Провадження № 2/712/47/24
Справа № 712/5029/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ГАНДЖА В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (адреса: м. Київ, вул. Івана Федорова 32А), Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Логістика» (адреса: Черкаська область, Христинівський район, м. Христинівка, вул. Вячеслава Чорновола 9), третя особа: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування, посилаючись на те, що 30 жовтня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода на перехресті вул. Сумгаїтська та вул. Ярославська в м. Черкаси за участю транспортного засобу Fiat Grande Punto, д.н.з. НОМЕР_1 , під її керуванням, та транспортного засобу ГАЗ 3309, д.н.з. НОМЕР_2 (власником якого являється ТОВ «Транс Логістика») під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого належний їй автомобіль зазнав механічних ушкоджень.

Згідно постанови Соснівського районного суду від 25 січня 2021 року (справа № 712/13022/20, провадження № 3/712/325/21) винним в спричиненій дорожньо-транспортній пригоді визнано ОСОБА_3 .

Відповідальність водія ГАЗ 3309, д.н.з. НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/4186612 у ПАТ "СК "Українська страхова група".

Керуючись ст. 35 та ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», нею було передано ПАТ «СК «УСГ» в м. Черкаси всі необхідні для отримання належного страхового відшкодування, документи, в тому числі повідомлення про настання страхового випадку та заяву про страхове відшкодування.

ПАТ «СК «УСГ» було направлено гарантійний лист від 04 січня 2021 року, відповідно до якого сума матеріального збитку нанесеного власнику транспортного засобу Fiat Grande Punto, д.н.з. НОМЕР_1 , складає 60 674 грн. 50 коп.

Вважає, що Страховиком було безпідставно занижено розмір належного їй страхового відшкодування.

Для з`ясування нанесеної їй матеріальної шкоди, було замовлено проведення незалежного авто товарознавчого дослідження суб`єктом оціночної діяльності ФОП « ОСОБА_4 » та складено Звіт № 105/20 від 25 листопада 2020 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 185 570 грн. 64 коп., а вартістю матеріального збитку становить 106 509 грн. 46 коп.

Зазначає, що Страховик до цього часу не здійснив виплату страхового відшкодування. Тому вважає, що страхове відшкодування в розмірі 106 509 грн. 46 коп. підлягає компенсації за рахунок Страховика винуватця настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме ПАТ «СК «УСГ».

Окрім цього, вважає, що із роботодавця винуватця дорожньо-транспортної пригоди, а саме ТОВ «Транс Логістика» має бути стягнутий розмір фізичного зносу запчастин, яка складає 185 570,64 грн. 106 509,46 грн. = 79 061,18 грн.

Крім того, за проведення авто товарознавчого дослідження нею було сплачено 3 000 грн., що підтверджується квитанцією № 105/20 від 25.11.2020 року.

Вважає, що ці збитки понесені нею внаслідок спричинення ДТП, в якому пошкоджено її автомобіль, а отже підлягають стягненню що із роботодавця винуватця дорожньо-транспортної пригоди, а саме ТОВ «Транс Логістика».

Крім того, вважає, що внаслідок протиправних винних дій ОСОБА_3 , відповідальність за якого в даному випадку несе його роботодавець ТОВ «Транс Логістика», та незаконних дій ПАТ «СК «УСГ», позивачу також завдану моральну шкоду, яка полягає у глибоких психологічно-душевних стражданнях з приводу неможливості експлуатації пошкодженого транспортного засобу та необхідності його відновлення, а також тяжких вимушених негативних змінах в житті і життєвих стосунках з рідними, що потягли за собою психологічні страждання, погіршення самопочуття і здоров`я.

У зв`язку з цим, просить також стягнути з відповідачів солідарно завдану моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., а також судові витрати по справі.

11 травня 2021 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання.

28 травня 2021 року третьою особою подано письмові пояснення щодо позовних вимог.

15 червня 2021 року позивачем подано додаткові пояснення до позовної заяви.

30 червня 2021 року відповідачем ПАТ «СК «УСГ» подано відзив на позовну заяву.

30 червня 2021 року позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву.

12 липня 2021 року відповідачем ПАТ «СК «УСГ» подано письмові пояснення до позовної заяви та заперечення на відповідь на відзив.

13 травня 2022 року позивачем подано заяву про зміну та зменшення позовних вимог, по якій просила зменшити раніше зазначену позовну вимогу в частині стягнення з ПАТ «СК «УСГ» на її користь страхового відшкодування із 106 509 грн. 46 коп. до 12 689 грн. 05 коп.; стягнути з ПАТ «СК «УСГ» моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.; стягнути з ТОВ «Транс Логістика» моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., фізичний знос запчастин в розмірі 79 061 грн. 18 коп. та 3 000 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження; судові витрати стягнути з сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

31 травня 2022 року відповідачем ПАТ «СК «УСГ» подано письмові пояснення щодо позову.

Ухвалою суду від 19 серпня 2022 року по справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, у зв`язку з чим провадження по справі зупинено.

28 листопада 2023 року до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судової експертизи.

Ухвало суду від 29 листопада 2023 року провадження по справі поновлено та призначено справу до розгляду.

25 січня 2024 року відповідача ПАТ «СК «УСГ» подано письмові заперечення щодо висновку експерта.

11 березня 2024 року позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, по якій просила зменшити раніше зазначену позовну вимогу в частині стягнення з ПАТ «СК «УСГ» на її користь страхового відшкодування із 12 689 грн. 05 коп. до 7 348 грн. 21 коп., стягнути з ТОВ «Транс Логістика» фізичний знос запчастин в розмірі 79 061 грн. 18 коп.

26 березня 2024 року відповідачем ПАТ «СК «УСГ» подано письмові пояснення щодо позову.

Позивач до судового засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Представник відповідача ПАТ «СК «УСГ» до судового засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Представник ТОВ «Транс Логістика» та третя особа до судового засідання не з`явилися, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що 30 жовтня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода на перехресті вул. Сумгаїтська та вул. Ярославська в м. Черкаси за участю транспортного засобу Fiat Grande Punto, д.н.з. НОМЕР_1 , під її керуванням, та транспортного засобу ГАЗ 3309, д.н.з. НОМЕР_2 (власником якого являється ТОВ «Транс Логістика») під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого належний їй автомобіль зазнав механічних ушкоджень.

Згідно постанови Соснівського районного суду від 25 січня 2021 року (справа № 712/13022/20, провадження № 3/712/325/21) винним в спричиненій дорожньо-транспортній пригоді визнано ОСОБА_3 .

Відповідальність водія ГАЗ 3309, д.н.з. НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/4186612 у ПАТ "СК "Українська страхова група".

Керуючись ст. 35 та ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем було передано ПАТ «СК «УСГ» в м. Черкаси всі необхідні для отримання належного страхового відшкодування, документи, в тому числі повідомлення про настання страхового випадку та заяву про страхове відшкодування.

12 листопада 2020 року транспортний засіб позивача було оглянуто, про що складено Протокол технічного огляду КТЗ від 20 листопада 2020 року.

ПАТ «СК «УСГ» було направлено гарантійний лист від 04 січня 2021 року, відповідно до якого сума матеріального збитку нанесеного власнику транспортного засобу Fiat Grande Punto, д.н.з. НОМЕР_1 , складає 60 674 грн. 50 коп.

Позивач, вважаючи, що Страховиком було безпідставно занижено розмір належного їй страхового відшкодування, для з`ясування нанесеної їй матеріальної шкоди, замовила проведення незалежного авто товарознавчого дослідження суб`єктом оціночної діяльності ФОП « ОСОБА_4 ». За результатами дослідження складено Звіт № 105/20 від 25 листопада 2020 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 185 570 грн. 64 коп., а вартістю матеріального збитку становить 106 509 грн. 46 коп.

При цьому, ПАТ «СК «УСГ» звернулась до судового експерта ОСОБА_5 з проханням провести експертне автотоварознавче дослідження пошкодженого транспортного засобу. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 21 квітня 2021 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Fiat Grande Punto, д.н.з. НОМЕР_1 , становить 187 788 грн. 16 коп., ринкова вартість транспортного засобу до ДТП становить 171 809 грн. 13 коп., ринкова вартість пошкодженого майна становить 77 988 грн. 72 коп. Отже, Страховиком здійснено розрахунок страхового відшкодування наступним чином: 171 809,13 грн. 77 988,72 грн. = 93 820,41 грн.

Відповідач вказує, що саме ця сума є максимальною сумою страхового відшкодування, що могла бути сплачена позивачу у разі надання останньою Страховику необхідних для виплати документів.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом пунктів 1, 3 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята статті 9 Закону України «Про страхування»).

Згідно статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором (пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим замість завдавача шкоди в передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням.

На відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У пункті 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Положенням пункту 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно із пунктом 34.3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Так, під час розгляду справи в суді 16.02.2022 року Страховиком було здійснено позивачу виплату страхового відшкодування в сумі 93 820 грн. 40 коп., що підтверджено випискою Банку по картці позивача щодо зарахування вказаних коштів.

Тому, заперечуючи проти позову, ПАТ «СК «УСГ» посилалось на те, що на підставі вищезазначених норм Закону виплата страхового відшкодування була проведена у розмірі шкоди, оціненої страховою компанією згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 21 квітня 2021 року, що є єдиним належним доказом щодо дійсного розміру матеріального збитку.

В свою чергу, позивач з даною сумою страхового відшкодування не погодилася, вважаючи її заниженою, у зв`язку з чим по справі ухвалою суду від 19 серпня 2022 року по справі призначено судову автотоварознавчу експертизу.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/124-23/7442-АВ від 20 листопада 2023 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Fiat Grande Punto, д.н.з. НОМЕР_1 без урахування фізичного зносу складників, внаслідок ДТП. що мала місце 30 жовтня 2020 року становить 183 657 грн. 82 коп.; коефіцієнт фізичного зносу складників становить 73 150 грн. 80 коп.; вартість відновлювального ремонту становить 101 168 грн. 62 коп., що є також вартістю матеріального збитку; ринкова вартість транспортного засобу на момент ДТП становила 194 395 грн. 52 коп., в пошкодженому стані 93 226 грн. 90 коп.

Зазначена експертиза проведена експертом на підставі наявних в матеріалах справі даних, у зв`язку з тим, що автомобіль Fiat Grande Punto відремонтовано та він перебуває за межами України.

З урахуванням вказаного висновку експерта та проведенням Страховиком виплати страхового відшкодування, позивачем здійснено розрахунок позовної вимоги щодо стягнення з ПАТ «СК «УСГ» страхового відшкодування та просила стягнути різницю між вартістю матеріального збитку в розмірі 101 168 грн. 62 коп. та фактично виплаченою сумою страхового відшкодування в розмірі 93 226 грн. 90 коп., що становить 7 348 грн. 21 коп.

Відповідач ПАТ «СК «УСГ» з такою вимогою позивача не погоджується, посилаючись на те, що висновок експерта від 20 листопада 2023 року є недостовірним та таким, що проведений з порушенням методичних підходів в оцінці розміру матеріального збитку, а єдиним належним доказом у справі є висновок судового експерта, який було виконано на замовлення ПАТ «СК «УСГ» у строк, передбачений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, зазначає, що під час огляду транспортного засобу 12 листопада 2020 року, пошкодження були зафіксовані у присутності позивача, а сама позивачка без жодних заперечень та зауважень підписала Протокол технічного огляду КТЗ. Крім цього, експертом не враховано, що автомобіль позивача вже потрапляв перед даною подією в ДТП та мав пошкодження, при цьому, такі відомості містяться у висновку судового експерта ОСОБА_5 , що впливає на ринкову вартість автомобіля.

Разом з цим, суд не погоджується з такими доводами представника відповідача, виходячи з наступного.

Експертиза, з якою не погоджується представник відповідача, була призначена судом згідно ухвали, зокрема, для з`ясування дійсної вартості матеріального збитку, завданого позивачу, у зв`язку з тим, що сторонами до суду надано два висновки експертів, які різняться між собою. Судовий експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Згідно ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим в судовому рішенні.

Дійсно, експертом проведено експертне дослідження на підставі наявних в матеріалах справі даних, у зв`язку з тим, що автомобіль Fiat Grande Punto відремонтовано та він перебуває за межами України. При цьому, експертом взято до уваги надані сторонами відомості, що знаходяться в матеріалах справи. У зв`язку з цим, суд вважає, що вказаний висновок експерта від 20 листопада 2023 року є повним та обґрунтованим, а тому є належним і допустимим доказом розміру матеріального збитку, який спростовує оцінку вартості (розміру) збитків, встановлену висновком експерта, виготовленим на замовлення страховика, а також Звітом № 105/20 від 25 листопада 2020 року, виготовленим на замовлення позивача, у яких відсутнє попередження експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Посилання представника відповідача на ту обставину, що позивачка була присутня при огляді пошкодженого автомобіля та погодилася з переліком пошкоджень, підписавши відповідний Протокол технічного огляду КТЗ, не підтверджує погодження нею суми матеріального збитку, завданого пошкодженням її автомобіля. Позивач не був позбавлений права звернутись безпосередньо до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування, оспорювати суму матеріального збитку та подати відповідні докази на його підтвердження.

Крім того, висновок експерта, що наданий згідно ухвали суду, також здійснений з урахуванням фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу.

Враховуючи те, що відповідачем 16.02.2022 у добровільному порядку позивачу була здійснена виплата страхового відшкодування у розмірі 93 820 грн. 41 коп., розмір матеріального збитку, який підлягає стягненню зі страховика становить 7 348 грн. 21 коп., що є різницею між вартістю матеріального збитку в розмірі 101 168 грн. 62 коп. та фактично виплаченою сумою страхового відшкодування в розмірі 93 226 грн. 90 коп. У зв`язку з чим, дана позовна вимога підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги про стягнення з ТОВ «Транс Логістика» розміру фізичного зносу запчастин в сумі 79 061 грн. 18 коп., суд приходить до наступного.

Заявляючи дану позовну вимогу, позивач посилався на те, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, винуватець події ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Транс Логістика», а тому в силу ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

У постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Вказаний висновок підтверджений Верховним Судом, зокрема і в постанові від 22 квітня 2021 року у справі № 759/7787/18 (провадження № 61-10773св20).

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Отже, якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків, завданих потерпілому, останній має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Так, згідно висновку експерта від 20 листопада 2023 року вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу складників становить 183 657 грн. 82 коп., вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складників становить 101 168 грн. 62 коп.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить про стягнення з відповідача ТОВ «Транс Логістика», як юридичної особи, яка в розумінні ст. 1172 ЦК України відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків, різниці між фактичним розміром матеріального збитку та страховим відшкодуванням, що підлягає сплаті страховиком, зважаючи на що позовні вимоги в цій стягнення матеріальної шкоди у вигляді фізичного зносу запчастин у розмірі 79 061 грн. 18 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Ненадання доказів проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу на час розгляду даної справи не є правовою підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки позивачем заявлено вимогу про відшкодування заподіяної відповідачем шкоди (збитків), до яких законом віднесено як витрати, що особа вже зробила так і ті, які мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 21.07.2021 року у справі № 757/33065/18-ц.

Щодо стягнення з відповідача ТОВ «Транс Логістика» на користь позивача витрат на проведення оцінки автотоварознавчого дослідження в розмірі 3 000 грн., то суд відмовляє у задоволенні позову в даній частині, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 34.2 та 34.3. ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Пунктом 36.2. ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

З правового аналізу п. 34.2, 34.3. ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Зважаючи на те, що позивачем в порушення вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» заявлено таку вимогу не до страховика, а до роботодавця винуватця ДТП, а також те, що за основу при визначенні розміру відшкодування завданої шкоди, судом взято до уваги не висновок автотоварознавчого дослідження здійсненого на замовлення позивача, а висновок експертизи, призначеної за ухвалою суду, підстави для стягнення таких витрат відсутні.

З-приводу позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч. 3, 4, 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

В даному випадку, враховуючи обставини справи суд вважає, що позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди, дійсно, нанесена моральна шкода.

Оскільки, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач зазнала душевних страждань, пов`язаних з пошкодженням майна, суд, враховуючи характер та тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку, що розмір відшкодування моральної шкоди, із врахуванням розміру, заявленого позивачем, повинен бути встановлений судом у розмірі 5 000 грн., що буде відповідати розумності і справедливості.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене позовна вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає до часткового задоволення, та стягнення з відповідачів ПАТ «СК «УСГ» та ТОВ «Транс Логістика» на користь позивача 5 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, тобто по 2 500 грн. з кожного.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно наданої квитанції, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 2 186 грн. 96 коп., які підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача по 1 093 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 12,13,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ПАТ «СК «Українська Страхова Група», , адреса: м. Київ, вул. Івана Федорова 32А, на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 7 348 грн. 21 коп., моральну шкоду в сумі 2 500 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 093 грн., а всього 10 941 грн. 21 коп.

Стягнути з ТОВ «Транс Логістика», , юридична адреса: Черкаська область, м. Христинівка, вул. Вячеслава Чорновола 9, на користь ДЕМОСОБА_6 матеріальну шкоду у вигляді фізичного зносу запчастин в сумі 79 061 грн. 18 коп., моральну шкоду в сумі 2 500 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 093 грн., а всього 82 654 грн. 18 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: