ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1464/24 Справа № 705/3924/24
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

10 вересня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіСіренко Ю.В., Гончар Н.І.
секретар Широкова Г.К.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , як особи, яка не брала участі у розгляді справи, однак питання про права та обов`язки якої вирішено судом, на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08.07.2024 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08.07.2024 у даній справі позовні вимоги задоволено та ухвалено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу та на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.07.2024 до досягнення ними повноліття.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у розгляді справи, однак про права та обов`язки якої судом вирішено питання, подала 06.08.2024 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням відмовити у задоволенні позову. Скаржник зазначає, що оскаржуваним рішенням суд вирішив питання про права та обов`язки малолітньої ОСОБА_6 , яка є донькою відповідача ОСОБА_3 , про наявність якої суду у справі повідомлено не було. так рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 15.09.2022 з ОСОБА_3 стягнуто на користь скаржника аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , в розмірі 5000,00 грн. щомісячно.

Скаржник вважає, що оскаржуване рішення дає відповідачу підстави вимагати перегляду розміру аліментів, що стягуються на доньку скаржника. Суд у рішенні не надав оцінку тому, що сторони у справі проживають разом, жодного спору щодо утримання дітей не мають, не обґрунтував, чому на 2-х дітей стягнуто 50% доходу платника аліментів, а не усього 1 / 3 частину доходу, та наявність ще однієї дитини у відповідача. Оскаржуване рішення ухвалено з поспіхом, у надшвидкі строки.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Вирішуючи питання про можливість розгляду по суті зазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в цій справі, апеляційний суд враховує таке.

У статті 129 Конституції України у числі основних засад судочинства зазначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та всіх судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина. Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ЄСПЛ зазначав, що право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (§ 22, рішення ЄСПЛ у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03).

Реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

На відміну від оскарження судового рішення учасниками справи, особа, яка не брала участі у справі, має довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Разом із тим, судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та ухвалення рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах, або рішення впливає на права та обов`язки такої особи.

Пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

У постановах ВС від 01.08.2019 в справі №412/1277/2012 та від 26.02.2020 у справі №619/134/17 зроблено висновок, що у разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки саме цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги (постанова Верховного Суду від 11.07.2018 у справі №911/2635/17).

За обставин цієї справи скаржник вважає, що рішенням суду вирішено питання про право її та відповідача ОСОБА_3 доньки на отримання від нього аліментів, оскільки відрахування аліментів згідно оскаржуваного рішення впливатиме на можливість їх платника проводити сплату коштів на утримання доньки скаржника у раніше визначеному судом розмірі (5000,00 грн. щомісячно).

За міркуваннями скаржника, вказана обставина свідчить про вирішення судом у цій справі питання про її права та обов`язки.

Проте, судом у рішенні від 08.07.2024 у цій справі ні в мотивувальній частині, ні в резолютивній не зазначено про надання оцінки праву доньки скаржника на матеріальне утримання від ОСОБА_3 у вказаній вище сумі та питань про такі права судом не вирішено.

Більше того, відповідач ОСОБА_3 при розгляді даної справи №705/3924/24 про стягнення з нього аліментів відповідного розміру, визнаючи позовні вимоги повністю, не вказував суду про наявність у нього ще одного утриманця, відтак, сплата аліментів на користь скаржника за іншим судовим рішенням при розгляді цієї справи оцінки не зазнала. Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням вищевикладеного правового регулювання та встановлених фактичних обставин справи, апеляційний суд констатує, що скаржник не довела вирішення оскаржуваним рішенням питань про її права та обов`язки.

Згідно п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд констатує, що питання про права, свободи, інтереси та обов`язки скаржника судом першої інстанції у цій справі не розглядалося та не вирішувалось, що є підставою для закриття апеляційного провадження. Таким чином право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції в цій справі у ОСОБА_1 відсутнє.

Інші апеляційні доводи скаржника правильності таких висновків апеляційного суду не спростовують, адже не підтверджують вирішення судом в оскаржуваному рішенні питання про свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 .

Апеляційний суд враховує, що ЄСПЛ виходить із поваги до правила res judicata як принципу остаточності судових рішень, відповідно до якого повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають використовуватися для виправлення фундаментальних судових помилок під час здійснення правосуддя, а не для нового розгляду справи. Перегляд справи не може розглядатися як замаскована апеляція, а сама лише можливість існування двох поглядів на предмет не є підставою для повторного розгляду справи (п.52 рішення від 24.07.2003 у справі «Ryabykh v. Russia»).

Керуючись п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08.07.2024 у даній цивільній справі.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з дня постановлення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повний текст ухвали складено 11.09.2024.

Суддя-доповідач

Судді