Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/5510/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Виноградівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача Виноградівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_3 , останнім місцем проживання якого було АДРЕСА_1 . Заповіту не залишав.

Їх мати ОСОБА_4 померла раніше ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом. Інші спадкоємці першої черги за законом відсутні. Позивачі прийняли спадщину, оскільки на день відкриття спадщини постійно проживали разом зі спадкодавцем. До складу спадщини, що відкрилася на день смерті батька позивачів ввійшло наступне майно:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , рахується за спадкодавцем на підставі записів у погосподарській книзі № НОМЕР_1 , особовий рахунок № НОМЕР_2 ; правовстановлючі документи на будинок не виготовлялися;

- право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСГП «Іскра» розміром 1,08 га в умовних кадастрових гектарах вартістю 4843 грн, посвідчене Сертифікатом 3K№0088731, виданим 03.07.1997 на ім`я ОСОБА_3 на підставі рішення Виноградівської РДА від 26.06.1997 №310;

- право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСГП «Іскра» розміром 1,08 га в умовних кадастрових гектарах вартістю 4843 грн, посвідчене Сертифікатом ЗК№0088646, виданим 03.07.1997 на ім`я ОСОБА_4 на підставі рішення Виноградівської РДА від 26.06.1997 №310;

- земельна ділянка площею 1,19 га, розташована на території Фанчиківської сільської ради із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна ОСОБА_4 на праві власності, що посвідчене Державним актом на право приватної власності на землю ІІ-ЗК №000211 від 04.07.2000.

Право на земельну частку (пай) ОСОБА_4 та земельну ділянку ОСОБА_4 батько позивачів успадкував після смерті їх матері ОСОБА_4 .

Набути право власності на спадкове майно шляхом отримання свідоцтва на право власності на спадщину за законом в нотаріальній конторі позивачі не мають можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

За таких обставин позивачі змушені звернутися до суду із даним позовом про визнання за ними права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Позивачі в підготовче засідання не з`явилися, однак згідно прохальної частини позовної заяви просили суд провести розгляд справи у їх відсутність.

Представник відповідача надіслав до суду заяв про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення вимог позивача не заперечує.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачів ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 04.06.2004.

За змістом довідок Виноградівської міської ради від 28.06.2024 №20.10-20/477, 20.10.-20/478 на день смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 , разом із нею проживали та були зареєстровані її чоловік ОСОБА_3 та сини ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Спадкова справа не відкривалася. Інші спадкоємці за законом першої черги відсутні.

На випадок своєї смерті спадкодавець заповітного розпорядження не залишила.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на наступне майно та майнові права:

- право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСГП «Іскра» розміром 1,08 га в умовних кадастрових гектарах вартістю 4843 грн, посвідчене Сертифікатом ЗК№0088646, виданим 03.07.1997 на ім`я ОСОБА_4 на підставі рішення Виноградівської РДА від 26.06.1997 №310;

- земельна ділянка площею 1,19 га, розташована на території Фанчиківської сільської ради із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна ОСОБА_4 на праві власності, що посвідчене Державним актом на право приватної власності на землю ІІ-ЗК №000211 від 04.07.2000.

Після смерті матері позивачів спадщину прийняв їх батько ОСОБА_3 , але правовстановлюючих документів за життя ним виготовлено не було.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 23.08.2008.

Останнім місцем проживання спадкодавця було АДРЕСА_1 .

Після смерті батька позивачі, як спадкоємці за законом першої черги, прийняли спадщину в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки відповідно до довідок Виноградівської міської ради від 28.06.2024 №20.10-20/480, 20.10-20/479, ОСОБА_3 на день смерті проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_1 . Разом із ним проживали та були зареєстровані його сини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Крім позивачів інших спадкоємців немає.

До складу спадщини, що відкрилася на день смерті батька позивачів ввійшло наступне майно:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , рахується за спадкодавцем на підставі записів у погосподарській книзі № НОМЕР_1 , особовий рахунок № НОМЕР_2 ; правовстановлючі документи на будинок не виготовлялися;

- право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСГП «Іскра» розміром 1,08 га в умовних кадастрових гектарах вартістю 4843 грн, посвідчене Сертифікатом 3K№0088731, виданим 03.07.1997 на ім`я ОСОБА_3 на підставі рішення Виноградівської РДА від 26.06.1997 №310, а також майно та майнові права, яке батько позивачів успадкував після смерті своєї дружини, але правовстановлюючі документи не оформив:

- право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСГП «Іскра» розміром 1,08 га в умовних кадастрових гектарах вартістю 4843 грн, посвідчене Сертифікатом ЗК№0088646, виданим 03.07.1997 на ім`я ОСОБА_4 на підставі рішення Виноградівської РДА від 26.06.1997 №310;

- земельна ділянка площею 1,19 га, розташована на території Фанчиківської сільської ради із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна ОСОБА_4 на праві власності, що посвідчене Державним актом на право приватної власності на землю ІІ-ЗК №000211 від 04.07.2000.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

У зв`язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті батька позивач звернувся до нотаріуса, однак тримав відмову в оформленні спадщини із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Таким чином позивач не має можливості оформити спадщину через нотаріальну контору із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, що його пережив та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Технічну інвентаризацію житлового будинку проведено (техпаспорт від 28.06.2024) та видано Довідку про вартість, технічні характеристики та відомості про відсутність зареєстрованих прав.

За змістом техпаспорту, будинок збудовано в 1991 році.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Правовстановлюючих документів на спадковий будинок не оформлено, тому держава офіційно не визнає ні право власності спадкодавця на нерухоме майно, ні право власності спадкоємця, набуте в порядку спадкування.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками №32 та №33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до роз`яснень «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізованого суду: лист від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 по об`єктах, що збудовані до 05.08.1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05.08.1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05.08.1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05.08.1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої ВССУ у своєму листі № 24- 753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Ст. 1297 Цивільного кодексу України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Разом з тим, у разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з`ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до п. 3.5. листа ВССУ від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності па земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до статті 125 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно ст.2 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 5, 16, 328, 392, 1218, 1220, 1222, 1225, 1261, 1268 ЦК України, Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , набуте в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_3 право власності у одній другій частці на наступне нерухоме майно:

1) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 ;

2) право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСГП «Іскра» розміром 1,08 га в умовних кадастрових гектарах вартістю 4843 грн, посвідчене Сертифікатом 3K№0088731, виданим 03.07.1997 на ім`я ОСОБА_3 на підставі рішення Виноградівської РДА від 26.06.1997 №310;

3) право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСГП «Іскра» розміром 1,08 га в умовних кадастрових гектарах вартістю 4843 грн, посвідчене Сертифікатом ЗК№0088646, виданим 03.07.1997 на ім`я ОСОБА_4 на підставі рішення Виноградівської РДА від 26.06.1997 №310;

4) земельну ділянку площею 1,19 га, розташовану на території Фанчиківської сільської ради із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна ОСОБА_4 на праві власності, що посвідчене Державним актом на право приватної власності на землю ІІ-ЗК №000211 від 04.07.2000.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , набуте в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_3 право власності у одній другій частці на наступне нерухоме майно:

1) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 ;

2) право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСГП «Іскра» розміром 1,08 га в умовних кадастрових гектарах вартістю 4843 грн, посвідчене Сертифікатом ЗK№0088731, виданим 03.07.1997 на ім`я ОСОБА_3 на підставі рішення Виноградівської РДА від 26.06.1997 №310;

3) право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСГП «Іскра» розміром 1,08 га в умовних кадастрових гектарах вартістю 4843 грн, посвідчене Сертифікатом ЗК№0088646, виданим 03.07.1997 на ім`я ОСОБА_4 на підставі рішення Виноградівської РДА від 26.06.1997 №310;

4) земельну ділянку площею 1,19 га, розташовану на території Фанчиківської сільської ради із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна ОСОБА_4 на праві власності, що посвідчене Державним актом на право приватної власності на землю ІІ-ЗК №000211 від 04.07.2000.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко