Справа №333/9370/23
Пр. № 2-др/333/20/24
03 вересня 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: Наумової І.Й.,
за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,
представниці позивача: ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжя, заяву ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «НОВОКУЗНЕЦЬКА 28-А» про ухвалення додаткового рішення, заявлене у цивільній справі за позовом ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «НОВОКУЗНЕЦЬКА 28-А» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, б. 28-а), до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості, -
В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебувала дана цивільна справа.
Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2024 р. у цій справі позовні вимоги ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «НОВОКУЗНЕЦЬКА 28-А» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволені. Також вирішено питання щодо стягнення з відповідача витрат на сплату судового збору.
Позивачем дане судове рішення отримано в електронному кабінеті 09.04.2024 р.
22.04.2024 р. до суду найшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на правничу допомогу по даній справі, оскільки судом не вирішено дане питання під час ухвалення вищевказаного судового рішення. В своїй заяві позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 4150 грн. До заяви додані платіжні доручення про сплату позивачем коштів на дану суму адвокату Волкову Ю.О. До заяви не додано підтвердження про направлення заяви про ухвалення додаткового рішення відповідачу.
В судовому засіданні представниця позивача підтримала дану заяву та просила її задовольнити.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, з урахуванням положень ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся. Враховуючи положення ст. 270 ЦПК України, його неявка не перешкоджає розгляду цієї заяви.
Вислухав пояснення представниці позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у справі необхідно постановити додаткове рішення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, в тому числі питання про те, як розподілити між сторонами судові витрати.
В позові позивачем були заявлені вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 1700,00 грн. На підтвердження своїх вимог до позову додано договір про надання правничої допомоги №02/10-ОСББ/28-А від 03.10.2023 р. та додаток №1 до нього від 02.10.2023 р., укладений між позивачем та адвокатом Волковим Ю.О. Відповідно до якого сторони погодили виплату суми гонорару за надання адвокатом правової допомоги у справі за позовом ОСББ «Новокузнецька-28» до ОСОБА_2 у розмірі 3400 грн., при цьому наведений розрахунок на суму 1700,00 грн., зокрема по 100 грн. за складання претензії та отримання додаткових доказів та 1500,00 грн. за складання позову. Виплата гонорару авансом здійснюється у розмірі 1700,00 грн.
Дана вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розміру 1700,00 грн. не вирішена судом при ухваленні вищевказаного судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що є підстави для ухвалення додаткового рішення по справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
До ухвалення у справі, яка розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, позивачем не заявлялось про надання додаткових доказів щодо витрат на правову допомогу, окрім вищевказаного договору про правову допомогу, доданого до позову.
З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що надані позивачем до заяви про ухвалення додаткового рішення копії платіжних доручень про оплату послуг адвоката Волкова Ю.Д., з урахуванням положень ст. 126 ЦПК України, які до того ж не направлялися позивачем відповідачу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 183 ЦПК України, залишаються без розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Судові витрати складаються також з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).
Згідно з положенням частини другої статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
За змістом статті 137 ЦПК України, для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З огляду на зазначене, положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.
Позивачем, до ухвалення судом рішення у цій справі, на підтвердження заявлених у позові витрат не надано належних доказів, зокрема: детального опису виконаних робіт із зазначенням витраченого часу на кожну правничу послугу, а також доказів на підтвердження оплати цих послуг, яка (відповідно до умов договору) має здійснюватися шляхом авансування.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню в зв`язку з їх необґрунтованістю.
Керуючись ст.ст.3,12,13,81,263-265,270, 352,354 ЦПК України, суд, -
Заяву ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «НОВОКУЗНЕЦЬКА 28-А» про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення по цій справі.
Заявлені вимоги ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «НОВОКУЗНЕЦЬКА 28-А про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя: І.Й.Наумова