ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/466/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Лузовою І. В., розглянувши в судовому засіданні в м. Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу подружжям, яке має дітей,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі також - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заявники) подали до суду в порядку окремого провадження спільну заяву про розірвання шлюбу подружжям, яке має дітей, у якій також просили після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище дружини ОСОБА_3 .

На обґрунтування заяви зазначили, що перебувають зареєстрованому у шлюбі та мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Кожен з них притримується діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сім`ю, їх шлюбно-сімейні відносини припинені, сенсу їх підтримувати у подальшому немає, а перебування в шлюбі суперечить їх інтересам. 07.05.2024 заявники уклали договір, яким визначили місце проживання дитини та участь кожного батьків у її вихованні та утриманні.

Ухвалою від 03.06.2024 суд відкрив провадження за даною заявою та призначив справу до судового розгляду в судовому засіданні на 14.08.2024.

Від заявників надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заявниця ОСОБА_2 у своїй заяві також відмовилась від вимог про відновлення її дошлюбного прізвища.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заяві, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.07.2015 Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1758

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син ОСОБА_5 .

Із заяви вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на сімейні цінності заявники припинили шлюбно-сімейні відносини.

За приписами статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Право на припинення шлюбу передбачене нормою статті 56 цього Кодексу, за змістом якої кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (частина друга статті 104 СК України)

Частина друга статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 109 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

07.05.2024 заявники, перебуваючи на території Чеської Республіки у м. Прага, уклали договір про визначення місця проживання малолітньої дитини, умови її утримання та участь батьків в її вихованні, засвідчений доктором права Петрою Габартовою , нотаріусом з місцезнаходженням у Празі, під порядковими номерами 11В1МU71, 11В1МSGS та апостильований відповідно до Гаазької конвенції від 05.10.1961 Нотаріальною Палатою Чеської Республіки під номером 31FW2NN.

Відповідно до умов цього договору дитина буде проживати з матір`ю, але сторони виховуватимуть дитину спільно, на рівних засадах та не перешкоджатимуть одне одному у здійсненні прав та обов`язків стосовно виховання дитини і забезпечення її належного розвитку.

Сторони договору домовились, що на період проживання батька за кордоном батьки забезпечують його спілкування з дитиною за допомогою онлайн-зв`язку мінімум 1 раз на тиждень, сумарною тривалістю 1 година, та зустрічі дитини з батьком не менше одного разу на рік тільки у присутності матері на спільно погодженій заздалегідь території, це може бути спільне проживання в одному приміщенні або в різних (за домовленістю), тривалість зустрічей залежить від військового стану, стану здоров`я дитини та матері, тому не є фіксованою і обговорюється заздалегідь.

На період проживання батька в Україні він має право на безпосереднє спілкування з дитиною не менше двох разів на тиждень сумарною тривалістю не менше 5 годин. Батько зобов`язується сплачувати аліменти в розмірі 35 000 гривень 00 копійок щомісячно.

Згідно з цим договором батько зобов`язався сплачувати аліменти в розмірі не меншому 35 000 грн щомісячно та компенсувати матері частину витрат, пов`язаних з виїздами дитини з матір`ю за кордон для побачень з батьком.

Отже вказаним договором, як того вимагає закон, визначене місце проживання дитини та умови здійснення батьком, який буде проживати окремо, права на особисте виховання дитини та його участь в її утриманні.

Враховуючи встановлені обставини суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини.

З огляду на вказане, суд вважає заяву обґрунтованою і задовольняє її.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 13, 259, 263, 264, 265, 268, 293, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 25 липня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1758, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: