Справа № 156/948/24
Номер провадження: 2/156/304/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 вересня 2024 року Іваничівський районний суд Волинської області у складі: головуючого судді - Комзюк Н.Н., за участю секретаря судового засідання - Киці Л.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Улибіна - Вельгус М.В., 13 серпня 2024 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить розірвати укладений між сторонами шлюб.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 27 серпня 2019 року сторони перебувають у шлюбі. Від даного шлюбу сторони дітей не мають, їх спільне життя не склалось у зв`язку із втратою взаєморозуміння та відчуття любові один до одного, шлюб існує лише формально.

Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 14 липня 2024 року дану цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду у спрощеному порядку з викликом сторін.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до копії свідоцтва серії НОМЕР_1 сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 27 серпня 2024 року Нововолинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Волинській області, актовий запис №233. Дошлюбне прізвище відповідача - « ОСОБА_3 ».

Як зазначає позивач від вказаного шлюбу дітей у них не має. Спільне життя з відповідачем не склалось у зв`язку із втратою взаєморозуміння та відчуття любові один до одного. Шлюб існує лише формально.

Відповідач дані обставини не заперечував, бажання зберегти шлюб не виявив.

Згідно з положеннями ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні об`єктивно встановлено, що подальше спільне життя із збереженням шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відновити своє дошлюбне прізвище позивач не бажає.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст.24 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст.104 СК України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Суд дійшов висновку, що на даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представник позивача просила залишити судові витрати за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76 81, 89, 141, 263 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 27 серпня 2024 року Нововолинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Волинській області, актовий запис №233, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Судові витрати залишити за позивачем - ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп - НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп - НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.Н. Комзюк