Провадження № 2-з/522/300/24
УХВАЛА

09 вересня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судових засідань Глущенко Т. О.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», державного реєстратора комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Бурлаченка Ігоря Володимировича, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чапського Артема Едуардовича про визнання протиправним і скасування запису про право власності та скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності.

ОСОБА_1 подала до суду заяву в порядку ст. 116 ЦПК України про забезпечення доказів, в якій просить забезпечити докази шляхом витребування таких документів:

- рекомендованого поштового повідомлення № 992, виданого 18.10.2018, видавник УкрПошта; повідомлення про звернення стягнення, виданого 03.11.2017, видавник ПАТ «Укрсоцбанк»; іпотечний договір № 2080 від 18.09.2007, видавник Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Трофімець В, В., які зберігаються в КП "Агенція державної реєстрації», які сформовано на підставі поданої заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про реєстрацією права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ПАТ «Укрсоцбанк» (), правонаступником якого є АТ «Альфа- Банк» (нова назва Акціонерне товариство «Сенс Банк» (), в паперовій та в електронній формі, на підставі яких було прийнято рішення державним реєстратором Бурлаченком Ігорем Володимировичем про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним № 44656741 від 17.12.2018 за АТ «Укрсоцбанк» ();

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51250135 від 21.02.2020, приватний нотаріус Чапський Артем Едуардович, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська область, які зберігаються в Управлінні державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, які сформовані на підставі поданої заяви про реєстрацією права власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Альфа-Банк» (нова назва - Акціонерне товариство «Сенс Банк» (), в паперовій та в електронній формі, на підставі яких було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 51250135 від 21.02.2020, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським Артемом Едуардовичем;

- в АТ «Сенс Банк» оригіналу Кредитної справи по кредитному договору № 661/19-302 від 18.09.2007, укладеному між ОСОБА_2 та АКБ «Укрсоцбанк» для огляду в судовому засіданні та засвідчені належним чином копії Кредитної справи по кредитному договору № 661/19-302 від 18.09.2007, укладеному між ОСОБА_2 та АКБ «Укрсоцбанк».

Заява обґрунтована тим, що з метою доведення протиправності прийнятого державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним № 44656741 від 17.12.2018, нею направлено до управління держаної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради письмовий запит про витребування доказів у вигляді належним чином завірених копій матеріалів реєстраційної справи у паперовій, електронній формах, яка була сформована у зв`язку з реєстрацією права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «Укрсоцбанк» (нова назва - Акціонерне товариство «Сенс Банк» (), на підставі прийнятого рішення, комунальним підприємством «Агенція державної реєстрації» Бурлаченком Ігорем Володимировичем, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським Артемом Едуардовичем, з індексним № 44656741 від 17.12.2018, № 51250135 від 21.02.2020, оскільки Департамент є зберігачем реєстраційних справ.

Однак 16 травня 2024 року вона отримала відмову в наданні указаних доказів з посиланням на законодавчі вимоги про те, що витребування (вилучення) реєстраційних справ або документів із них здійснюється виключно за судовим рішенням.

Посилаючись на те, що докази, які вона намагається залучити до матерілів справи з метою доведення протиправності прийнятого державним реєстратором рішення, а для також повного, всебічного та об`єктивного вирішення справи, можуть бути отримані виключно за рішенням суду, просить заяву задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 подану заяву підтримала з підстав, навеених у ній та просила заяву задовольнити.

Заслухавши заявника, дослідивши заяву про забезпечення доказів, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1- 3 ст.116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Згідно з вимогами пунктів 4, 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів повинні бути вказані докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, а також обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати та зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення, потрібні для вирішення справи, але, насамперед, спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов, суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 9901/845/18.

Отже, процесуальним порядком та механізмом забезпечення доказів передбачено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення доказів, має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкоджені, втратити свою доказову цінність тощо).

Аналіз норм права, що регулюють порядок вирішення вказаного питання, дає можливість зробити висновок про те, що задовольняючи заяву про забезпечення доказів, суд має пересвідчитися в тому, що у особи, яка бере участь у справі є складнощі в отриманні документів, тобто об`єктивної неможливості одержання та подання доказового матеріалу до суду особисто, через обставини, які перешкоджають такому поданню. Ці складнощі можуть мати юридичний та фактичний характер. Складнощі юридичного характеру полягають в тому, що на заваді одержанню та поданню доказу є норма закону забороняючого характеру, яка обмежує доступ особи до потрібної доказової інформації. Фактичні складнощі в одержанні доказів мають місце, коли, незважаючи на вжиті особою заходи, потрібний їй доказ одержати не вдалося.

Крім того, основною складовою обґрунтованості заяви про витребування доказів необхідна доведеність обставин, що існують достатні підстави вважати, що такі докази будуть втрачені в подальшому або їх збирання або подання стане згодом неможливим чи утрудненим.

Надавши юридичну оцінку заяві ОСОБА_1 про забезпечення доказів, з урахуванням викладених у ній обставин, суд дійшов висновку, що остання не відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 116 ЦПК України, не містить обґрунтувань та доказів на підтвердження наявності реальних ризиків чи загроз того, що докази, про забезпечення яких порушує питання заявник, можуть бути втрачені або їх збирання або подання стане згодом неможливим чи утрудненим.

Заявник як у заяві, так і у судовому засіданні не обгрунтувала наявність підстав, визначених ч. 1 ст. 116 ЦПК України, а підставою звернення з такою заявою фактично визначила лише те, що ці документи можуть бути отримані виключно за рішенням суду, що не є підставою для забезпечення доказів у розумінні ст. 116 ЦПК України.

Таким чином, заявником не обґрунтовано та не доведено підстав для забезпечення доказів у порядку статей 116-118 ЦПК України.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 116 -118, 260-261, 263, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА

09.09.2024