Справа № 489/247/24
Провадження № 2/489/747/24
РІШЕННЯ

Іменем України

12 вересня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Тищенко Д.О.,

за участі:

представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» Шевченка А.О., який приймає участь в розгляді справи в режимі відеоконференції,

представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості зі спадкоємців боржника,

встановив:

В січні 2024 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості зі спадкоємців боржника.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим 01.06.2011 підписала заяву № б/н. При підписанні вказаної заяви позичальник підтвердила, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та АТ КБ «ПриватБанк» договір про надання банківських послуг. Відповідно до виявленого бажання, позичальнику було відрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт (який було збільшено до 53 500,00 грн.) та видано кредитну картку. Однак позичальник свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала, несвоєчасно та не в повному обсязі здійснювала погашення кредитної заборгованості. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 померла, станом на дату її смерті утворилась заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.06.2011 в сумі 52 351,83 грн. Спадкоємцями, які постійно проживали з боржником на час відкриття спадщини, є відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Позивач вважає, що вони прийняли у складі спадщини після смерті ОСОБА_4 , а також і кредитні зобов`язання померлої. При цьому позивач зазначає, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. 20.06.2023 до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію про необхідність погашення заборгованості за кредитом, яка виконана не була. Окремо позивач зауважує, що одному із спадкоємців ОСОБА_1 на підстав свідоцтва про право на спадщину належить частка кв. АДРЕСА_1 . Також позивач вказував на те, що ним було направлено претензію кредитора до нотаріальної контори з метою задоволення його вимог після смерті ОСОБА_4 , проте така претензія виконана не була.

Посилаючись на викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на його користь заборгованість у розмірі 52 351,83 грн. за кредитним договором № б/н від 01.06.2011, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.01.2024 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено її розгляд у підготовчому судовому засіданні; витребувано у приватного нотаріуса ММНО Тарнопольської Р.Г. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та копії всіх виданих та отриманих свідоцтв про право на спадщину після смерті вказаної особи; витребувано у Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради довідку про з склад сім`ї та зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_2 станом на дату смерті ОСОБА_4 26.10.2020.

04.03.2024 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Щукіної Н.О. надійшов відзив на позовну заяву,згідно якого вона просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Свої заперечення проти позову мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати відповідача ОСОБА_4 . Станом на дату її смерті заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № б/н від 01.06.2011 становила 52 351,83 грн. Відповідно до положень діючого законодавства спадкоємці повинні задовольнити вимоги кредитора в межах вартості отриманого ними у спадок майна. Однак позивачем не надано суду жодного доказу щодо вартості майна, яке відповідач отримав у спадщину, а тому неможливо встановити, чи дійсно вартість 1/3 частки квартири, яка прийнята у спадщину, відповідає сумі заборгованості за тілом кредиту. Крім того, представник відповідача посилалась на те, що АТ КБ «ПриватБанк» пропущено встановлений ч. 2 ст. 1281 ЦК України строк для пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Зокрема, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про право на спадщину відповідач ОСОБА_1 отримав 20.07.2021, а претензія кредитора до Другої миколаївської державної нотаріальної контори була надіслана 26.04.2023. Представник відповідача вважає, що недотримання вказаного строку позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

06.03.2024 від Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради на адресу суду надійшло повідомлення про неможливість надання запитуваних відомостей.

15.04.2024 на адресу суду від ПН ММНО ОСОБА_5 надійшла спадкова справа після смерті ОСОБА_4

04.09.2024 від представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» на адресу суду надійшли додаткові пояснення по справі, відповідно до яких зазначає про те, що доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, що узгоджується з принципом змагальності цивільного судочинства. Щодо строку пред`явлення претензії кредитора, зазначив, що 05.05.2023 АТ КБ «ПриваттБанк» звернулось до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з претензією кредитора від 26.04.2023 з проханням включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» у спадкову масу і повідомити банк про осіб, що прийняли спадщину. 18.05.2023 банк отримав відповідь від нотаріальної контори, яка підтвердила дату смерті ОСОБА_4 . Таким чином саме з 18.05.2023 банку стало відомо про відкриття спадщини та можливе прийняття її спадкоємцями і саме з цього моменту розпочався 6-місячний строк, якого він повинен був дотриматись згідно положень ст. 1281 ЦК України. АТ КБ «ПриватБанк» цього строку дотримався, направивши 20.06.2023 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 лист претензію від 26.05.2023.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.09.2024 представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Шевченко А.О. приймає участь у розгляді справи в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Шевченко А.О., який приймає участь в розгляді справи в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Щукіна Н.О. в судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у відзиві. На питання суду пояснила, що ОСОБА_1 не повідомляв банк ані про смерть ОСОБА_4 , ані про отримання ним свідоцтва про право на спадщину після її смерті, оскільки йому не було відомо про те, що його матір мала якісь боргові зобов`язання перед Банком, претензій кредитора у встановлені законом строки він не отримував, також нотаріус не роз`яснювала йому обов`язок повідомляти кредиторів про смерть боржника чи про отримання ним свідоцтва на спадщину після смерті ОСОБА_4 .

