Дата документу 10.09.2024 Справа № 336/8595/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/8595/23 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-з/807/132/24 Галущенко Ю.А.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Тивоненка Данила Руслановича про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених судових витрат у справі за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» - адвоката Сербіної Анни Олександрівни на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року АТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 27.05.2020 року в розмірі 8 033,27 грн. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 243,50 грн. Стягнуто з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 500 грн.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 19 серпня 2024 року апеляційну скаргу представника АТ «Універсал Банк» - адвоката Сербіної Анни Олександрівни залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2024 року залишено без змін.

22 серпня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Тивоненко Д.Р. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.

В заяві зазначає, що постановою Запорізького апеляційного суду від 19.08.2024 року апеляційну скаргу позивача було залишено без задоволення. Однак, судом не було вирішено питання розподілу судових витрат на правничу допомогу, що були понесені відповідачкою у суді апеляційної інстанції. Правомірність стягнення судових витрат на правничу допомогу, обґрунтування їх розміру та докази понесення відповідачкою зазначені у розділі 4 відзиву на апеляційну скаргу. З цих підстав просить ухвалити у цій справі додаткову постанову, якою вирішити питання розподілу судових витрат на правничу допомогу, що були понесені відповідачкою у суді апеляційної інстанції.

Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

30 серпня 2024 року представник АТ «Універсал Банк» - адвокат Сербіна А.О. надіслала до суду апеляційної інстанції Заперечення щодо стягнення правової допомоги в розмірі 10 000,00 грн., в якій просила суд відмовити у стягненні з АТ «Універсал Банк» правової допомоги.

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали справи з межах доводів заяви представника відповідача про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За текстом заяви про ухвалення додаткового рішення суду, зазначено правомірність стягнення судових витрат на правничу допомогу, обґрунтування їх розміру та докази понесення відповідачкою зазначені у розділі 4 відзиву на апеляційну скаргу.

Так, за текстом відзиву на апеляційну скаргу зазначено про понесення витрат на правничу допомогу пов`язаних із розглядом справи в апеляційній інстанції в орієнтовному розмірі 10 000,00 грн.

На підтвердження повноважень адвоката Тивоненко Д.Р. який представляє інтереси ОСОБА_1 , а також на підтвердження наданих послуг правничої допомоги до відзиву було надано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ЗП 001616 від 29 березня 2018 року №7; копію ордеру на надання правової допомоги серія АР №1179090, який виданий на підставі договору про надання професійної правничої допомоги №19/09 від 19.09.2023 року; копію Акту № 2 надання послуг до договору № 19/09 від 19.09.2023 року про надання правової допомоги на суму 10 000,00 грн. Також в матеріалах справи наявна копія договору №19/09 від 19.09.2023 року про надання правової допомоги.

Враховуючи надані заявником докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог щодо необхідності прийняття додаткової постанови у справі з метою вирішення питання щодо компенсації судових витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені заявником у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції. Вирішуючи питання щодо розміру таких витрат колегія суддів зазначає наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір витрат на правничу допомогу, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи конкретні обставини справи, а саме: категорію справи; предмет спору, значення справи для сторін, критерії реальності адвокатських послуг та розумності їх розміру, розгляд справи в суді апеляційної інстанції в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, адвокат відповідача зареєстрований у програмі «Електронний суд» і тому він отримував копію апеляційної скарги і знайомився з останньою (право, а не обов`язок представника відповідача в силу вимог п.1 ч.1 ст. 43 ЦПК України) виключно в «своєму електронному кабінеті» а подача стороною відповідача відзиву на апеляційну скаргу позивача є виключно правом відповідача, а не його обов`язком в силу вимог ст. 360 ЦПК України, томуколегія суддів вважає, що у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України у справі слід ухвалити додаткову постанову про розподіл судових витрат, якою частково задовольнити заяву представника ОСОБА_1 адвоката Тивоненка Д.Р. щодо стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Тивоненка Данила Руслановича про ухвалення додаткового рішення у цій справі задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову про розподіл судових витрат у справі.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна додаткова постанова складена 10 вересня 2024 року.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: М.С. Гончар

Г.С. Подліянова