Справа № 732/1134/24
Провадження № 2/732/372/24
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2024 року м. Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Лиманської М.В., у присутності секретаря Дударенко Ю.П.,
Директор ТОВ «Факторинг Партнерс» Ярослава Сердійчук звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №00-9548330 від 14.09.2023 у розмірі 20 615 грн. Також директор ТОВ „Факторинг Партнерс просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ „Факторинг Партнерс 3028 грн судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 14 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 00-9548330, відповідно до якого остання отримала кредитні кошти на умовах, визначених у кредитному договорі. Згідно з п. 7.11 договору кредиту визначено, що цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Приймаючи умови кредитного договору, відповідачка підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Позивач на виконання умов договору кредиту надав відповідачці ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 6 200 грн строком на 120 днів - до 12 січня 2024 року, а відповідачка, відповідно, зобов`язалася повернути кредит разом з іншими платежами згідно з умовами договору. Відповідачка свої зобов`язання за договором не виконує належним чином, в зв`язку із чим виникла заборгованість, яка становить 20 615 грн, з яких: 6 200 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 105 грн сума заборгованості за відсотками; 310 грн сума заборгованості за комісіями.
10 квітня 2024 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №1-10042024, у відповідності до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передало (відступило), а ТОВ «Факторинг Партнерс» прийняло належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» права вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №1-10042024 від 10.04.2024 ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 20 615 грн, з яких: 6 200 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 105 грн сума заборгованості за відсотками; 310 грн сума заборгованості за комісіями. Всупереч вимогам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання після відступлення позивачу права грошової вимоги до неї та не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Факторинг Партнерс», ні на рахунки попереднього кредитора.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві міститься письмове клопотання представника позивача про розгляд справи за її відсутності, з проханням задовольнити позовні вимоги та у випадку неявки відповідачки у судове засідання провести заочний розгляд справи (а.с.4).
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином за місцем реєстрації її проживання. За даними Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області відповідачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 47). Згідно з відміткою поштового відділення поштове відправлення із судовою повісткою про виклик в судове засідання на 29.08.2024 отримано відповідачкою особисто. Згідно з телефонограмою від 06.09.2024 про виклик в судове засідання на 09.09.2024 відповідачка повідомлена особисто. Про причини неявки в судове засідання відповідачка суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. (а.с.53,58)
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
За змістом ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача.
Враховуючи той факт, що відповідачка ОСОБА_1 в розумінні ст. 130 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, не подала заяви про розгляд справи за її відсутності, не подала відзиву на позов, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши всі наявні матеріали справи та докази, дійшов наступного висновку.
Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що 14 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії 00-9548330, за умовами якого Товариство надало клієнту фінансовий кредит в сумі 6 200 грн на умовах строковості, зворотності та платності строком на 120 днів (до 12 січня 2024 року), а клієнт зобов`язалася повернути кредит і сплатити проценти за користування ним у порядку та на умовах, визначених договором. Вказаний кредитний договір був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки, про що свідчить п.8 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. (а.с.6-9)
Згідно з п. 1.3.1 договору, позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати 14 жовтня 2023 року протягом дії кредитної лінії, позичальник зобов`язаний сплачувати проценти на кожний 30 день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами. Пунктом 1.4. договору передбачено фіксований тип процентної ставки. Процентна ставка за користування коштами кредиту становить 2,50 % на добу за стандартною процентною ставкою та 2,00% за зниженою процентною ставкою від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Знижена процентна ставка надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати, визначеної п.1.3.1. договору та застосовується виключно в межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно.
Відповідно до п.п.7.3 п.7 кредитного договору підписанням цього договору клієнт підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства. Клієнт підтвердив, що отримав від Товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Факт отримання відповідачкою кредитних коштів та їх користування підтверджується довідкою про ідентифікацію, інформаційною довідкою, переліком успішних транзакцій, детальним розрахунком заборгованості. (а.с.19 зв.,20,20 зв.-21,23-24)
10 квітня 2024 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 1-10042024, у відповідності до умов якого TOB «КАЧАЙ ГРОШІ» передає (відступає) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги, а TOB «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» права вимоги до боржників, що вказані в реєстрі боржників, що також підтверджується копією Акту прийому-передачі Реєстру боржників до договору факторингу№ 1-10042024. (а.с.26-28,29,30-31)
Згідно з Витягом з реєстру боржників до Договору факторингу №1-10042024 від 10.04.2024 ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 в сумі 20 615 грн, з яких : 6200 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 105 сума заборгованості за відсотками; 310 грн сума заборгованості за комісією. (а.с.32)
Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України).
Відповідно до ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Як вбачається з матеріалів справи, сторони зазначеного вище кредитного договору узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строки та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення такого договору на таких умовах, шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ч.1, 3 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з умовами вказаного вище кредитного договору відповідачка як позичальник зобов`язалася вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором.
Як вбачається з матеріалів справи, всупереч умовам кредитного договору, відповідачка не виконала своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Факторинг Партнерс», ні на рахунки попереднього кредитора.
Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки, і боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок.
Положеннями ч.1 ст.599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст.1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.
Згідно з ст.1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України).
За наведених обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що відповідачка ОСОБА_1 умови кредитного договору №00-9548330 від 14.09.2023 належним чином не виконує, кредит в установлений строк його повернення не повернула, та, враховуючи, що ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором, а відповідачка не сплатила ці кошти позивачу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6200 грн та заборгованість за відсотками у розмірі 14 015 грн.
Стосовно вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 комісії у розмірі 310 грн суд дійшов наступного висновку.
Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсація сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним.
Викладене дає підстави для висновку, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання послуг з розрахунково-касового обслуговування не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання послуги з розрахунково-касового обслуговування відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
З огляду на вказане суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачки комісії у розмірі 310 грн.
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн (а.с.1), тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2982,47 грн (пропорційно до розміру задоволених вимог).
Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 9 000 грн, які підтверджуються договором №15-02/2024 від 15.02.2024, заявкою на надання юридичної допомоги №92 від 27.05.2024, витягом з акту №1 про надання юридичної допомоги від 03.06.2024, платіжною інструкцією №422780443 від 10.06.2024.
Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи складність справи, обсяг наданих юридичних послуг, суд дійшов висновку про неспівмірність розміру заявленого до стягнення розміру судових витрат на правничу допомогу у сумі 9 000 грн, який є завищеним.
Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, застосовуючи зазначені вище критерії розумності розміру заявлених до відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, їх необхідності та співмірності зі складністю справи і виконаних робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи характер спірних правовідносин у справі, а також враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, суд дійшов до висновку про те, що заява про стягнення з відповідачки витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, та з відповідачки підлягають стягненню 4 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі наведеного, керуючись ст.205, 207, 512-514, 516, 525-527, 530, 599, 549, 610, 611, 625, 638, 640-641, 644, 1049-1050, 1054, 1077-1078, 1082 ЦК України, ст.2, 12, 13, 81, 76, 81-83, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354-355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судовий збір у розмірі 2982,47 грн та 4000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Направити ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням копію заочного рішення на протязі двох днів з дня його проголошення і роз`яснити, що вона має право на протязі тридцяти днів з дня проголошення рішення подати до суду заяву про перегляд заочного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку позивачем безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду або через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складений 09.09.2024.
Суддя М.В.Лиманська