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, від нього 03.07.2024 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Від нього 03.07.2024 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Щукіної Н.О., дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

01.06.2011 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено договір б/н у вигляді анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», згідно з умовами якої позичальник отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 79-80,т. 1).

Підписавши анкету-заяву, ОСОБА_4 надала свою згоду, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Рух грошових коштів на картковому рахунку ОСОБА_4 позивач підтвердив розрахунком заборгованості за договором № б/н від 01.06.2011 (а.с. 15-45, т. 1), а також випискою з особового рахунку (а.с. 47-77, т. 1).

На підтвердження наявності між сторонами кредитних правовідносин позивач надав довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, згідно якої ОСОБА_4 був встановлений кредитний ліміт в розмірі 14 000,00 грн., який станом на 02.12.2019 збільшено до 53 500,00 грн. (а.с. 78, т. 1), а також довідку про видані ОСОБА_4 кредитні картки (а.с. 126, т. 1).

Відповідно до розрахунку позивача, через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором, станом на 05.11.2020 утворилась заборгованість у розмірі 53 704,45 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 01.06.2011 клієнта ОСОБА_4 станом на 30.11.2020, долученого до матеріалів справи позивачем, АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що «Дата отримання Банком інформації про смерть клієнта 05.11.2020; дата смерті клієнта 26.10.2020» (а.с. 42, т. 1). В зв`язку з отриманими відомостями банком було здійснено перерахунок заборгованості та зменшено її розмір на 1 352,62 грн. та відповідно визначено, що розмір заборгованості ОСОБА_4 станом на дату її смерті 26.10.2020 становить 52 351,83 грн. (а.с. 45, т. 1). Водночас представник банку адвокат Шевченко А.О. на питання суду повідомив, що йому не відомо яким чином та коли саме банк дізнався про смерть божниці, а про отримання одним з відповідачів свідоцтва про право на спадщину після її смерті банк дізнався у судовому засіданні 12.09.2024 під час дослідження матеріалів спадкової справи, хоча банк вживав заходів щодо з`ясування спадкоємців боржниці, направляв запити у Другу миколаївську держану нотаріальну контору, яка навіть не повідомила йому де саме відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 207, т. 1).

26.04.2023 АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Другої миколаївської державної нотаріальної контори із претензією кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України, відповідно до якої вказало про смерть ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і наявність в неї заборгованості перед банком, та просило повідомити банк, чи заводилась спадкова справа після її смерті; включити кредиторські вимоги банку в спадкову масу; повідомити спадкоємців померлої про наявність заборгованості перед банком; надати відомості про осіб, які звернулись із заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, а також які вже прийняли спадщину (а.с. 144-145, т. 1).

Згідно відповіді Другої миколаївської державної нотаріальної контори на претензію кредитора від 10.05.2023 за вих. № 163/01-16 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до п. 2 ст. 1281 ЦК України кредитор не пред`явив вимоги до спадкоємців (а.с. 146-147, т. 1).

26.05.2023 АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 із листами-претензіями, згідно яких повідомлено, що станом на дату смерті заборгованість позичальника ОСОБА_4 перед банком складає 52 351,83 грн. На теперішній час банку стало відомо, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно ст. 1261 ЦК України вони є спадкоємцями за законом, відповідно повинні сплатити заборгованість (а.с. 148, 149, т. 1).

Вимоги банку залишились без задоволення відповідачами.

В обґрунтування своїх посилань на те, що ОСОБА_1 (син померлої) і ОСОБА_3 (чоловік померлої) є спадкоємцями ОСОБА_4 , АТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що згідно копій паспортів вищевказаних осіб, всі вони зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 з 15.12.1980, ОСОБА_3 з 14.03.2006, ОСОБА_1 з 11.02.2010 (а.с. 127-140, т. 1).

До матеріалів позовної заяви позивачем долучено Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, дата та час формування якої 20.10.2023, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 (сину померлої ОСОБА_4 ) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.07.2021, виданого ПН ММНО ОСОБА_5 , належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 (а.с. 154-155, т. 1).

На запит суду ПН ММНО ОСОБА_5 було надано копію спадкової справи № 8/2021 після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 205-237, т. 1).

Зі змісту вказаної спадкової справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до ПН ММНО ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 205, т. 1).

ОСОБА_3 23.03.2023 звернувся до ПН ММНО ОСОБА_5 із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті своєї дружини ОСОБА_4 на користь сина ОСОБА_1 (а.с. 206, т. 1).

Згідно довідки ПН ММНО ОСОБА_6 від 08.06.2021 спадкоємцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її син ОСОБА_1 (а.с. 221, т. 1).

20.07.2021 ПН ММНО ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її син ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з 1/3 частки кв. АДРЕСА_1 (а.с. 235, т. 1).

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного правового врегулювання.

За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що позичальник ОСОБА_4 неналежним чином виконувала свої кредитні зобов`язання перед АТ КБ «ПриватБанк», що призвело до утворення заборгованості.

Згідно розрахунку заборгованості АТ КБ «ПриватБанк», виконаного станом на 26.10.2020, тобто на дату смерті позичальника, заборгованість ОСОБА_4 за кредитним договором № б/н від 01.06.2011 становить 52 351,83 грн.

Відповідно до частини першої статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Частиною четвертою статті 25 ЦК України встановлено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У випадку смерті боржника за кредитним договором, його права і обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено (стаття 1282 ЦК України).

За змістом зазначеної норми у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який відповідає перед кредитором в межах вартості одержаного у спадок майна.

Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.

Відповідач ОСОБА_3 протягом строку, встановленого діючим законодавством, звернувся до нотаріуса із завою про відмову від прийняття спадщини. Відповідно він не прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_4 та не повинен відповідати за її зобов`язаннями, в тому числі перед АТ КБ «ПриватБанк».

За таких обставин позовні вимоги банку про стягнення боргу з ОСОБА_3 є безпідставними та в їх задоволенні необхідно відмовити.

Щодо вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є сином ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 216, т. 1).

21.07.1995 ОСОБА_8 уклала шлюб із ОСОБА_3 та змінила прізвище на « ОСОБА_9 » (а.с. 220, т. 1).

З матеріалів спадкової справи № 8/2021, заведеної ПН ММНО ОСОБА_5 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , вбачається, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

Згідно довідки ПН ММНО ОСОБА_5 від 08.6.2021 за вих. № 36/02-14 ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 221, т. 1).

20.07.2021 ПН ММНО ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її син ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з 1/3 частки кв. АДРЕСА_1 (а.с. 235, т. 1).

26.04.2023 АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори з претензією кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України, відповідно до якої вказало про смерть ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і наявність в неї заборгованості перед банком, та просило повідомити банк, чи заводилась спадкова справа після її смерті; включити кредиторські вимоги банку в спадкову масу; повідомити спадкоємців померлої про наявність заборгованості перед банком; надати відомості про осіб, які звернулись із заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, а також які вже прийняли спадщину.

Згідно відповіді на претензію Другої Миколаївської державної нотаріальної контори від 10.05.2023 в задоволенні вимог банку відмовлено, повідомлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та, на переконання нотаріуса, кредитор не пред`явив вимоги до спадкоємців. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, про отримання даної претензії від банка ПН ММНО ОСОБА_5 повідомлено не було, копії вказаної претензії в матеріалах спадкової справи після смерті ОСОБА_4 не міститься.

26.05.2023 АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до ОСОБА_1 із листом-претензією, згідно якої повідомлено, що станом на дату смерті заборгованість позичальника ОСОБА_4 перед банком складала 52 351,83 грн. На теперішній час банку стало відомо, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно ст. 1261 ЦК України банк вважає, що він є спадкоємцем за законом, відповідно повинен сплатити заборгованість. Вимоги банку залишились без задоволення відповідачем.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, долученої до матеріалів справи АТ КБ «ПриватБанк», дата та час формування якої 20.10.2023, ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.07.2021, виданого ПН ММНО ОСОБА_5 , належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 .

Після отримання вказаних відомостей АТ КБ «ПриватБанк» в жовтні 2023 року звернулось із даним позовом до суду.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Згідно положень ч. 1 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідачі ОСОБА_1 та/або ОСОБА_3 повідомляли АТ КБ «ПриватБанк» про смерть позичальника (спадкодавця) ОСОБА_4 та/або про отримання ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину в матеріалах справи не міститься.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Протягом шести місяців з часу, коли банк дізнався про прийняття спадщини та про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (отримавши відповідь 18.05.2023 від Другої миколаївської державної нотконтори та зробивши 20.10.2023 витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.146,154-155)), АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до можливих спадкоємців (оскільки реєстрація відповідачів співпадала з реєстрацією боржниці, що відомо банку, оскільки відповідачі також є клієнтами АТ КБ «ПриватБанк») із вимогою про погашення заборгованості.

Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`явлення вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.

У відповідності до позиції, висловленої в постанові Верховного Суду від 18.09.2019 у справі № 640/6274/16-ц, при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Системне тлумачення ст. 16 та ч. 2 ст.1282 ЦК України дозволяє зробити висновок, що: по-перше, норма ч. 2 ст. 1282 ЦК України є спеціальною у площині захисту прав кредиторів спадкодавця у межах спадкових правовідносин, в якій передбачено належний спосіб захисту прав кредиторів спадкодавця; по-друге, до відносин між кредитором і спадкоємцями позичальника не повинні застосовуватися норми закону, які врегульовують загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі.

Разом з тим, положення зазначеної правової норми застосовуються у випадку дотримання кредитором статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Статтею 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою ст. 1281 ЦК України, позбавляється права вимоги.

Відповідач ОСОБА_1 , в обґрунтування своїх заперечень проти позову, посилається на те, що позивачем пропущено строк, встановлений ч. 2 ст. 1281 ЦК України для пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Проте такі твердження відповідача спростовуються матеріалами справи.

Згідно положень ч. 3 ст. 1281 ЦК України станом на дату видачі свідоцтва про право на спадщину, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину

10.05.2023 Друга миколаївська державна нотаріальна контора направила АТ КБ «ПриватБанк» повідомлення, яке отримано банком 18.05.2024 (а.с.146), згідно якого вказано дату смерті позичальника ОСОБА_4 та фактично відмовлено у наданні відомостей про спадкоємців останньої. Копію вимоги банку за місцем заведення спадкової справи нотаріальною конторою передано не було.

26.05.2023, тобто в межах шести місяців від дати, коли кредитор достовірно дізнався про відкриття спадщини після смерті позичальника ОСОБА_4 , АТ КБ «ПриватБанк» звернулось із листом-претензією до відповідача ОСОБА_1 (а.с. 148, 151-152).

За таких обставин, дослідивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, судом встановлено, що позивачем не було пропущено строк для пред`явлення вимог до спадкоємця позичальника ОСОБА_4 - відповідача ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх заперечень проти позову ОСОБА_1 посилається на те, що позивачем не надано суду жодного доказу щодо вартості майна, яке відповідач отримав у спадщину, а тому неможливо встановити, чи дійсно вартість 1/3 частки квартири, яка прийнята у спадщину, відповідає сумі заборгованості за тілом кредиту.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц сформульовано правовий висновок, згідно з яким, враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, яким передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. У цій справі Верховний Суд констатував, що висновки судів про відмову в позові з тих підстав, що позивачем не надано доказів, які підтверджують, яке саме майно одержано спадкоємцями у спадщину та яка вартість цього майна, суперечать вимогам процесуального закону, оскільки суди безпідставно поклали обов`язок доказування наведених обставин на сторону позивача.

Досліджуючи питання обсягу спадкового майна та його вартості як межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України, суд дійшов висновку про те, що сума заборгованості спадкоємця в розмірі 52 351,83 грн. є в межах реальної вартості успадкованого майна, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Будь-яких доказів на спростування вказаної обставини відповідачем ОСОБА_1 до матеріалів справи не долучено.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладені положення нормативно-правових актів та приймаючи до уваги, що позивачем в порядку і строки, встановлені діючим законодавством, було пред`явлено вимогу кредитора до спадкоємця боржника ОСОБА_1 , який прийняв спадщину та отримав відповідне свідоцтво, позов в частині вимог до ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягає задоволенню.

Згідно положень ст. 141 ЦПК України, оскільки АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із даним позовом шляхом поштового відправлення у 2023 році, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 684,00 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 27, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості зі спадкоємців боржника задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в межах вартості майна, одержаного ним у спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.06.2011, станом на 26.10.2020 в розмірі 52 351,83 грн. (п`ятдесят дві тисячі триста п`ятдесят одна гривня 83 копійки), яка складається з: 52 351,83 грн. заборгованість за тілом кредиту.

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2 684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 12.09.2024.

Суддя Г.А. Микульшина