Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/994/15-ц
Провадження № 4-с/689/3/24
УХВАЛА

12 вересня 2024 року смт. Ярмолинці

Суддя Ярмолинецького районного суду Хмельницької області Соловйов А.В., розглянувши матеріали заяви ТзОВ «Інвестмент Юніон» про заміну сторони виконавчого провадження - первісного стягувача ТзОВ «Фінанс Проперті Груп» на його правонаступника ТзОВ «Інвестмент Юніон», у виконавчому провадженні №53239504 відносно боржника ОСОБА_1 та у виконавчому провадженні №53239504 відносно боржника ОСОБА_2 , про поновлення пропущеного строку на оскарження постанов про закінчення виконавчого провадження та про визнання неправомірними дій державного виконавця, визнання протиправними та скасування постанов про закінчення виконавчих проваджень,

встановив:

ТзОВ «Інвестмент Юніон» звернулось із скаргою, про заміну сторони виконавчого провадження - первісного стягувача ТзОВ «Фінанс Проперті Груп» на його правонаступника ТзОВ «Інвестмент Юніон», у виконавчому провадженні №53239504 відносно боржника ОСОБА_1 та у виконавчому провадженні №53239504 відносно боржника ОСОБА_2 , про поновлення пропущеного строку на оскарження постанов про закінчення виконавчого провадження та про визнання неправомірними дій державного виконавця, визнання протиправними та скасування постанов про закінчення виконавчих проваджень.

Учасники провадження в судове засідання не з`явились, пояснень по справі не надали. Згідно із ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про зміну сторони виконавчого провадження.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у другому відділі державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебували виконавче провадження №53239504 відкрите 17.01.2017 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Надра» заборгованості в розмірі 47794,33 грн., та виконавче провадження №53239485 відкрите 24.01.2017 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Надра» заборгованості в розмірі 47794,33 грн..

04.08.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»укладено договір №GL48N718070_A_3 про відступлення прав вимоги, за яким «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»набуло право вимоги відносно боржників ПАТ «КБ «Надра», в тому числі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором №01/08/2007/840/К-107 від 01.08.2007 р.. Також 20.08.2020 р. між ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»та ТзОВ «Фінанс Проперті Групп»було укладено договір №GL48N718070_A102 про відступлення прав вимоги, за яким ТзОВ «Фінанс Проперті Групп»набуло право грошової вимоги відносно боржників ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», в тому числі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором №01/08/2007/840/К-107 від 01.08.2007 р., що було предметом розгляду цивільної справи №689/994/15-ц за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Ярмолинецького районного суду від 09.09.2021 р. було замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» його правонаступником ТзОВ «Фінанс Проперті Груп», у зв`язку із чим постановами державного виконавця від 16.11.2021 р. у вказаних виконавчих провадженнях були внесені відповідні зміни реєстраційних даних автоматизованій системі виконавчого провадження.

15.08.2024 р. заступником начальника відділу Городоцько-Ярмолинецького ВДВС в у Хмельницькому районі Хмельницької області були винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП№53239504 та ВП№53239485 у зв`язку із повним виконанням рішення суду.

Відповідно до договору про відступлення прав вимоги №Ф-23/08/24/1 від 23.08.2024 р. ТзОВ «Фінанс Проперті Групп»відступило право вимоги за кредитними договорами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 новому кредитору - ТзОВ «Інвестмент Юніон». Відповідно до п. 1.2. договору, сторони домовились, що заміна сторони у зобов`язанні вважається такою, що відбулася, та права, вимоги, майнові права до боржників за основними договорами вважаються відступленими первісним кредитором новому кредитору у повному обсязі з моменту укладення сторонами та нотаріального посвідчення цього договору. Договір посвідчений нотаріально та зареєстрований в реєстрі за №1615 23.08.2024 р..

06.09.2024 р. ВП№53239485 було відновлене постановою про відновлення виконавчого провадження. З інформацій про виконавче провадження вбачається, що ВП №53239504 залишилось закінченим на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з абз. 1 ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Питання заміни сторони виконавчого провадження врегульовані ст. 442 розділу VІ ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)». Нормами ЦПК України встановлена можливість заміни стягувача або боржника у виконавчому провадженні. Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому ст. 272 цього Кодексу.

Судом встановлено, що на даний час виконавче провадження №53239504, яке було відкрите 17.01.2024 р. закінчено, постанова про закінчення виконавчого провадження не скасована.

Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене ст. 55 ЦПК України, ч. 1 якої встановлено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Тобто процесуальне правонаступництво передбачає перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи -правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює "процесуальне правонаступництво" і "заміну сторони виконавчого провадження", оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Проте разом із тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 р. у справі № 2-7763/10 та Верховний Суд, зокрема у постановах від 31.08.2022 р., 05.07.2023 р..

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (ст. 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

У пунктах 73-75 постанови Верховного Суду від 03.11.2020 р. у справі № 916/617/17 зазначено, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження. На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст. 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених ст. 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи ст. 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями ст. 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі ст. 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі ч. 5 ст. 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Зазначене узгоджується з висновками ВП ВС у постанові від 04.04.2024 р. у справі № 461/1135/16-ц.

Також, ВП ВС дійшла висновку, що заміна сторони виконавчого провадження як процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва повинна здійснюватися з метою виконання завдання цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення. Відтак, у випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження немає й підстав для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання немає і підстав для процесуального правонаступництва. (Постанова Великої Палати ВС від 08.02.2022 р. у справі № 2-7763/10).

Заявник посилається на помилковість дій державного виконавця щодо обчислення належної, на думку заявника, суми стягнення з боржників і, як наслідок, винесення безпідставних постанов про закінчення виконавчих проваджень. Однак, як вбачається з матеріалів справи, одне з двох виконавчих проваджень ВП№53239485 було відновлено, виконавчі дії тривають. Відтак, підстава для оскарження дій та рішень органу виконавчої служби в цій частині відпала.

Заяву про оскарження рішень (постанов) від 15.08.2024 р. та дій органу державної виконавчої служби, що призвели до винесення таких постанов заявник подав 06.09.2024 р., тобто, із пропуском встановленого 10-денного строку.

Поважність причин пропуску обґрунтовує тим, що стягувач отримав копію постанови лише 26.08.2024 р., а новий стягувач набув право вимоги 23.08.2024 р.. Однак, навіть за таких умов, заява подана зі спливом строку. При цьому, до заяви долучено копію конверту виготовлену у спосіб, який не надає можливості з`ясувати а ні дату його відправки, а ні дату його отримання, а ні адресанта. Інших доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на оскарження постанов державного виконавця суду не надавалось.

У ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналогічного правового висновку дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 р. у справі № 2608/20647/12.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 р. №6, відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Такий строк є процесуальним, може бути поновлений за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові.

При цьому поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Однак, заявником не надано належних і допустимих доказів того, що ним пропущено строк з поважних причин.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 р. у справі "Пономарьов проти України" Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Така можливість із застосуванням інформаційних технологій була як у попереднього стягувача, так і у заявника. Тривалість днів пропущеного строку правового значення не має.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заява ТзОВ «Інвесмент Юніон» про поновлення строку на подачу скарги не підлягає задоволенню, відповідно, пов`язані із такою заявою вимоги відповідно до ст. 126 ЦПК України підлягають залишенню без розгляду.

Водночас, законодавством не встановлено строків на звернення із вимогою про заміну сторони триваючого виконавчого провадження, у зв`язку із чим таку вимогу щодо відновленого виконавчого провадження слід задовольнити.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява ТзОВ «Інвестмент Юніон» підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 260, 442 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву задоволити частково.

Замінити сторону виконавчого провадження стягувача ТОВ «Фінанс Проперті Групп»на його правонаступника - ТОВ «Інвестмент Юніон» у виконавчому провадженні №53239504щодо стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості в сумі 47794,33 грн..

В частині решти вимог заяву залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. Соловйов