465/5165/22
2-ві/465/7/24
У Х В А Л А

Іменем України

16.09.2024 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мигаль Г.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Марків Ю.С. від розгляду цивільної справи за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про переведення права покупця за договором купівлі-продажу, визнання недійсним договору іпотеки, визнання недійсним рішення державного реєстратора, визнання права власності та витребування нерухомого майна та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення,

встановив:

ОСОБА_1 , в ході розгляду справи №465/5165/22 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про переведення права покупця за договором купівлі-продажу, визнання недійсним договору іпотеки, визнання недійсним рішення державного реєстратора, визнання права власності та витребування нерухомого майна та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення, подала заяву про відвід головуючій судді Марків Ю.С.

Обґрунтовуючи заявлений відвід, позивачка покликається на те, що в судовому засіданні 05.08.2024 суддя відмовила у задоволенні клопотання її представника про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням його у відпустці. Вказує, що не зважаючи на те, що її представник не з`явився у судове засідання з поважних причин, суддя, на думку позивачки за первісним позовом, позбавила її права на захист у даній справі. Враховуючи вищевикладене, зазначає, що наведене викликає у неї сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді.

Дослідивши подану заяву та матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За умовами ч.3 ч.4 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України).

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, зокрема у разі, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною восьмою статті 40 ЦПК України визначено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Основним завданням судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судових спорів, на основі принципів, зокрема верховенства права та рівності всіх учасників перед законом і судом.

Так, з поданої заяви вбачається, що мотивована непогодженням позивачки із процесуальними рішеннями головуючого судді в ході розгляду справи.

Однак, такі доводи не можуть слугувати законною підставою для відводу судді, ґрунтуються виключно на припущеннях та суб`єктивній думці заявників, яка фактично сформована на непогодженні з прийнятими суддею процесуальними рішеннями по даній справі.

Згідно з роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п.10 Постанови №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

При цьому, незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями судді під час судового розгляду справи є підставою для оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанції.

Таким чином, наведені у заяві про відвід судді обставини, не можуть бути законними підставами для відведення судді.

Наявності інших підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, для відводу судді Марків Ю.С. позивачем не зазначено.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість складу суду у результаті розгляду даної цивільної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді при розгляді цієї справи, з доводів заяви про відвід не вбачається.

Виходячи з вищенаведеного, аргументи позивачки, наведені у заяві про відвід, ґрунтуються виключно на припущеннях і суб`єктивній думці позивачки, яка базується на непогодженні з процесуальними рішеннями даного судді, ухваленими під час розгляду справи, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Однак, такі аргументи не можуть бути беззаперечною підставою для усунення судді від розгляду справи.

Вирішуючи питання про відвід головуючого у даній справі, враховую також практику Європейського Суду згідно якої, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. Особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

У даній справі доказів упередженості судді не здобуто.

Враховуючи викладене, вважаю, що відсутні правові підстави для задоволення заяви позивачки про відвід головуючого судді Марків Ю.С., а тому у задоволенні поданої заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 260 ЦПК України, -

постановив:

У задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1 про відвід судді Марків Юлії Степанівни відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мигаль Г.П.