий 2022 року зобов`язаний сплатити позивачу інфляційні втрати, що складають 1123 грн.86 коп. та три процента річних від простроченої суми 229 грн. 90 коп.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми підлягає до задоволення в сумі, вказаній в позові.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні, обґрунтовані тому підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача, заборгованості за кредитним договором в розмірі 34964 гривень, інфляційні втрати -1123,86, та 3% річних в сумі 229,90.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд звертає увагу, що до матеріалів справи надано докази, які підтверджують сплату позивачем судового збору в сумі 2147,20 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №2163 від 19.12.2023 .

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано рахунок на оплату по замовленню №1670/18/12 від 18.12.2023 р. на суму 10000 грн., копію платіжної інструкції №2174 від 19.12.2023 року про оплату ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» послуг адвоката у розмірі 10 000 грн., звіт про надання правової допомоги згідно Договору №10/07-2023 від 10.07.2023 р., копію договору № 10/07-2023 про надання правової допомоги від 10.07.2023 року укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М. М.

Оскільки, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог - слід стягнути з відповідача на користь позивача 2147,20 грн. понесених судових витрат на оплату судового збору та витрати на правову допомогу, у розмірі 10000 грн..

Керуючись ст.ст.525, 526, 610, 625, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.81, 141, 258-268,280 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Фінтраст Україна" (,місцезнаходження за адресою: 03150, м. Київ, вул. Загородня, б. 15 офіс 118/2) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 )про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Фінтраст Україна" заборгованість за кредитним договором в розмірі 34964 (тридцять чотири тисячі дев`ятсот шістдесят чотири) гривень 40 копійок, інфляційні втрати - 1123 (одна тисяча сто двадцять три) 86 копійок, три відсотки річних - 229 (двісті двадцять дев`ять) гривень 90 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Фінтраст Україна" 2147 (дві тисячі сто сорок сім ) гривень 20 грн. понесених судових витрат на оплату судового збору та витрати на правову допомогу, у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищезазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: