Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Ковальчук Т.А.

при секретарі судового засідання Хорольській І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Магдалинівська селищна рада Новомосковського району Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2024 року заявник звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

У своїй заяві посилається на те, що згідно рішення сесії Почино-Софіївської сільської ради № 22 від 06.01.2011 року, йому було передано у приватну власність присадибну ділянку площею 0,1409 га в АДРЕСА_1 .

На підставі рішення, ОСОБА_1 отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯК № 008178, зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00793 від 26.07.2012р.

Так, в Державному акті на право власності на земельну ділянку цільове призначення земельної ділянки помилково вказано «для ведення особистого селянського господарства», тоді як на вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок з господарськими спорудами, і дійсне цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального житлового будівництва.

Перед отриманням Державного акту, Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність. Згідно технічної документації, цільове призначення земельної ділянки вказано «для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва».

При затвердженні проекту землеустрою Почино-Софіївською сільською радою, цільове призначення переданої йому у власність земельної ділянки, площею 0,1409 га було помилково вказано «для ведення особистого селянського господарства», що не відповідало заява ОСОБА_1 , проекту землеустрою, що був затверджений рішенням.

Тому заявник змушений звертатися до суду та прохає встановити факт належності правовстановлюючого документу.

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Пономаренко О.Л. в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та прохав їх задовольнити.

Від представника заінтересованої особи надійшла заява, в якій прохають суд розглядати справу без участі представника заінтересованої особи, проти заяви не заперечували.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Державний акт на право власності на землю Серії ЯК № 008178, видано громадянину ОСОБА_1 , який мешкає АДРЕСА_2 , що на підставі рішення сесії Почино-Софіївської сільської ради від 06.01.2011 р. № 22, є власником земельної ділянки площею 0,1409 га у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00793 від 26.07.2012 року (а. с. 8).

Згідно Витягу про державну реєстрацію прав (а. с. 7), ОСОБА_1 є власником житлового будинку, господарських будівель, споруд за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину ВРВ № 895826 (а. с. 6).

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, в якому вказано категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, вид цільового призначення - для ведення особистого селянського господарства (а. с. 10-15).

До матеріалів справи додано технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 16-30).

Відповідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Частина 2 ст. 317 Цивільного кодексу України, встановлює, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, про батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки прізвищ, імені, по батькові, або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Судом встановлено, що земельна ділянка, дійсно передана ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 5-13, 77, 78, 81-83, 141, 209, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯК № 008178, площею 0.1409 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00793 від 26.07.2012 року Почино-Софіївською сільською радою на ім`я ОСОБА_1 , якому надана у власність земельна ділянка, площею 0.1409 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, Серія ЯК № 008178, зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00793 від 26.07.2012 року.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.А.Ковальчук