Провадження № 2/522/1132/24
УХВАЛА

10 вересня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої судді Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря Лахматової С.В.,

представника позивачки адвоката Наседкіна О.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири.

Ухвалою суду від 15 вересня 2021 року провадження по справі було відкрито та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с. 46 - 47).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2022 року було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Наседкіна О.І. про направлення судового доручення.

Здійснено окреме доручення до компетентного органу Держави Ізраїль щодо вручення судових документів відповідачу ОСОБА_3 на підставі Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, 1965 року, та окреме доручення щодо отримання за кордоном доказів у цивільних справах, на підставі Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах, 1970 року.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири зупинено до надходження відповіді на судове доручення (а.с. 123 126).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2023 року поновлено провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири та призначено підготовче засідання по справі,у зв`язку з ненаданням представником позивачки офіційного перекладу документів та не можливістю направити судове доручення до компетентного органу Держави Ізраїль (а.с. 127 128).

Ухвалою суду від 12 грудня 2023 року визнано обов`язковою явку в підготовче засідання позивачки (а.с. 133).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2024 року задоволено клопотання представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Наседкіна О.І. про направлення судового доручення.

Здійснено окреме доручення до компетентного органу Держави Ізраїль щодо вручення судових документів відповідачу ОСОБА_3 на підставі Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, 1965 року, та окреме доручення щодо отримання за кордоном доказів у цивільних справах, на підставі Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах, 1970 року.

Зобов`язано позивачку ОСОБА_1 надати до суду, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду: нотаріально засвідчений переклад ухвали про звернення із судовим дорученням від 24.04.2024, позовну заяву та копії всіх документів, що додаються до неї, ухвали про відкриття провадження у справі від 15.09.2021, прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів, запит про міжнародну правову допомогу, що підлягають врученню на іврит або англійську мову. Переклад зазначених документів повинен бути у двох екземплярах.

Витрати, пов`язані з перекладом документів, необхідних для оформлення судом прохання про вручення судових документів за кордоном та запиту про міжнародну правову допомогу, та нотаріальне їх посвідчення покладено на позивачку ОСОБА_1 .

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири зупинено до надходження відповіді на судове доручення. (а.с. 145 148).

23.05.2024 представником позивачки ОСОБА_1 адвокатом Наседкіним О.І., було отримано документи, які підлягали перекладу на іврит або англійську мову для подальшого їх направлення до компетентного органу Держави Ізраїль з офіційним перекладом.

Проте, представником позивача не було надано їх офіційний переклад, у зв`язку з чим ухвалою суду від 28 червня 2024 року поновлено провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири. Призначено підготовче засідання по справі (а.с. 150 151).

У підготовче засідання 10.09.2024 з`явився представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Наседкін О.І.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, з огляду на таке.

За приписами ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм, зокрема хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою.

Згідно з частиною 1 ст. 80 цього Закону у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Як вбачається з матеріалів справи останньою відомою адресою реєстрації відповідача ОСОБА_2 є: АДРЕСА_1 .

Порядок вручення викликів, повідомлень та судових рішень іноземним елементам регулюється Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України), двосторонніми та багатосторонніми міжнародними договорами, ратифікованими Україною.

Відповідно до ч. 1 5 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до ст.19 Закону «Про міжнародні договори» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 496 ЦПК Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 499 ЦПК України судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Судове доручення про надання правової допомоги, процесуальні та інші документи, що до нього додаються, засвідчуються підписом судді, який складає доручення, та скріплюються гербовою печаткою.

Особливості виконання Конвенції про вручення закордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року визначено розділом VI Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України і Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року № 1092/5/54, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.07.2008 року за № 573/15264 (далі - Інструкція).

Пунктами 6.2., 6.3, 6.5., 6.6., 6.7. вказаної Інструкції передбачено, що доручення про вручення документів за кордоном на підставі Конвенції про вручення складається судом чи іншим заінтересованим компетентним органом України у формі прохання, яка установлена Конвенцією про вручення, згідно з додатком 10 до цієї Інструкції. Заповненню підлягають дві частини формуляра - «Прохання» і «Короткий виклад документа». Відповідно до ст. 7 Конвенції про вручення, формуляр обов`язково складається французькою чи англійською мовою чи мовою запитуваної держави, а в разі заповнення українською мовою - обов`язково супроводжується перекладом на одну із зазначених мов. Заповнений формуляр доручення і документи, що підлягають врученню, надсилаються у двох примірниках. У разі, якщо документ підлягає врученню в іноземній державі відповідно до частини першої статті 5 Конвенції про вручення, він має бути складений або перекладений на офіційну мову або одну з офіційних мов запитуваної держави. Суд чи інший компетентний орган України надсилає доручення на підставі Конвенції про вручення до Центрального органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою відповідно до статті 2 цієї Конвенції, напряму.

