ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м.Суми

Справа №1806/4396/12

Номер провадження 22-ц/816/1069/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Буланова Олексія Михайловича

на заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 травня 2012 року у складі судді Кондратенко М.В., ухвалене у м. Суми,

в с т а н о в и в :

16 березня 2012 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 грудня 2005 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є ЗАТ «ОТП Банк» та правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № CNL-700/317/2005, а також додатковий договір № 1 від 21.05.2009 року, відповідно до якого ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 92298,78 доларів США. Також між Банком та відповідачкою ОСОБА_1 укладені кредитні договори:

-08.02.2006 р. за № 001/1347/06 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних), за умовами якого ОСОБА_1 надано 75000 грн.;

- 27.04.2006 р. за № СМ-С00/007/2006, до якого сторонами 26.02.2009 р. укладено додатковий договір № 1, а 26.06.2009 р. додатковий договір №2 , і за умовами яких остання отримала 133700 доларів США;

- 14.08.2007 р. № ML-С00/282/2007, до якого сторонами 14.05.2009 р. укладено додатковий договір № 1, і за умовами яких відповідачка отримала кошти у розмірі 42630 доларів США;

- 30.01.2008р. за № СМ-SMEC01/002/2008, до якого сторонами 26.02.2009 р. укладено додатковий договір № 1, і за умовами яких ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 21000 доларів США.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника поручителями є: згідно Договору поруки № SR-700/317/2005 від 14.05.2009 р. - ОСОБА_2 ; згідно Договору поруки № SR С00/007/2006 від 26.12.2008 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; згідно Договору поруки № SR-С00/282/2007 від 14.05.2009 р. ОСОБА_2 .

29.04.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг України» укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н і згідно якого до ТОВ «ОТП Факторинг України» перейшли всі права та обов`язки первісного кредитора - ПАТ «ОТП Банк» у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

25.06.2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг України» у відповідності до ст.ст.512,514,1077-1079,1082,1084 Цивільного Кодексу України укладено Договір факторингу № 01/06/11 і згідно якого до ТОВ «ОТП Факторинг України» перейшли всі права та обов`язки ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги за Кредитними договорами.

Відповідно до умов вищезазначених кредитних договорів, ОСОБА_1 зобов`язалася щомісячно, відповідно до встановленого графіку погашення заборгованості здійснювати погашення кредитів з відсотками, однак свої зобов`язання, передбачені кредитними договорами не виконує, порушила графік погашення коштів та відсотків.

Посилаючись на зазначене, позивач просив стягнути на свою користь:

- у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість по кредитному договору CNL-700/317/2005 від 28.12.2005 року у розмірі 37835,03 доларів США та пені - 1027091 грн 59 коп.;

- з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 001/1347/06 від 08.02.2006 р. у розмірі 1962 грн 02 коп.;

- у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № СМ-С00/007/2006 від 27.04.2006 р. у розмірі 96369,90 доларів США та пені - 2668844 грн 40 коп.;

- у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № ML-С00/282/2007 від 14.08.2007р. у розмірі 28896,77 доларів США та пені - 786145 грн 27 коп.;

- з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № СМ-SMEC01/002/2008 від 30.01.2008 р. у розмірі 16169,50 доларів США та пені - 471012 грн 53 коп.;

- з відповідачів понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3219 грн.

Заочним рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 травня 2012 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено частково.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість по кредитному договору CNL-700/317/2005 від 28.12.2005 року у розмірі 37835,03 доларів США та пені -100000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № 001/1347/06 від 08.02.2006р. у розмірі 1962 грн 02 коп.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № СМ-С00/007/2006 від 27.04.2006 р. у розмірі 96369,90 доларів США та пені -300000 грн.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML-С00/282/2007 від 14.08.2007 р. у розмірі 28896,77 доларів США та пені- 50000 /п`ятдесят тисяч/ грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № СМ-SMEC01/002/2008 від 30.01.2008 р. у розмірі 16169,50 доларів США та пені- 30000 грн.

Стягнуто в дольовому порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з позовом в розмірі 3219 грн., що становить по 804 грн 75 коп. з кожного.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 лютого 2024 року заяву представника відповідача ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - адвокат Буланов О.М., посилаючись на невідповідність рішення суду нормам матеріального права, а також фактичним обставинам справи, просить рішення скасувати в частині стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № СМ-С00/007/2006 від 27.04.2006 р. та відмовити у задоволенні позову в цій частині.

Апеляційна скарга мотивована тим, що порука ОСОБА_3 припинилася у зв`язку з встановленням нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя без його згоди. Крім того, порука ОСОБА_3 припинилася у зв`язку з розширенням змісту основного зобов`язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним без згоди поручителя.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому, відповідно до положень ч.1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Сукач Л.С., не погоджуючись з доводами апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване.

Позивач та відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 належним чином повідомлені, але в судове засідання не з`явилися. Суд вважає за можливе розглянути справу без даних осіб.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 адвоката Буланова О.М., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в оскаржуваній частині не відповідає.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення його обсягу відповідальності. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Висновок про припинення поруки на підставі ч.1 ст. 559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) залежить від установлених судом обставин щодо обсягу зобов`язання, на виконання якого надано поруку, та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок зміни без його згоди забезпеченого зобов`язання. Для цього необхідно дослідити відповідні умови кредитного договору та договору поруки щодо порядку погодження поручителем змін до основного зобов`язання.

Таким чином, аналіз норми ч.1 ст. 559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) свідчить про те, що порука припиняється за наявності факту зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Підставою застосування цієї норми достатнім є встановлення таких змін в основному зобов`язанні. Тому обставини щодо подальшого фактичного виконання зобов`язання, в тому числі фактичний строк його виконання, відмова кредитора від вимоги щодо виконання зобов`язання в зміненому обсязі, не свідчать про збереження дії поруки, оскільки відбулися після настання правоприпиняючого факту (збільшення розміру основного зобов`язання). Тобто порука має вважатися припиненою незалежно від реального настання чи ненастання збільшеного внаслідок змін кредитних договорів обсягу відповідальності поручителя.

З матеріалів справи вбачається, що між банківською установою та ОСОБА_1 укладено 27.04.2006 р. кредитний договір за № СМ-С00/007/2006 р.

У забезпечення виконання зобов`язань позичальника поручителем є ОСОБА_3 згідно Договору поруки № SR -С00/007/2006 від 26.12.2008 р.

До кредитного договору від 27.04.2006 р. за № СМ-С00/007/2006 було внесено зміни, а саме: 26.02.2009 р. укладено додатковий договір № 1, а 26.06.2009 р. додатковий договір №2, внаслідок чого змінилося основне зобов`язання без годи поручителя.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 кредитного договору від 27.04.2006 р. за № СМ- С00/007/2006 сторони домовились, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процента ставка.

Згідно розділу 2 «Предмет додаткового договору» додаткового договору № 1 від 26.02.2009 р. до кредитного договору від 27.04.2006 р. за № СМ-С00/007/2006 сторони домовились внести зміни та доповнення до кредитного договору наступного змісту, викласти п. 3 ч.1 кредитного договору в наступній редакції: «Сторони наступним домовились, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процента ставка. У первісній редакції кредитного договору плаваюча ставка не була встановлена, після внесення змін до кредитного договору розмір плаваючої ставки становив фіксований відсоток (5,5%)+FIDR (7,5%).

Таким чином, змінено процентну ставку з фіксованої на плаваючу, яка підлягає коригуванню згідно п. 2.1.3.3. додаткового договору № 1 від 26.02.2009 р. до кредитного договору від 27.04.2006 р. за № СМ-С00/007/2006.

Відповідно до п.2.1.4. додаткового договору № 1 від 26.02.2009 р., у випадку порушення позичальником будь-яких своїх зобов`язань встановлених умовами кредитного договору та цього додаткового договору, фіксована процентна ставка чи фіксований відсоток (в залежності від виду процентної ставки, що застосовується за кредитним договором (плаваюча чи фіксована процентна ставка)) підвищується на 2% (два відсотки) цим додатковим договором.

У первісній редакції кредитного договору вищевказана умова про підвищення на 2% (два відсотки) процентної ставки відсутня. При цьому, до договору поруки № SR -С00/007/2006 від 26.12.2008 р. зміни не вносилися, згоду на вказані зміни ОСОБА_3 не надавала, тому колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що порука ОСОБА_3 припинилася з 26.02.2009 р., а саме: моменту укладення додаткового договору № 1 від 26.02.2009р. до кредитного договору.

Відповідно до додаткового договору № 2 від 26.06.2009 р. до кредитного договору від

27.04.2006 р. за № СМ-С00/007/2006 внесено зміни, що стосуються підвищення розміру відсотків. п. 2.1.4.2.1.7 додаткового договору № 2 від 26.06.2009 р. до кредитного договору від 27.04.2006 р. за № СМ-С00/007/2006, яка передбачає, що у випадку порушення позичальником будь-яких своїх зобов`язань встановлених п.п. 2.1.5, 2.1.6., 3.6 цього додаткового договору, фіксована процентна ставка чи фіксований відсоток (в залежності від виду процентної ставки, що застосовується за кредитним договором (плаваюча чи фіксована процентна ставка)) підвищується на 2% (два відсотки) цим додатковим договором. Отже, встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення навіть без застосування вказаної умови має наслідком збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом України у постановах від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1539цс17, від 02 жовтня 2019 року у справі №644/6063/17, від 14 вересня 2022 року по справі № 199/10647/14-ц.

Крім того, порука ОСОБА_3 припинилася у зв`язку з розширенням змісту основного зобов`язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним без згоди поручителя.

Згідно з п. 1.9.1. кредитного договору від 27.04.2006 р. за № СМ-С00/007/2006, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та інших зобов`язань за цим договором (в тому числі, але не виключно, встановлених пунктом 2.3.7 та ст. 3 цього договору) та/або умов договору іпотеки та/ або умов договору іпотеки (майнової поруки), та/чи договору поруки (надалі-«Вимога»). При цьому, виконання боргових зобов`язань повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги.

Разом з тим, згідно п. 2.1.3. додаткового договору № 1 від 26.02.2009 р. до цього кредитного договору банк має право: вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або третіми особа своїх боргових зобов`язань та чи /інших зобов`язань за кредитним договором, документів забезпечення, будь-яких інших умов правочинів, як таких, що існують на момент укладення цього додаткового договору, так і таких, що можуть бути укладені між банком та позичальником та третіми особами в майбутньому (надалі-«Вимога»). При цьому, зобов`язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника, зазначену у цьому додатковому договорі, відповідної письмової вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати відправки вимоги.

Також, згідно з п. 2.1.4.1. додаткового договору № 2 від 26.06.2009 р. до кредитного договору від 27.04.2006 р. за № СМ-С00/007/2006 банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або третіми особами своїх боргових зобов`язань та чи /інших зобов`язань за кредитним договором, документів забезпечення, будь-яких інших умов правочинів, як таких, що існують на момент укладення цього додаткового договору, так і таких, що можуть бути укладені між банком та позичальником та третіми особами в майбутньому (надалі-«Вимога»). При цьому, зобов`язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника, зазначену у цьому додатковому договорі, відповідної письмової вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати відправки вимоги.

Таким чином, збільшилась відповідальність поручителя внаслідок збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом та розширення змісту основного зобов`язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції на підставі п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № СМ-С00/007/2006 від 27.04.2006 р., у суду першої інстанції не було підстав для задоволення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в цій частині та стягнення заборгованості з поручителя.

Крім того, у зв`язку зі зміною рішення суду на підставі ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України підлягає зміні розподіл судових витрат.

Судові витрати ТОВ «ОТП Факторинг Україна» по сплаті судового збору при зверненні до суду з даним позовом в розмірі 3219 грн. необхідно стягнути в дольовому порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , тобто по 1073 грн. 00 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Буланова Олексія Михайловича задовольнити.

Заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 травня 2012 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № СМ-С00/007/2006 від 27.04.2006 р. та відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в цій частині.

Абзац 4 резолютивної частини заочного рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 травня 2012 року викласти в такій редакції:

«Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № СМ-С00/007/2006 від 27.04.2006 р. у розмірі 96369,90 доларів США та пені -300000 грн.»

Заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 травня 2012 року змінити в частині розподілу судових витрат.

Абзац 7 резолютивної частини заочного рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 травня 2012 року викласти в такій редакції:

«Стягнути в дольовому порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з даним позовом в розмірі 3219 грн., що становить по 1073 грн. 00 коп. з кожного.»

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов