Справа №478/816/24 Пров. №2/478/221/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 вересня 2024 року с-ще.Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:
головуючого - судді Томашевського О.О.,
секретаря судових засідань - Григоренко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі судових засідань №4 Казанківського районного суду Миколаївської області, в с-щі. Казанка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В червні 2024 року адвокат Слюзенко В.О., який діє в інтересах позивача ТОВ «ФК «ПАРІС» звернувся до суду через систему «Електронний Суд» з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування, відповідно до якого просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 0043557 від 01.11.2019 року в розмірі 29 659,35 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту, в розмірі 19 796,43 грн.; заборгованість за процентами, в розмірі 1 414,74 грн.; заборгованість за комісією, в розмірі 2 461,52 грн.; заборгованість за пенею, в розмірі 520 грн.; нараховані 3% річних на суму 1 324,94 грн.; інфляційні втрати, в розмірі 4 141,72 грн., а також судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 01.11.2019 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «РВС БАНК» (далі АТ «РВС БАНК») було підписано заяву-договір №0043557 про надання банківської послуги (платіжна картка «Простір»), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.
Як вбачається з заяви-договору №0043557 від 01.11.2019 року, відповідач підписанням заяви - договору про надання банківської послуги (платіжна картка «Простір»), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, акцептував укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті Банку і беззастережно приєднався до умов договору. З умовами договору ознайомлений та зобов`язався самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситись до договору.
За умовами заяви відповідачу було надано споживний кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 20 512,82 гривень, строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка 18% річних, тип ставки - фіксована, разом комісія при видачі кредиту: 2,5% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3% від суми наданого кредиту.
В день підписання заяви-договору №0043557 від 01.11.2019 року, відповідач отримав платіжну картку, яка відкрита згідно умов заяви-договору. Грошові кошти у сумі 20 512,82 грн. були зараховані АТ "РВС БАНК" 25.11.2019 року на картковий рахунок клієнта, що підтверджується випискою по особовому рахунку та меморіольним ордером.
28.04.2020 року між АТ "РВС Банк" та ТОВ "ФК "ПАРІС" було укладено договір про відступлення права вимоги №28/04/2020-1.
Враховуючи те, що відповідач грошові кошти отримані в кредит не повернув та інші платежі передбачені умовами договору не сплатив, позивач просить задовольнити позов.
Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської областівід 23липня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення. Позивач разом із позовною заявою просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, а також висловив згоду на ухвалення заочного судового рішення, за наявності для того передбачених законодавством підстав.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав. Про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що 01.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства «РВС Банк» із Заявою про надання банківської послуги (платіжна картка «Простір»), що є договором про приєднання до умов Публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, підписанням якої акцептувала укладання договору, який розміщений на сайті банку і беззастережно приєднався до умов договору. З умовами Договору відповідач ознайомлений та зобов`язався самостійно відстежувати всі зміни, які будуть вноситися до Договору.
Відповідачу було надано споживчий кредит, шляхом перерахунку на картковий рахунок суми розміром 20 512,82 грн., строком дії 24 місяці, з процентною ставкою 18 % річних, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту становить 2,5 % від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту складає 3 % від суми наданого кредиту.
В день підписання Заяви-Договору №0043557 від 01.11.2019 року відповідач отримав платіжну картку, яка відкрита згідно з умовами Заяви-Договору.
Грошові кошти у сумі 20 512,82 грн. були зараховані АТ «РВС Банк» 01.11.2019 року на картковий рахунок клієнта, що підтверджується меморіальними ордерами №4697 та №4698.
Відповідно до договору про відступлення права вимоги №28/04/2020-1 від 28.04.2020 року АТ «РВС Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «ПАРІС» право вимоги за укладеними між АТ «РВС Банк» та боржниками договорами.
Згідно реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за таким договором, що є Додатком №1 до договору про відступлення права вимоги №28/04/2020-1, до позивача відійшло право вимоги за договором №0043557 від 01.11.2019 року до ОСОБА_1 .
Відповідно до Акту прийому-передачі прав вимоги і документів до договору про відступлення права вимоги №28/04/2020-1, АТ «РВС БАНК» передає, а ТОВ «ФК «ПАРІС» приймає право вимоги за кредитними договорами, зазначеними в Додатку №1 до договору про відступлення права вимоги №28/04/2020-1.
Пунктом 1.2 Договору визначено, що право вимоги за Кредитними договорами відступається в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, включаючи: право вимоги основної суми заборгованості за Кредитним договором; право вимоги суми нарахованих процентів за Кредитним договором, строк платежу по яких настав на дату укладання цього Договору; процентів; штрафів, пені; сплати інших платежів, згідно з умовами Кредитного договору, які виникли та/або можуть виникнути після укладання цього Договору, тощо.
Новий кредитор після переходу до нього права вимоги стає кредитором за Кредитними договорами та одержує право вимагати від Боржників належного виконання всіх без виключення зобов`язань за Кредитними договорами, які існували та існують на момент укладення цього Договору (п. 1.4 вищевказаного договору).
04.05.2020 року ТОВ «ФК «ПАРІС» направило відповідачу вимогу про усунення порушення кредитного зобов`язання, якою повідомило про перехід права вимоги від АТ «РВС Банк» до ТОВ «ФК «ПАРІС» та наявність заборгованості за Заявою-договором №№0043557 від 01.11.2019 року в сумі 24 192,69 грн.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 17.06.2024 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «ПАРІС» за кредитним договором №0043557 від 01.11.2019 року становить 24 192,69 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 19 796,43 грн., заборгованість за процентами 1414,74 грн., заборгованість за комісією 2461,52 грн., заборгованість за пенею 520 грн.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України.
Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Таким чином, суд дійшов висновку, що Заява-договір №0043557 від 01.11.2019 року є договором про приєднання до умов Публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, підписаний ОСОБА_1 , а тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено ст. 610 ЦК України.
З матеріалів справи судом встановлено, що на підставі меморіальних ордерів від 01.11.2019 року № 4697, № 4698 відповідач отримав кредитні кошти в загальному розмірі 20 512,82 грн. В той же час, з розрахунку заборгованості судом встановлено, що відповідачем було сплачено в рахунок погашення за тілом кредиту 716,39 грн., 615,38 грн. сплату комісії та 368,23 грн. в рахунок погашення нарахованих відсотків.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, права вимоги за договором №0043557 від 01.11.2019 року укладеним відповідачем із первісними кредиторами, перейшло до ТОВ «ФК «ПАРІС».
В той же час, судом встановлено, що у підписаній позичальником заяві-договорі №0043557 від 01.11.2019 року про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції акціонерного товариства «РВС Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, встановлено разову комісію при видачі кредиту у розмірі 2,5% від суми наданого кредиту та щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 3% від суми наданого кредиту.
АТ «РВС БАНК» фактично встановлено сплату комісії, проте не зазначено, за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення АТ «РВС БАНК» будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася зазначена комісія, матеріали справи не містять.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Отже, оскільки відповідачу було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, пункти про нарахування разової комісії при видачі кредиту та щомісячної комісії за супроводження кредиту є нікчемними, а тому нарахування заборгованості за цією комісією є безпідставним та вимоги позивача в цій частині не підлягають до задоволення.
Крім того, в позовній позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 1324,94 грн. 3% річних за користування грошовими коштами в період з 28.04.2020 року по 23.02.2022 року та 4141,72 грн. інфляційних втрат за період з 28.04.2020 року по 23.02.2022 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ПАРІС» підлягають частковому задоволенню в розмірі 26 642,82 грн., з яких: 19 796,43 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 1414,74 грн. - заборгованість за процентами, 520 грн. - заборгованість за пенею, 1191,34 грн. нараховані 3% річних та 3720,31 грн. - інфляційні втрати.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до платіжної інструкції №6305 від 05.06.2024 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Оскільки суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, то судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, понесені позивачем, слід стягнути з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із 29 659,35 грн. які позивач просив стягнути з відповідача, судом задоволено 26 642,82 грн., що складає 89,82% від суми позовних вимог (26 642,82 (задоволені позовні вимоги) / 29 659,35 х 100% (заявлені позовні вимоги) = 89,82% (процент задоволених позовних вимог), а відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2175,79 грн., іншу частину витрат на сплату судового збору покласти на позивача.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268 Цивільно-процесуального кодекс України, суд,-
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.
Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено та підписано 17.09.2024 року.
Суддя Казанківського районного суду
Миколаївської області О.О. Томашевський