Відносини між Україною та Державою Ізраїль щодо отримання за кордоном доказів у цивільних справах, регулюються Конвенцією про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах, 1970 року, яка набула чинності для України 21.07.2001 року.

Особливості виконання Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах, 1970 року визначено розділом VIІ Інструкції.

Пунктами 7.2., 7.3 Інструкції передбачено, що доручення про отримання доказів на підставі Конвенції про отримання доказів відповідно до статті 3 цієї Конвенції складається судом України згідно з формою запиту відповідно до додатка 11 та повинно містити: назву запитуючого органу та, якщо можливо, запитуваного органу; ім`я та прізвище (повне найменування) та місце проживання (місцезнаходження) сторін судового розгляду і, у разі потреби, їх представників; характер і предмет судового розгляду та короткий виклад фактичної сторони справи; докази, які потрібно отримати, або інші судові дії, які необхідно виконати. У разі необхідності в дорученні вказуються: імена, прізвища та адреси осіб, яких необхідно допитати; питання, які необхідно поставити допитуваним особам, або факти, щодо яких їх необхідно допитати; документи або інші об`єкти, які необхідно дослідити; особливі прохання, що стосуються отримання свідчень особи; особливі форми, які потрібно застосувати у відповідності до статті 9 Конвенції. Для уникнення плутанини не слід використовувати цифри для позначення місяця у даті. Доручення суду України на підставі Конвенції про отримання доказів надсилається через Мін`юст, який переправляє його центральному органу, визначеному відповідною державою відповідно до статті 2 Конвенції.

З метою належного повідомлення відповідача про дату, час і місце проведення судового засідання та вручення відповідачу копії позовної заяви з додатками судом приймалися ухвали від 12 грудня 2022 року та від 24 квітня 2024 року про здійснення окремого доручення до компетентного органу Держави Ізраїль щодо вручення судових документів відповідачу ОСОБА_3 на підставі Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, 1965 року, та окреме доручення щодо отримання за кордоном доказів у цивільних справах, на підставі Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах, 1970 року.

Крім того, ухвалою суду від 24 квітня 2024 року було зобов`язано позивачку ОСОБА_1 надати до суду, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду: нотаріально засвідчений переклад ухвали про звернення із судовим дорученням від 24.04.2024, позовну заяву та копії всіх документів, що додаються до неї, ухвали про відкриття провадження у справі від 15.09.2021, прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів, запит про міжнародну правову допомогу, що підлягають врученню на іврит або англійську мову. Витрати, пов`язані з перекладом документів, необхідних для оформлення судом прохання про вручення судових документів за кордоном та запиту про міжнародну правову допомогу, та нотаріальне їх посвідчення покладено на позивачку ОСОБА_1 .

23.05.2021 представником позивачки ОСОБА_1 адвокатом Наседкіним О.І., який безпосередньо заявив клопотання про направлення судового доручення, було отримано документи, які підлягали перекладу на іврит або англійську мову для подальшого їх направлення до компетентного органу Держави Ізраїль з офіційним перекладом. Проте, ні в строк встановлений судом в ухвалі суду від 24.04.2024, ні після його спливу, представником позивачки не було надано офіційний переклад документів для направлення судового доручення до компетентного органу Держави Ізраїль. Доказів поважності причин невиконання вимог суду представником позивачки надано не було, як і клопотань щодо продовження процесуального строку для надання витребуваних судом документів від сторони позивача до суду не надходило.

Вказана бездіяльність сторони позивача позбавила суд можливості вчинити дії щодо вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі та копії позову з додатками, що в свою чергу спричинило неможливість для відповідача у справі бути завчасно обізнаним та ознайомленим з позовними вимогами, їх підставами, документами та матеріалами справи, визначитися з правовою позицією по справі та підготувати відповідні аргументи та процесуальні документи на підтвердження своїх міркувань та заперечень.

Такий висновок узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 грудня 2023 року у справі № 910/12042/22.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України встановлено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Неподання витребуваних судом документів перешкоджають подальшому розгляду справи, зокрема, вчиненню дій щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, з`ясуванню питань, визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду; закриття провадження у справі; закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги, що саме позивачка ініціювала даний судовий процес, однак до цього часу не виконала вимоги суду, не надавши без поважних причин витребувані судом документи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду на підставі 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись 9 ч. 1 ст. 257, ст. 260, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири, залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Юлія КОВТУН