Апеляційне провадження №22-ц/824/1877/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 02.08.2022 року в м. Києві на вул. І. Сірка, б. 1/126 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля AUDI Q8, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним перед виконанням повороту ліворуч поза перехрестям не дав дорогу зустрічному транспортному засобу AUDI Q8, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого сталося зіткнення між вказаними транспортними засобами. Дана пригода сталася через недотримання ОСОБА_1 вимог п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, за що відносно нього було складено протокол за ст. 124 КУпАП, а постановою суду від 21.10.2022 року його визнано винним у данному правопорушенні.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль AUDI Q8. д.н.з. НОМЕР_1 , а ОСОБА_2 як власнику автомобіля та як фізичній особі були нанесена майнова та моральна шкода. Заподіяну майнову та моральну шкоду відповідач добровільно не відшкодував.

Відповідно до звіту №218-2022 про оцінку визначення вартості матеріального збитку від 15.09.2022 року матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля AUDI Q8 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складає 1179259,45 грн. Окрім цього для відновлення свого порушеного права ОСОБА_2 поніс витрати по проведенню оцінки майна в сумі 5800 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у HACK «Оранта» згідно полісу №208864351 на суму 130000 грн. і за договором ЕАП №0295076 на суму 100000 грн. На даний час страхова справа знаходиться на стадії врегулювання, тому вимоги до відповідача зменшуються на суму загального ліміту відповідальності 230000 грн. Розмір майнової шкоди, завданої ОСОБА_2 , становить 955 059,45 грн. (1179259,45 грн. + 5800 грн. - 230000 грн.). Також дана подія завдала ОСОБА_2 дуже суттєвої моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, стресі, хвилюваннях, заподіяних неправомірними діями відповідача, ушкодження майна, втрати доходів та необхідності несення додаткових затрат. Така ситуація виникла незалежно від його волевиявлення та призвела до проблематизації життя. Через дане зіткнення ОСОБА_2 пережив емоційний стрес, змушений був звертатися за медичною допомогою і пройти курс лікування. Також він зазнав суттєвих додаткових матеріальних затрат, він переживає за своє майно. Внаслідок ушкодження автомобіля ОСОБА_2 був позбавлений власності та засобу пресування, він змушений використовувати інші види транспорту в умовах військового стану, що призводить до зайвого витрачання часу та понесення додаткових матеріальних витрат. Через матеріальні негаразди у сім`ї почали виникати сварки і конфлікти, що вплинуло на загальний стан здоров`я. Все це викликало певні суттєві зміни, відчуття напруги, тривожність, знижений фон настрою, реакції замикання, дратівливість, збудливість, що призвело до негативних комунікативних змін середовища родини. Розмір моральної шкоди розрахований за формулою та становить 100 000 грн. Судові витрати складаються із судового збору в сумі 10761,60 грн. та 506,12 грн., витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 100 000 грн.

На підставі викладеного, просив судстягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 955 059,45 грн., моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., судові витрати по оплаті судового збору в сумі 11 267,72 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 100 000 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 954259 грн. 45 коп., моральну шкоду в розмірі 25000 грн. 00 коп., судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 9801 грн. 41 коп., судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25000 грн. 00 коп.; відмовлено в задоволенні решти позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд оскаржуване рішення скасувати в частині стягнення майнової шкоди у розмірі 954 259, 45 грн і ухвалити в відповідній частині нове рішення, зменшивши суму стягнення майнової шкоди до розміру 270 000, 00 грн.

Разом з апеляційною скаргою відповідачем на адресу суду подано клопотання про витребування доказів.

16 січня 2024 року на адресу суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 є власником транспортного засобу AUDI Q8, д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва НОМЕР_3 .

02.08.2022 року в м. Києві на вул. І. Сірка, 1/26 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля AUDI Q8, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Згідно з постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 21.10.2022 року винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача ОСОБА_1 .

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу обов`язкового страхування №208864351, забезпечений транспортний засіб Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну становить 130000 грн., франшиза - 0 грн.

05.05.2022 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «НАСК «Оранта» був укладений договір комплексного страхування автопарасолька на суму 130000 грн.

Згідно звіту від 15.09.2022 року №218-2022 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу AUDI Q8, д.н.з. НОМЕР_1 , складає 1107010,70 грн.; вартість матеріального збитку складає 1179259,45 грн.

Вартість послуг експерта за складання звіту від 15.09.2022 №218-2022 становить 5000 грн., відправлення повідомлення зацікавленим особам 800 грн.

ОСОБА_2 сплатив 5800 грн. на рахунок ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія», що підтверджується копією квитанції від 08.09.2022 року.

02.08.2022 року ОСОБА_2 повідомив ПрАТ «НАСК «Оранта» про дорожньо-транспортну пригоду та подав заяву про виплату страхового відшкодування.

Відомості про розмір виплаченого позивачу страхового відшкодування відсутні.

Суд першої інстанції, задовольняючи вимоги частково, зазначив, що оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, перевищує максимальний передбачений договором розмір страхового відшкодування, то з відповідача як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та страховим відшкодуванням, що становить 955059,45 грн.

Суть доводів апелянта полягає в тому, що суд безпідставно вважав доведеною вартість відновлювального ремонту автомобіля, відтак розміру збитків. Зокрема вказував про те, що безпідставно завищено кількість ремонтних робіт, звіт ґрунтується на даних бюлетеня «Автотоварознавець» м. Донецьк № 125 від 2022 року, вартість запчастин є завищеною.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги з огляду на таке.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

На підтвердження своєї позиції позивачем було надано відповідний експертний Звіт №212-2022 про оцінку колісного транспортного засобу. Таким чином позиція позивача підтверджена відповідними доказами. Натомість відповідач на підтвердження своєї позиції належних доказів не надав. Зокрема не було надано жодного іншого експертного дослідження, не заявлено клопотання про призначення і проведення судової експертизи, тощо. Не було з точки зору апеляційного суду доведено апелянтом за допомогою відповідних доказів й обґрунтованість його тверджень щодо неналежності експертного дослідження, поданого до справи позивачем. За таких умов доводи апелянта залишились голослівними, відтак не можуть бути прийняті судом.

Не приймає суд в якості належних доказів по справі і надані апелянтом роздруківки з мережі інтернет стосовно вартості ряду запчастин, оскільки жодних доказів стосовно того, що це є саме ті запчастини, які необхідні при здійсненні відновлювального ремонту автомобіля позивача (модель, специфікація, тех. стан), до суду надано не було.

Крім того, навіть зі змісту вказаних роздруківок вбачається, що вони містять інформацію стосовно запчастин (переважно тих, що були у використанні), які знаходяться поза межами України (Польща), без підтвердження як їх наявності в Україні, так і джерела походження, виробника, стану, якості, тощо. За таких умов, вказані роздруківки жодним чином не доводять необґрунтованості наданого до матеріалів справи експертного звіту.

Також апеляційна скарга містить посилання на майновий стан позивача та на майновий стан відповідача в якості обґрунтування необхідності зменшення присуджених до стягнення сум відшкодування спричиненої позивачу шкоди.

Дані доводи не можуть бути прийняті судом, оскільки вони жодним чином не підтверджені; окрім того вказані обставини не мають вирішального значення для даної справи, тобто не встановлюють наявність підстав для звільнення особи від обов`язку відшкодувати завдану ним шкоду у розмірі дійсної шкоди.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовної заяви про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько