КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Сукач О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 15 травня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О., в якій просить: скасувати постанову про зупинення виконавчого провадження; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. поновити виконавче провадження № НОМЕР_2 та здійснити стягнення з боржника.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 28 грудня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 на підставі виконавчого листа № 754/11632/21 від 25 жовтня 2022 року, виданого Деснянським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 позики у загальному розмірі 260 193 грн.

27 квітня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі того що до приватного виконавця надійшла заява від представника боржника про зупинення виконавчого провадження у зв`язку з проходженням боржником військової служби.

Позивач вважає, що вищезазначена постанова підлягає скасуванню за наступних обставин, адже на даний час Київським районним судом м. Полтави розглядається цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання позики недійсною. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 18 січня 2024 року клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі задоволено та зупинено провадження на час перебування позивача ОСОБА_3 на військовій службі у Збройних Силах України, що переведені на воєнний стан.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 11 березня 2024 року було скасовано ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 18 січня 2024 року .

Разом з тим, позивач зазначає, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 09 лютого 2022 року у справі №754/11632/21 не було оскаржено у касаційному порядку, тому набрання законної сили, є чинним та підлягає виконанню.

Пред`явлення позову ОСОБА_3 скаржник вважає зловживанням процесуальними правами сторони боржника.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 15 травня 2024 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Лановенко Людмили Олегівни - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що за правилами пункту 1 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу.

Апелянт вважає, що з аналізу наведеної правової норми випливає, що існує три умови, за наявності яких виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій:

- проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе;

- якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе;

- на прохання стягувача, який проходить таку військову службу.

Разом з тим, представникОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначає, що довідка № 3168 від 28 квітня 2023 року про те, що солдат ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді водія взводу охорони роти ІНФОРМАЦІЯ_1 є тільки належним доказом факту перебування ОСОБА_3 на військовій службі у лавах Збройних Сил України. Можна зробити висновок, що відповідно до цього документу відсутні підстави вважати, що здійснення виконавчих дій щодо стягнення із боржника ОСОБА_3 грошових коштів є неможливим.

Отже, зважаючи на наведені законодавчі положення, які унормовують можливість державного виконавця здійснювати примусове виконання рішення про стягнення коштів, прийняте у справі про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 позики у загальному розмірі 260193,13 грн., у тому числі шляхом звернення стягнення на майно боржника, можна вказувати про те, що умови служби ОСОБА_3 не свідчили про неможливість проведення державним виконавцем виконавчих дій з метою примусового виконання виконавчого листа.

Апелянт вважає, що проходження боржником військової служби не є перешкодою для стягнення заборгованості та не потребує його безпосередньої участі та не створює перешкод для проходження ним військової служби.

Разом з тим, представник ОСОБА_1 вказує, що військова частина, де проходить службу ОСОБА_3 розташована в Деснянському районі м. Києва там де мешкає боржник. ОСОБА_3 має право на відпустки, а також у певні дні має вихідні. Тож ОСОБА_3 за бажанням має можливість прибути за викликом державного виконавця на вчинення виконавчих дій, зокрема на опис майна, що розташоване за місцем його проживання в Деснянському районі м. Києва.

Враховуючи викладене, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 15 травня 2024 року і ухвалити нове рішення про скасування постанови про зупинення виконавчого провадження та зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. поновити виконавче провадження № НОМЕР_2, здійснити стягнення з боржника - ОСОБА_3 .

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

При апеляційному розгляді справи представник апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримала, доводи викладені в апеляційній скарзі, та просила її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити у вказаній справі нове судове рішення про задоволення поданої скарги з підстав зазначених в ній та мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи до суду апеляційної інстанції не з`явилася та подала клопотання про розгляд справи у її відсутність (а.с. 26 т.2).

Боржник у справі ОСОБА_3 також повідомлявся про розгляд вказаної справи за зареєстрованим місцем проживання, однак до суду апеляційної інстанції не з`явився (а.с. 37-39 т.2).

У відповідності до вимог ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу за відсутності боржника у справі ОСОБА_3 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника стягувача у справі ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що 28 грудня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 на підставі виконавчого листа № 754/11632/21 виданого 25 жовтня 2022 року Деснянським районним судом м. Києва про стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 позики у загальному розмірі 260193 грн.

27 квітня 2023 року на адресу офісу приватного виконавця надійшла заява від представника боржника адвоката Цирулевського Р.О. про зупинення виконавчого провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із перебуванням боржника у Збройних Силах України.

На підтвердження вказаної обставини заявником до заяви додані відповідні документи, зокрема, копія військового квитка серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , відповідно до якого 26 квітня 2023 року боржник за даним виконавчим провадженням - ОСОБА_3 на підставі Указу Президента України 65/022 від 24 лютого 2022 року призваний у Збройні сили України по мобілізації.

Згідно з довідкою № 3168 від 28 квітня 2023 року встановлено, що солдат ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді водія взводу охорони роти ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.193 т.1) .

Цього ж дня - 27 квітня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі того, що до приватного виконавця надійшла заява від представника боржника про зупинення виконавчого провадження в зв`язку з проходженням боржником військової служби (а.с. 188 т.1) .

Розглядаючи вказану скаргу та залишаючи її без задоволення суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, щона момент подання пояснень по суті скарги приватному виконавцю невідомо про закінчення обставин, що стали підставою зупинення виконавчих дій, а саме: закінчення проходження боржником строкової служби в Збройних силах України - у приватного виконавця відсутні підстави для поновлення виконавчого провадження.

Апеляційний суд не може погодитися із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає з огляду на наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу.

З аналізу наведеної правової норми випливає, що існує три умови, за наявності яких виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій:

1) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе; або

2) якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе; чи

3) на прохання стягувача, який проходить таку військову службу.

Синтаксичний розбір текстуального змісту цієї норми права дає підстави для висновку, що у цьому випадку словосполучення "якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе" застосовується до обох частин речення, які пов`язані сполучником "або". Натомість, сполучник "чи" якраз використаний з метою посилення роздільності перелічуваних підстав. Відповідно, застосовуючи у названій нормі матеріального права сполучник "або", законодавець мав на меті не протиставити одну умову іншій, а вирізнити види проходження боржником військової служби (правовий висновок Верховного Суду, сформований у постанові від 30 листопада 2023 року у справі № 120/875/230, провадження № К/990/15420/23).

Тобто обов`язковою умовою для зупинення виконавцем виконавчих дій на підставі указаного пункту є саме неможливість проведення виконавчих дій в конкретному виконавчому провадженні згідно з умовами служби боржника.

Ухвалюючи 27 квітня 2023 року постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП №70625641 в частині стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми позики у розмірі 260193,13 грн, приватний виконавець посилався на подану представником боржника заяву про зупинення виконавчого провадження та положення ч.1 ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження»

Суд першої погоджуючись із вказаним процесуальним рішення приватного виконавця послався на сам факт призову ОСОБА_3 на військову служби за призовом під час мобілізації, як підставу достатньою для зупинення вчинення виконавчих дій. Разом із тим ні державний виконавець при ухвалення вказаної постанови, ні суд першої інстанції при розгляді вказаної справи, не мотивували про наявність реальних перешкод (неможливості) у здійсненні виконавчих дій за тих обставин, що згідно до поданої представником боржника ОСОБА_3 довідки № 3168 від 28 квітня 2023 року, вбачається, що солдат ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді водія взводу охорони роти ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто боржник проходить службу безпосередньо за місцем вчинення виконавчих дій отримує відповідні виплати за місцем служби, що дає змогу приватному виконавцю здійснювати відповідні виконавчі дії.

Тому колегія суддів з врахуванням правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2023 року у справі № 120/875/230 та наявних в матеріалах справи письмових доказів щодо проходження боржником військової служби в м. Києві фактично за місцем свого проживання доходить висновку про необґрунтованість висновків суду першої інстанції із зв`язку чим задовольняє подану апеляційну скаргу, що безпідставності зупинення вчинення виконавчих дій ПВ ВО м. Києва ОСОБА_4 .

Вимоги стягувача та скаржника в частині покладення на ПВ ВО м. Києва ОСОБА_4 поновити виконавче провадження та здійснити стягнення з боржника ОСОБА_3 грошових коштів на думку колегії суддів є зайвими, оскільки постанова суду апеляційної інстанції щодо скасування постанови ПВ про зупинення вчинення виконавчих дій є самостійною підставою для поновлення вчинення виконавчих дій.

Крім того відповідно до положень визначених частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Тому вимога скарги ОСОБА_1 щодо зобов`язання ПВ ВО м.Києва ОСОБА_4 здійснити стягнення із боржника грошових коштів за виконавчим документом прямо регламентована Законом і не потребує додаткового судового рішення в цій частині.

У зв`язку з викладеним, скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця підлягає частковому задоволенню, а саме в частині скасування постанови про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, яка винесена 27 квітня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмилою Олегівною.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 2 статті 376 ЦПК України визначено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та наданим доказам, судом неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання, тому ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення поданої ОСОБА_1 скарги.

Керуючись ст. 1291 Конституції України , ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 447, 451 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 15 травня 2024 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення - постанову, якою скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О., задовольнити частково.

Скасувати постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №754/11632/21 винесену 27 квітня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмилою Олегівною в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2.

В іншій частині скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 12 вересня 2024 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв