Справа № 751/5957/24
Провадження № 2/750/2127/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря Мойсієнко К.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину,

третя особа Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради,

в с т а н о в и в :

У липні 2024 року заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Чернігівської міської ради з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в розмірі 40691 грн. 70 коп.

Ухвалою судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.07.2024 справу за вказаним позовом передано на розгляд до Деснянського районного суду м. Чернігова за підсудністю.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

Відповідач відзив на позов не подав.

Прокурор у судове засідання подала клопотання про розгляд справи без її участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Національна служба здоров`я України, Чернігівська міська рада та Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради надіслали до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представників, вказавши, що позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позовні вимоги про стягнення з нього витрат на лікування потерпілого від злочину в розмірі 40691 грн. 70 коп. визнає у повному обсязі, наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі.

У відповідності до частини шостої статті 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Ухвалою Деснянського районного суду .Чернігова від 10.11.2023 у справі № 750/14213/23 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв?язку з примиренням його з потерпілою (а.с. 16-17).

Вказаним судовим рішенням встановлено, що 01.08.2023, приблизно о 17 год. 45 хв., автомобіль марки «ВАЗ» моделі «210700-20» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , рухався зі сторони вул. Литовська, в напрямку вул. Тичини по проспекту Миру в м. Чернігові. Рухаючись у вказаному напрямку, поблизу буд. АДРЕСА_1 , водій ОСОБА_1 , не зменшив швидкість та не зупинився, не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, внаслідок чого скоїв наїзд на ОСОБА_2 , яка перетинала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, з права наліво відносно напрямку руху автомобіля. У результаті ДТП ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад 21 добу.

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У зв?язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради в період з 01.08.2023 по 22.08.2023, що становить 21 ліжко-день та підтверджується довідкою про витрати КНП «Чернігівська міська лікарня № 2» № 26 від 20.09.2023. Загальна сума витрачених бюджетних коштів за час стаціонарного лікування з 01.08.2023 по 22.08.2023 становить 40691 грн. 70 коп. У вартість ліжко-дня включені витрати здійснені: за рахунок коштів НСЗУ (державний бюджет) в сумі 39130 грн. 35 коп.; за рахунок коштів міського бюджету 1561 грн. 35 коп. (а.с. 18).

Частиною 3 статті 128 КПК України передбачено, що цивільний позов в інтересах держави пред?являється прокурором.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної абоюридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров?я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров?я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров?я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров?я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.

Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Згідно з п. 4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров?я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

3 01.04.2020 змінено механізм фінансування КНП «Чернігівська міська лікарня № 2» і здійснюється Національною службою здоров?я України (далі - НСЗУ) за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом оплати наданих лікарнею медичних послуг за програмами медичних гарантій відповідно до укладеного між КНП «Чернігівська міська лікарня № 2» та НСЗУ Договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 0000-T1X6-M000, № 2494-E223-P000, № 1245-E223-P000, № 4337-Е523-P000. Кошти перераховуються НСЗУ безпосередньо на рахунок лікарні.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров?я» закладом охорони здоров?я є юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників і фахівців з реабілітації.

Згідно статуту КНП «Чернігівська міська лікарня № 2» є лікарняним (амбулаторним) закладом охорони здоров?я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги первинної, вторинної/спеціалізованої, третинної/високоспеціалізованої медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом, а також вживає заходи із профілактики захворювань населення та підтримання громадського здоров?я.

Засновником, власником та органом управління майном КНП «Чернігівська міська лікарня № 2» є Чернігівська міська рада. Підприємство є об?єктом комунальної власності територіальної громади міста Чернігова в особі Чернігівської міської ради. Фінансування діяльності Підприємства здійснюється у встановленому порядку за рахунок місцевого та державного бюджету, а також інших джерел, не заборонених законодавством України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров?я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров?я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.

Таким чином, медичні послуги надано КНП «Чернігівська міська лікарня № 2» на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НЗСУ (замовник) та КНП «Чернігівська міська лікарня № 2».

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій.

Тобто, послуги КНП «Чернігівська міська лікарня № 2», пов?язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України.

Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення» (КПКВК 2308060) визначено « орядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1086.

НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та відповідальним виконавцем бюджетної програми.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Основ законодавства про охорону здоров?я» фінансове забезпечення охорони здоров?я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом.

Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров?я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної та реабілітаційної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров?я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері.

Фінансове забезпечення державних та комунальних закладів охорони здоров?я - бюджетних установ здійснюється відповідно до бюджетного законодавства.

Відповідно до ст. 89 Бюджетного кодексу України видатки на фінансування лікарні широкого профілю, оплату комунальних послуг та енергоносіїв комунальних закладів охорони здоров?я, які належать відповідним територіальним громадам, для забезпечення надання медичних послуг за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету, а тому несплата коштів відповідачем суттєво зачіпає інтереси держави у зв?язку з недоотриманням коштів для фінансування закладів охорони здоров?я.

Держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування.

Частиною 4 статті 13 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист прав усіх суб?єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб?єкти права власності рівні перед законом.

Таким чином, відповідно до положень Конституцій України право комунальної власності територіальної громади захищається державою на рівних умовах з правом власності інших суб?єктів.

Враховуючи викладене, а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Також, згідно положень частини першої статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Частиною третьою статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що заява відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд на підставі вимог частини першої статті 141 та частини першої статті 142 ЦПК України приходить до висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а іншу частину витрат позивача по сплаті судового збору у розмірі 50 відсотків необхідно покласти на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 142, 258, 259, 265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури (місцезнаходження: вул. Шевченка, 1, м. Чернігів) в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України (місцезнаходження: просп. Степана Бандери, 19, м. Київ; код ЄДРПОУ - 42032422), Чернігівської міської ради (місцезнаходження: вул. Магістратська, 7, м. Чернігів; код ЄДРПОУ - 34339125) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної служби здоров`я України витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 39130 грн. 35 коп. (тридцять дев`ять тисяч сто тридцять грн. 35 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Чернігівської міської ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 1561 грн. 35 коп. (одна тисяча п`ятсот шістдесят одна грн. 35 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Чернігівської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ - 02910114) 1514 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Повернути з Державного бюджету України Чернігівській обласній прокуратурі (код ЄДРПОУ - 02910114) 1514 грн. судового збору, сплаченого згідно платіжної інструкції № 1787 від 26 червня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя