Справа № 134/1152/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 вересня 2024 року с-ще Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Кантонистої О.О.

за участю секретаря судового засідання Франко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

26 червня 2024 року адвокат Глушкова О.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить:

- визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , укладений 05 травня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , загальною площею 44,6 кв. м., житловою площею 28,6 кв. м., до складу якого входять: житловий будинок «А», сарай «Б», навіс «б», літня кухня «В», навіс «в», літня кухня «Г», вхідний майданчик «г», погріб «Д», огорожа 30,8 м.п. «1-2».

В обґрунтування позову вказує, що 05 травня 2004 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 було досягнуто домовленість про купівлю-продаж належного останній житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , загальною площею 44,6 кв. м., житловою площею 28,6 кв. м.

Вказане нерухоме майно відповідачка успадкувала після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину по заповіту, виданим державним нотаріусом Крижопільської державної нотаріальної контори 05 травня 2000 року.

На підтвердження домовленості ОСОБА_2 написала розписку від 05 травня 2004 року, якою підтвердила продаж належного їй домоволодіння, а також отримання від ОСОБА_1 у повному обсязі обумовленої суми коштів в розмірі 5 000 грн., що еквівалентно 1 000 доларів США. Крім того, відповідачка зобов`язалася оформити договір купівлі-продажу у тримісячний термін.

Таким чином, між сторонами було погоджено всі істотні умови договору, досягнуто згоди щодо предмета договору, яким є житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , а також відбулося виконання договору.

Після отримання погодженої суми коштів, відповідачка надала позивачці технічний паспорт на будинок та ключі від нього.

З 2004 року по даний час позивачка проживає у спірному будинку, користується ним, несе витрати по утриманню майна, однак, відсутність належно оформленого договору купівлі-продажу перешкоджає їй повною мірою використовувати вказане нерухоме майно.

Протягом останніх кількох років позивачка неодноразово зверталася до відповідачки з приводу нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, на що остання повідомляла, що згодна посвідчити договір у нотаріуса, однак, за станом здоров`я та через відсутність коштів зможе зробити це пізніше.

У 2024 році на замовлення позивачки комунальним підприємством «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_1 , загальною площею 44,6 кв. м., житловою площею 28,6 кв. м., до складу якого входять: житловий будинок «А», сарай «Б», навіс «б», літня кухня «В», навіс «в», літня кухня «Г», вхідний майданчик «г», погріб «Д», огорожа 30,8 м.п. «1-2».

Згідно довідки комунального підприємства «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 10.06.2024 № 527-46, станом на 31 грудня 2012 року згідно архівних даних 17 серпня 1993 року в Тульчинському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № ФЖ-10 під реєстровим номером 1449 зареєстроване свідоцтво № 1462 про право власності від 17.08.1993 року, видане виконкомом Городківської сільської ради на підставі рішення виконкому Крижопільської районної ради № 122 від 21.04.1987 року та рішення виконкому Городківської сільської ради № 9 від 15.07.1987 року.

Таким чином, виявилося, що відповідачка не зареєструвала в Тульчинському бюро технічної інвентаризації право власності на спірне домоволодіння відповідно до свідоцтва про право на спадщину по заповіту від 05 травня 2000 року.

На усні звернення позивачки щодо належного оформлення відповідачкою права власності на успадковане нерухоме майно та укладення договору купівлі-продажу у нотаріуса вона продовжує ухилятися, посилаючись на надумані причини.

Враховуючи викладене, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 28 червня 2024 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 24 липня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання 10 вересня 2024 року сторони не з`явилися.

Представник позивачки - адвокат Глушкова О.І. подала до суду заяву, в якій вказала, що підтримує позов за обставин, викладених в позовній заяві, та просить задовольнити позовні вимоги, а також проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Відповідачка подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає повністю.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 656 Цивільного кодексу України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) подавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

У відповідності до ч. 1 ст. 334 Цивільного кодексу України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Судом встановлено, що 05 травня 2004 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 .

Сторони повністю виконали умови договору купівлі-продажу, оскільки відповідачка ОСОБА_2 (продавець) передала позивачці ОСОБА_1 (покупцю) спірне домоволодіння, а позивачка його прийняла та сплатила за нього кошти в сумі 5 000 грн., що еквівалентно 1 000 доларів США, про що ОСОБА_2 написала розписку від 05 травня 2004 року.

Між сторонами було досягнуто згоди щодо подальшого нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу будинку у тримісячний термін, однак по теперішній час договір належним чином не оформлено.

Судом також встановлено, що відповідачка не зареєструвала в Тульчинському бюро технічної інвентаризації право власності на спірне домоволодіння відповідно до свідоцтва про право на спадщину по заповіту від 05 травня 2000 року.

Вказані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про право на спадщину по заповіту, виданого державним нотаріусом Крижопільської державної нотаріальної контори від 05 травня 2000 року за р.№ 1177, довідкою комунального підприємства «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 10.06.2024 № 527-46.

Згідно даних наявної в матеріалах справи копії технічного паспорту, виготовленого КП «Тульчинське МБТІ» на замовлення позивачки 04 червня 2024 року за результатами технічної інвентаризації будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , будівництво житлового будинку «А» (загальна площа 44,6 кв. м., житлова площа 28,6 кв. м.) здійснено у 1920 році, сараю «Б» - в 1920 році, навісу «б» - в 1993 році, літньої кухні «В» - в 1983 році, навісу «в» - в 1993 році, літньої кухні «Г» - в 1977 році, вхідного майданчика «г» - в 1977 році, погребу «Д» - в 1920 році.

Вартість домоволодіння за даними висновку про оцінку майна, виконану ФОП ОСОБА_4 , станом на 04 червня 2024 року становить 2 500 доларів США, що еквівалентно 101 203,25 грн.

Виходячи з вищевикладеного, ОСОБА_1 позбавлена можливості належним чином оформити договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , тому змушена звернутися до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу спірного домоволодіння від 05 травня 2004 року таким, що відбувся, та визнання за нею права власності на вказане нерухоме майно.

З письмової розписки ОСОБА_2 від 05 травня 2004 року слідує, що сторони домовилися щодо істотних умов договору купівлі-продажу та відбулося їх повне виконання. Позивачка (покупець) сплатила відповідачці (продавцю) кошти в повному обсязі, а відповідачка передала позивачці предмет договору купівлі-продажу.

За таких обставин між сторонами фактично було укладено договір купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

В ч. ч. 2, 4 ст. 639 Цивільного кодексу України зазначено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Правові наслідки недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення договору визначені в ст. 220 Цивільного кодексу України, згідно вимог якої такий договір є нікчемним. Згідно ч. 2 вказаної статті Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Враховуючи те, що відповідачка ОСОБА_2 фактично ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, відповідно до ст. 220 Цивільного кодексу України суд може визнати такий договір дійсним.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , укладений 05 травня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , загальною площею 44,6 кв. м., житловою площею 28,6 кв. м., до складу якого входять: житловий будинок «А», сарай «Б», навіс «б», літня кухня «В», навіс «в», літня кухня «Г», вхідний майданчик «г», погріб «Д», огорожа 30,8 м.п. «1-2».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя