Провадження № 2/742/1055/24
Єдиний унікальний № 742/3372/24
11 вересня 2024 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді - Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань Риндя Л.А., , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
У травні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Свої вимоги аргументує тим, що 30 березня 2021 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №АМ.164995, відповідно до якого позивач зобов`язався компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «Toyota» д.н.з НОМЕР_1 .
17 вересня 2021 року у м.Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota» д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Peugeot» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль «Toyota» д.н.з НОМЕР_1 .
Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 08.11.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.
19 вереся 2021 водій та власник транспортного засобу «Toyota» д.н.з НОМЕР_1 звернувся до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» із заявою про настання випадку, що має ознаки страхового по договору КАСКО №164995.
Цивільно-правова відповідальність водія т.з«Peugeot» д.н. НОМЕР_2 була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ №203541949 у Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС».
Приватне акціонерного товариство «Страхова група «ТАС» здійснило виплату з урахуванням зносу у розмірі 45 958 грн 68 коп.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 03.06.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 10 год 00 хв 07 серпня 2024 року.
У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 09 год 00 хв 11 вересня 2024.
ІІІ. Позиції сторін.
В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач належним чином повідомлений про день і час розгляду справи в порядку спрощеного провадження в судове засідання не з`явився.
Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється .
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
30 березня 2021 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМ №164995, застрахований транспортний засіб «Toyota Camry» д.н.з НОМЕР_1 (а.с.12)
Відповідно до відповіді від НПУ, 17.09.2021 о 08 год 30 хв у м.Києві, Шевченківський район, вул.Сікорського, 45 сталася ДТП за участі т.з«Peugeot» д.н. НОМЕР_2 , страховий поліс ЕР №203541949 належного ОСОБА_4 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Toyota» д.н.з НОМЕР_1 , страховий поліс ЕР №203360936 належного ОСОБА_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Винуватцем ДТП є ОСОБА_1 , який порушив п.15.12 ПДР України водій залишив ТЗ не вживши всіх заходів, щоб не допустити самовільного руху(а.с.15)
Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 08 листопада 2021, ОСОБА_1 визнано винним у скоєному адміністративному правопорушенні за ст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн на користь держави(а.с.17,18).
25 квітня 2024 АТ «СГ «ТАС» надіслало на адресу ПрАТ СК «ПЗУ України» листа в якому повідомлено, що з АВР №330009 від 19.09.2021 ТОВ «САМІТ МОТОРЗ Україна» було виключено позицію №17 «Auda Net-створення справи» на суму 153,6 грн з ПДВ. Згідно з п.8.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, до вартості матеріального збитку, який визначається під час оцінки, не включаються витрати власника КТЗ, пов`язані з транспортуванням, зберіганням КТЗ, оплатою за експертні дослідження, поштовими витратами, з викликом сторін для технічного огляду КТЗ та іншими витратами.
Вказана сума страхового відшкодування була перерахована ПрАТ СК «ПЗУ України». Підстави для доплати страхового відшкодування відсутні(а.с.35,36)
V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Частинами першою та другою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).
У відповідності до п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст..ст.1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки,- незалежно від наявності вини.
Згідно зі ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Страховим випадком в силу приписів ст.6 Закону є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до п. 9.1, п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.
Згідно п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з положеннями статті 11 ЦК України заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.
У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності.
За змістом статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Отже, з виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов`язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди відповідно до приписів статті 512 ЦК України відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов`язаннях: у деліктному зобов`язанні винуватця; у зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування.
Суд зазначає, що в такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).
Відтак, у силу приписів статі 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов`язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань виключно за умови подання йому у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків.
При цьому, закріплюючи в положеннях указаної норми відповідні правові наслідки, законодавець не ставив їх настання в залежність від суб`єкта звернення із заявою до страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ про здійснення страхового відшкодування, а навпаки, презюмував те, що з відповідною заявою має звернутися потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, що закріплено в положеннях статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Судом встановлено, що 30 березня 2021 р., між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 , було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №АМ. 164995, згідно умов даного Договору страхування, Позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «Тоуоtа» державний номерний знак НОМЕР_1 .
Позивач на підставі Страхового акту №9651/1, враховуючи Рахунок-Фактуру №СМУ00031267 від 23.09.2021 р., здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок ТОВ «Саміт Моторз Україна» в розмірі 56 235 (п`ятдесят шість тисяч двісті тридцять п`ять) грн. 64 коп., що підтверджується Платіжним дорученням №00062997 від 01.10.2021р.
На момент дорожньо- транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність, водія транспортного засобу «Рeugeot» державний номерний знак НОМЕР_3 , була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ №203541949 в Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС»
Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» здійснило виплату з урахуванням зносу у розмірі 45 958 (сорок п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 68 коп .
Отже, станом на момент подання позову сума яка підлягає відшкодуванню становить 10 276 (десять тисяч двісті сімдесят шість) грн. 96 коп., яка розраховується наступним чином: 56 235 грн. 64 коп - 45 958 грн. 68 коп (виплата страхової компанія Відповідача) = 10 276 грн. 96 коп.
Враховуючи те, що страхова компанія Відповідача здійснила сплату грошових коштів з урахуванням фізичного зносу, що не забезпечує повного відшкодування завданої шкоди, у зв`язку з чим саме Відповідач зобов`язаний сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
VІ. Розподіл судових витрат.
Відповідно до вимог ч.1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено, то витрати понесені позивачем щодо сплати судового збору покладаються на відповідача.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.263-265,273,280-281,354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО

Повний текст рішення виготовлено 17.09.2024.