ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1002/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2024 р. селище Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Говорухи В.О., за участю секретаря судового засідання Єрмолаєвої О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

07.06.2024 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Іванченко А.Л. до Петриківської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування, в якій позивач та його представник просять суд: визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0110 для ведення особистого селянського господарства площею 0,6000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Після смерті якого відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельні ділянки для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_2 га та під особисте підсобне господарство 0,6000 га. Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки, якими володів померлий ОСОБА_2 , позивач звернувся до державного нотаріуса Петриківської державної нотаріальної контори Могильної Л.Г., однак постановою від 28 квітня 2023 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі такого свідоцтва, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельні ділянки. ОСОБА_1 у 2023 році виготовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що належала гр. ОСОБА_2 . З метою затвердження документації із землеустрою, позивач звернувся до Петриківської селищної ради та рішенням від 19.04.2024 року №736-23/УІІІ у затвердженні документації йому було відмовлено.

За таких обставин позивач змушений звернутися до суду із даним позовом про визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвалою судді від 07.06.2024 відкрито провадження по справі. Справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27.08.2024 підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак надали до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Петриківської селищної ради Ольга Левечко подала до суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність.

27.08.2024 від представника Петриківської селищної ради Ольги Левечко до суду надійшли додаткові пояснення у справі, в яких остання зазначила, що позивачем вчинено всі дії щодо завершення процедури приватизації, зокрема звернення до органу місцевого самоврядування щодо затвердження технічної документації на земельну ділянку загальною площею 0,60 га, яка зареєстрована в ДЗК та має кадастровий номер :01:002:0110. Представник відповідача зазначає, що спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до вимог чинного законодавства України. Тож, якщо громадянин, який висловив волю на приватизацію земельної ділянки, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію (передання у приватну власність, відведення), до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати такої приватизації.

У зв`язку з чим, представником відповідача, не вбачається підстав щодо заперечення у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у визнанні права власності у порядку спадкування за законом на земельну ділянку за кадастровим номером :01:002:0110, площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

Як передбачено ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За загальним правилом (частина 1статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 28.03.2011 року серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 28.03.2011.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельні ділянки для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_2 га та під особисте підсобне господарство 0,6000 га.

Позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , відповідний запис № 35.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14.05.2012 року та зареєстровано в реєстрі № 565 до спадщини після смерті ОСОБА_2 входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який успадкував ОСОБА_1 .

На підставі права власності на житловий будинок позивач оформив право власності на земельну ділянку під цим житловим будинком кадастровий номер :05:018:0022 площею 0,25 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Земельні ділянки належали ОСОБА_2 на підставі рішення Іванівської сільської ради народних депутатів ХХІ скликання від 22 грудня 1993 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», що підтверджується архівним витягом. При цьому, правовою підставою для такого рішення зазначено Декрет Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, якими володів померлий ОСОБА_2 , позивач звернувся до державного нотаріуса Петриківської державної нотаріальної контори Могильної Л.Г., однак постановою від 28 квітня 2023 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі такого свідоцтва, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельні ділянки.

ОСОБА_1 у 2023 році виготовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що належала гр. ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 на території Петриківської селищної ради, кадастровий номер :01:002:0110 площею 0,6000 га.

З метою затвердження документації із землеустрою, позивач звернувся до Петриківської селищної ради та рішенням від 19.04.2024 року №736-23/УІІІ селищної ради йому було відмовлено у затвердженні документації із землеустрою із зазначенням наступної підстави: ОСОБА_1 успадкував житловий будинок після ОСОБА_2 , а не земельну ділянку під кадастровим номером :01:002:0110 площею 0,6000 га.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 133/2011, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем померлого за заповітом, посвідченим 29 вересня 2009 року Іванівською сільською радою Петриківського району Дніпропетровської області за реєстровим № 127, на земельну ділянку (пай) площею 11,440 га є його дочка ОСОБА_3 , від спадщини за законом відмовилась. Дружина ОСОБА_4 відмовилась від прийняття спадщини. Спадкоємцем за законом після померлого ОСОБА_2 , є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У силу вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не одержав або втратив свідоцтво про право на майно.

Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Слід врахувати, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту та застосовується лише якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У порядку статей 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя ст. 1223 ЦК).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 344, ст. 382 ч. 2, ст. 392 ЦК України).

Згідно ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності та на підставі прийняття спадщини .

Захист прав громадян на земельні ділянки залишаються, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої статті 152 ЗК України .

Відповідно до статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118 ЗК України, є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

В той час, згідно з абзацом 2 пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України установлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Отже, на підставі вказаної норми Закону рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Вказаний висновок зроблено в Постанові Верховного Суду від 30.06.2020 спрва № 372/2626/15.

Таким чином, враховуючи позицію відповідача, який вважає відсутніми підстави для заперечення проти позову, беручи до уваг, що спадкодавцем набуто право власності за земельну ділянку на підставі рішення органу місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» і позивач виготовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а отже вчинено всі визначені юридичні дії для здійснення державної реєстрації права власності на земельну ділянку в порядку «Перехідних положення» ЗК України, тому, відсутні підстав для завершення спадкоємцем процедури приватизації, як такої що вже завершена. Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

В позові, позивач просить суд залишити за ним судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89 та 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0110 для ведення особистого селянського господарства площею 0,6000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. О. Говоруха