КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/8462/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою адвоката Будової Наталії Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21 листопада 2023 року, ухвалене під головуванням судді Шум Л.М.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, -

встановив:

У вересні 2023 року до суду звернулась ОСОБА_2 із позовом про збільшення розміру аліментів на дитину.

Позовні вимоги мотивує тим, що у період з 27 вересня 2008 року по 29 травня 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1 .

Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 29 травня 2013 року стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки щомісяця в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн на місяць, починаючи з 22 березня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вказує, що відповідач після ухвалення судового рішення сплачував аліменти на дитину, проте з 2013 року визначеної судом суми аліментів не вистачає. Потреби дитини з віком розширились. Витрати на навчання, розвиток та на загальний рівень життя дитини збільшились.

Зазначає, що дитина фактично перебуває на повному утриманні матері.

Вказує, що матеріальне становище позивачки за останній час погіршилось у зв`язку із місцем роботи позивачки із меншою оплатою праці.

Зауважує, що ОСОБА_1 у власності має земельну ділянку площею 0,16 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. На вказаній ділянці ОСОБА_1 побудував будинок, що вказує на покращення матеріального становища відповідача.

Мотивуючи наведеним, просить збільшити розмір аліментів з ОСОБА_1 до розміру 2833,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 21 листопада 2023 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 22 вересня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Будовою Н.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків, викладених у рішення суді обставинам справи.

Вказує, що на позивача у справі про збільшення розміру аліментів повинен покладається обов`язок доведення покращення матеріального стану відповідача, яке, як наслідок, може бути підставою для перегляду розміру аліментів з подальшим його збільшенням. Проте, ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів того, що у ОСОБА_1 після ухваленого в 2013 році судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання доньки виникли обставини, за яких з`явились підстави для збільшення розміру аліментів.

Зазначає, що на теперішній час у ОСОБА_1 значно погіршився стан здоров`я та він потребує посиленого лікування, постійного прийому ліків. Крім того, ОСОБА_1 доглядає за своєю матір`ю ОСОБА_4 , інвалідом 2 групи, яка також потребує посиленого лікування та прийому дороговартісних ліків.

Вказує, що матеріальне становище відповідача погіршилось. ОСОБА_1 офіційно не працевлаштований, не має стабільного доходу, заробляє на підробітках різноробочим та отримує мінімальний дохід. У зв`язку із погіршенням стану здоров`я має труднощі із працевлаштуванням. Надано відомості про відсутність будь-якого доходу у відповідача.

Уважає рішення суду незаконним у зв`язку із тим, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог. У позові ОСОБА_2 просила установити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, натомість суд ухвалив стягувати аліменти у частці від доходу відповідача, хоча такий спосіб стягнення аліментів не заявлявся.

Уважає твердження позивачки про те, що ОСОБА_1 нібито не приймає участі у додаткових витратах на дитину безпідставними та такими, що не свідчать про наявність підстав для збільшення розміру аліментів. Вказує, що відповідач з народження дитини по теперішній час постійно приймає участь у вихованні та утриманні дитини, донька часто відвідує батька, періодично з ним проживає, відповідач приймає участь у додаткових витратах на дитину.

Зазначає, що відповідач був позбавлений на доступ до правосуддя у зв`язку із неповідомленням останнього про розгляд справи. Судова кореспонденція для ОСОБА_1 не направлялась на поштову адресу, за якою зареєстрований відповідач.

Уважає, що справу розглянуто Святошинським районним судом міста Києва з порушенням статті 27 ЦПК України, оскільки відповідач зареєстрований в м. Городище Черкаської області, відтак справу мав розглядати Городищенський районний суд Черкаської області.

Мотивуючи наведеним, просить рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21 листопада 2023 року скасувати ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольнивши позовні вимоги частково, суд першої інстанції вказав, що оскільки на утриманні у відповідача інших дітей не має, то суд може збільшити розмір аліментів на дитину.

Суд вказав, що оцінюючи матеріальний стан сторін, їх сімейний стан (відповідач мешкає окремо від дитини, позивачка мешкає разом із дитиною, яка потребує догляду, опіки, тощо), та враховуючи, те, що відповідних доказів на обґрунтування стягнення аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 тисяч гривень та доказів того, що відповідач отримує достатній дохід позивачкою не надано, а тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Колегія суддів не може погодитися в повній мірі із висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

Згідно даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.17)

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 29 травня 2013 року шлюб, зареєстрований 27 вересня 2008 року (актовий запис №130) між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , розірвано. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 щомісяця в твердій грошовій сумі у розмірі 450,00 грн на місяць, починаючи з 22 березня 2013 року до досягнення донькою повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 щомісяця додаткові витрати у сумі 150,00 грн на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 до досягнення дитиною повноліття (а.с.11-14).

Згідно даних свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 08 листопада 2019 року змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.18).

Зі змісту рішення Данилівської сільської ради Васильківського району Київської області №3874 від 21 травня 2010 року «Про надання земельної ділянки від будівництво житлового будинку ОСОБА_1 » убачається, що цим рішенням ОСОБА_1 надано у власність земельну ділянку площею 0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 (а.с.8).

За даними довідки Філії «МХП Логістика» ПрАТ «МХП» №06/3 від 06 вересня 2023 року ОСОБА_2 працювала на посаді фахівець з внесення первинних даних у Філії у період з 06 липня 2022 року по 03 березня 2023 року та за вказаний період отримала дохід за вирахуванням утриманого: липень 2022 року - 12213,00 грн; серпень 2022 року - 14679,92 грн; вересень 2022 року - 16041,10 грн; жовтень 2022 року - 12526,43 грн; листопада 2022 року - 17824,07 грн; грудень 2022 року - 15274,41 грн; січень 2023 року - 15814,59 грн; лютий 2023 року - 15339,24 грн; березень 2023 року - 24645,55 грн. Сумарний дохід ОСОБА_2 за вказаний період за вирахуванням становив 144358,31 грн (а.с.15).

Згідно даних довідки ТОВ «Компанія «ТРАНСПЕЛЕ» від 12 вересня 2023 року убачається, що ОСОБА_2 працює в товаристві з 03 квітня 2023 року по даний момент на посаді бухгалтер. Сумарний дохід ОСОБА_2 за період з 03 квітня 2023 року по 31 серпня 2023 року за вирахуванням утриманого склав 29885,62,00 грн, а саме: квітень 2023 року - 5735,62 грн; травень 2023 року - 6037,50 грн; червень 2023 року - 6037,50 грн; липень 2023 року - 6037,50 грн; серпень 2023 року - 6037,50 грн (а.с.16).

Відповідно до даних довідки №8 від 05 січня 2024 року, виданої Городищенською міською радою, ОСОБА_1 здійснює догляд та надає допомогу своїй матері ОСОБА_4 , інваліду 2-гої групи, ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 38).

З виписки із медичної карти стаціонарного хворого №7953 убачається, що ОСОБА_1 з 30 березня 2023 року по 03 квітня 2023 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом конкремент в/3 правого сечоводу. Стенд правого сечоводу (а.с.40).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору убачається, що за період з 1 кварталу 2023 року по 3 квартал 2023 року інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору ОСОБА_1 в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків відсутня (а.с. 44).

Відповідно статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною 5 статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним із основоположних обов`язків батьків відповідно законодавства України та моральних засад суспільства є їхній обов`язок утримувати дитину. Утримання полягає в забезпеченні дитині розвитку та зростання з метою підготовки до дорослого самостійного життя. В окремих випадках, наприклад, у зв`язку із станом здоров`я дитини, батьки також зобов`язані докладати і інших зусиль та додаткових витрат з метою забезпечення благополуччя дитини, викликаних особливостями її стану здоров`я.

Частинами 1-3 статті 181 СК України визначено наступне:

1. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

2. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

3. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно статті 182 СК України:

1. При визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

3. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Статтею 183 СК України передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, статтею 184 СК України - визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є граничною межею, нижче якої розмір аліментів не може визначатися, а присудження аліментів у такому розмірі є крайнім заходом, який має ураховувати матеріальне становище батьків і дитини, а також їхній стан здоров`я.

Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я кого із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній грошовій сумі та навпаки). Отже у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (статті 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в частині порушення правил підсудності, апеляційний суд виходить із такого.

Статтею 27 ЦПК України установлено загальне правило територіальної підсудності цивільних справ за зареєстрованих у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача фізичної особи.

Разом з тим, цивільне процесуальне законодавство визначає кілька видів територіальної юрисдикції (підсудності), серед яких є підсудність справ за вибором позивача (так звана альтернативна підсудність).

Позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача (частина 1 статті 28 ЦПК України).

Згідно Інформації про задеклароване / зареєстроване місце проживання особи, надане Відділом з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб Святошинської РДА позивачка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.22).

Отже, підсудність розгляду цієї справи Святошинському районному суду міста Києва дотримана.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині неналежного повідомлення відповідача про розгляд справи, колегія суддів установила таке.

Відповідно до змісту позовної заяви місцем проживання відповідача зазначено: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини 6 статті 187 ЦПК Україна у разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Установлено, що матеріали справи не містять запиту суду першої інстанції до відповідного органу реєстрації місця проживання та місця перебування щодо встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 2 статті 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У разі відсутності в адресата електронного кабінету судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки (частина 1 статті 130 ЦПК України).

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 25 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 25).

Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками направлено відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.26).

Відповідно до даних конверта за трек №202, такий повернувся на адресу суду без вручення. Причини повернення не зазначені.

21 листопада 2023 року ухвалено оскаржуване рішення.

Установлено, що матеріали справи не містять відомостей про повідомлення ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі та її розгляд у суді першої інстанції.

Відтак, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги в частині не повідомлення відповідача про розгляд справи, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення відповідно до пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України.

Вирішуючи спір по суті, колегія суддів враховує таке.

Звертаючись до суду із позовом позивачка просила суд збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 29 травня 2013 року у справі №760/6081/13-ц, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі 2 833,00 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття.

Мотивуючи часткове задоволення позову, суд першої інстанції вказав, що відповідних доказів на обґрунтування стягнення аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 тисяч гривень та доказів того, що відповідач отримує достатній дохід позивачкою не надано. Разом з тим, позивачкою визначено розмір аліментів, який вона просить стягнути, 2833 грн (а не 5000 грн).

Окрім того, за змістом статті 192 СК України зміна розміру аліментів, визначена за рішенням суду або домовленістю між батьками, може мати місце не лише у зв`язку із зміною матеріального або сімейного становища платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, але і в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У цій справі установлено, що розмір аліментів у сумі 450 грн на місяць визначено за рішенням суду від 29 травня 2013 року.

Очевидно, що зі спливом понад 10 років змінились потреби дитини та вказана сума не може забезпечити дитині, 2009 року народження, рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Ураховуючи, що за частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, апеляційний суд уважає, що розмір аліментів слід збільшити до суми 2833,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доказів на підтвердження того, що такий розмір аліментів на утримання дитини є для відповідача надмірним тягарем, матеріали справи не містять.

Щодо вимог позовної заяви про збільшення розміру аліментів з дня пред`явлення позову, колегія суддів враховує таке.

Відповідно до абзаців 1, 4 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Аналіз наведеного дозволяє зробити висновок, що аліменти у новому розмірі (у разі їх збільшення чи зменшення) мають стягуватися з дня набрання рішення законної сили, а не з дня пред`явлення позову до суду, як просила позивачка.

З огляду на наведене, вимоги позову задовольняються частково.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Ураховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору за звернення до суду із цим позовом, з ОСОБА_7 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі

1 073,60 гривень.

Відповідно до статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Будової Наталії Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21 листопада 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення такого змісту.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, стягнутих рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 29 травня 2013 року у справі №760/6081/13-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2 833,00 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим судовим рішенням законної сили.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 29 травня 2013 року у справі №760/6081/13-ц за позовом за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, в частині стягнення аліментів у розмірі 450,00 гривень, припинити з дня набрання законної сили цим рішенням та повернути виконавчий лист до суду після завершення виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1 073,60 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова