УХВАЛА

про залишення заяви без руху

11.09.2024 Справа №607/19433/24 Провадження №2-о/607/602/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В. під час вирішення питання про прийняття до розгляду заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання та одноособового утримання дитини

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Остапчук В.І., звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із вказаною заявою.

Ознайомившись зі змістом заяви та доданих до неї документів, доходжу такого висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Вимоги щодо форми та змісту заяви, а також документів, що до неї додаються, визначені у ст. 318 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати у тому числі і загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви.

Згідно з ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема : виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим дана заява вказаним вимогам закону не відповідає з огляду на таке.

Так, у заяві зазначено, що встановлення даного факту має для заявника важливе значення, оскільки дасть йому можливість, зокрема: 1) оформити документи щодо соціальної допомоги на дитину, яка виховується лише одним із батьків; 2) змінити місце проживання дитини без документального оформлення згоди матері, яка не проживає разом із дитиною; 3) реалізувати право одинокого батька на першочергове отримання житла.

Зі змісту ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» вбачається, що право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Право на допомогу на дітей одиноким матерям (батькам) має мати (батько) дітей у разі смерті одного з батьків, які не одержують на них пенсію в разі втрати годувальника, соціальну пенсію або державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника, передбачену Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю».

Згідно з п. 16, 17 Порядку декларування та реєстрації місця проживання особи (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 265 від 07.02.2022 місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку.

Подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування) (п. 33 Порядку).

Статтею 45 Житлового кодексу України визначено, що у першу чергу жилі приміщення надаються потребуючим поліпшення житлових умов матерям, яким присвоєно звання «Мати-героїня», багатодітним сім`ям, сім`ям, що виховують дітей з інвалідністю, і одиноким матерям (батькам) .

Відтак жоден із зазначених вище нормативно-правових актів не встановлює можливість реалізувати права особи на визначені законом соціальні гарантії саме у разі встановлення факту самостійного виховання та одноособового утримання дитини без наявності у сукупності інших обставин, що дають право на такі соціальні гарантії.

Докази того, що заявник звертався до відповідного державного органу для отримання тих чи інших соціальних послуг та що заявнику відмовлено у їх наданні саме з підстав відсутності доказусамостійного виховання та одноособового утримання дитини, до заяви не додані.

Про неможливість подання таких доказів заявник не зазначив та клопотання про їх витребування до заяви не долучив.

При цьому ч. 3 ст. 42 ЦПК України визначено, що у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Згідно з ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Відтак визначення конкретної мети встановлення юридичного факту, про який просить заявник, також впливає і на залучення до участі у цій справі в якості заінтересованих осіб тих державних органів, до обов`язків яких входить забезпечення соціальних гарантій, про які зазначив заявник.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного заявнику слід виправити недоліки поданої заяви шляхом: 1) зазначення мети встановлення юридичного факту, про який просить заявник, із наданням доказів того, що після встановлення даного факту така мета буде досягнута; 2) визначення суб`єктного складу учасників справи, виходячи із дійсної мети встановлення юридичного факту, - у кількості для суду та відповідно до наявних учасників справи.

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків заяви, строк на їх усунення доцільно визначити сім днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ч. 1, 2, 258-261, 293-294, 318, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Залишити без руху заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання та одноособового утримання дитини, надавши заявнику строк сім днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Роз`яснити, що якщо недоліки заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Марциновська