Справа № 211/4458/24
Провадження № 2/211/2208/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12 вересня 2024 року м. Кривий Ріг
Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
у складі головуючого судді Костенко Є.К.,
за участю секретаря судового засідання Гоєнко Т.В.
розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
12 липня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Зайка Павло Костянтинович звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що позивач від шлюбу з відповідачем має дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час відповідач проживає окремо, у вихованні дитини та її матеріальному забезпеченні участі не бере. Дитина є хворобливою, потребує занять з психологом. ОСОБА_2 офіційно працевлаштований, здоровий, тому має можливість утримувати доньку. У зв`язку з цим, просить стягнути аліментів на утримання спільної дитини у розмірі 1/2 часткивід усіх доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою суду від 29 липня 2024 року провадження по справі було відкрито та призначено засідання за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали суду письмову заяву, в якій просять цивільну справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просили їх задовольнити.
Відповідач відзив на позов суду не надав, про причину неявки до суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином.
Згідно з вимогами ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав, крім того, відповідач тричі не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов до таких висновків.
Судом встановлено, що 21 квітня 2007 року між позивачем і відповідачем був укладений шлюб, про що Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управлення юстиції Дніпропетровської області зроблено актовий запис №156 (а.с. 9).
У період перебування у шлюбі у позивача та відповідача народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управлення юстиції Дніпропетровської області зроблено 23 вересня 2009 року актовий запис №845. Батьками дитини вказані: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 (а.с. 10).
Дитина живе з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою ЖБК «Схід-16» (а.с. 19).
Спірні правовідносини, пов`язані з утриманням неповнолітньої дитини, належать до сфери регулювання сімейного законодавства, яке підлягає застосуванню при розгляді даного спору.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (надалі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зі ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.
Статтею 182 СК України передбачено, що при встановленні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
При визначенні розміру аліментів суд керується вимогами ч. 2 ст. 182 СК України, яка передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Гарантований розмір аліментів на одну дитину це мінімальний розмір, який сплачує батько чи матір у випадку, коли їхні доходи низькі. А рекомендований розмір це той, який встановлює суд у разі достатності заробітку платника аліментів.
Верховна Рада України Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» збільшила прожитковий мінімум на дітей від 6 до 18 років 3?196 грн.
Таким чином з січня 2024 року мінімальний гарантований розмір аліментів становить для дітей від 6 до 18 років 1 598 грн.
Зі змісту ч. 5 ст. 182 СК України вбачається, що з огляду на фактор кількості дітей, схема розрахунку аліментів становить: на одну дитину 1/4 частку від доходу платника; на двох 1/3 частка, на трьох і більше 1/2 частка.
Однак, суд може враховувати, зокрема, і стан здоров`я та матеріальний стан дитини та платника аліментів, наявність інших дітей та непрацездатних родичів (чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина), права власності (нерухомість, автомобіль тощо), витрати/доходи платника тощо.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що дитина має проблеми зі здоров`ям, що передбачає збільшені витрати на її утримання.
На доведення цієї обставини до позову додано консультаційний висновок спеціаліста КНП «КМЛ №16» КМР від 11 червня 2024 року, виписку з медичної карти стаціонарного хворого педіатричного відділення (ендокринологія) №1108 (а.с. 15-17).
Разом із цим, дані документи свідчать про те, що дитина дійсно перебувала на стаціонарному лікуванні, де їй було встановлено діагноз, з приводу якого вона отримала рекомендації щодо прийому ліків та контролю стану її самопочуття. Зазначені документи не підтверджують розмір витрат, які позивач несе або може понести у майбутньому у зв`язку з лікуванням доньки.
Крім того, позивачем не надано жодних документів, які б підтверджували реальний майновий стан відповідача: документи про працевлаштування та його рівень доходів, відомості про рухоме чи нерухоме майно, що належить на праві приватної власності відповідачу тощо.
За таких обставин, суд вважає, що заявлені позивачем аліменти у розмірі 1/2 частини всіх доходів відповідача є завищеними.
Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки від усіх доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме вимогам ст. 183 СК України.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Датою подачі позову є 12 липня 2024 року.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви, тому згідно з ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 79, 80, 84, 180-183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 10, 12, 19, 141, 263, 265, 273, 280-282, 284, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 12 липня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп. в дохід держави.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст заочного рішення складено 12.09.2024.

Суддя Костенко Є. К