Провадження 2-н/127/3845/24
УХВАЛА

13 вересня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши заяву Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожиті послуги централізованого теплопостачання з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» звернулось до суду з заявою про солідарне стягнення в порядку наказного провадження заборгованості за спожиті послуги централізованого теплопостачання з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Розглянувши надані матеріали, приходжу до висновку, що слід відмовити у видачі судового наказу виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу, зокрема і у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

За загальним правилом, основною умовою вирішення справи в порядку наказного провадження є наявність безспірної вимоги заявника, яка в свою чергу підтверджується належно оформленими письмовими доказами.

Відповідно до п.13, 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги (п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Питання наявності спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

При вивчені матеріалів встановлено, що заявник просить стягнути з боржників солідарно заборгованість за надані житлово-комунальні послуги (спожиті послуги централізованого теплопостачання), яка виникла за період з грудня 2021 року по червень 2024 року включно, на загальну суму в розмірі 10158,41 грн, з нарахуванням інфляційних втрат та 3% річних. При цьому, як убачається з наданої до заяви на підтвердження своїх вимог копії оборотної відомості по споживачу за вказаний період, вона містить нарахування суми боргу, яка станом на березень 2024 року складає 8 971, 82 грн.

Водночас, як слідує з інформації з ЄДРСР (загальнодоступна інформація в мережі Інтернет, www.reyestr.court.gov.ua) та веб-порталу судової влади України (http://court.gov.ua/fair) в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходилася справа №127/14157/24 за заявою КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожиті послуги централізованого теплопостачання з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . За наслідками розгляду цієї заяви 08 травня 2024 року було видано судовий наказ про солідарне стягнення з боржників на користь стягувача заборгованості за спожиті послуги централізованого теплопостачання, яка виникла за період з грудня 2021 року по лютий 2024 року включно, в загальній сумі 11167,65 грн, з яких: 8971,82 грн сама заборгованість за спожиті послуги, 1796,89 інфляційні втрати, 398,94 грн 3% річних та судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Таким чином, за наведених обставин убачається, що заявником подано заяву в порядку наказного провадження з частиною вимог, стосовно яких вже існує такий, що набрав законної сили судовий наказ, а відтак існує самостійна підстава для відмови у його видачі, оскільки характер матеріально-правової вимоги за своїм обсягом передбачає спір про право.

При цьому, слід зауважити, що чинне цивільно-процесуальне законодавство не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог (роз`яснення п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ.

Керуючись ст. 165, 166, 258-261, ст. 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожиті послуги централізованого теплопостачання з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: