Справа № 346/4038/24
Провадження № 2-др/346/20/24
16 вересня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі головуючого судді Сольського В. В.
з участю секретаря судового засідання Біди Ю.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Коломия заяву Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
29.08.2024 року представником позивача, адвокатом Оліградським М.В. подано до суду вказану заяву, у якій останній просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу, обґрунтовуючи її тим, що в провадженні Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області перебувала вищевказана справа. Тому представник позивача, посилаючись на положення ст. 137, ч.8 ст. 141 ЦПК України, просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідачки 3 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій заяві просив розгляд проводити без виклику сторін.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась та не повідомила про причини своєї неявки, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення з огляду на наступне.
Згідно з вимогами ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченомустаттею 270 цього Кодексу.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з положеннями ч.4 вказаної статті у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.08.2024 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 задоволено, стягнено з останньої на користь позивача заборгованість 8 652 гривень 50 копійок збитків завданих внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії.
Однак, при ухваленні рішення за вказаним позовом не вирішено питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, докази про розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, направлені стороною позивача до суду, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити в справі додаткове рішення в цій частині.
У заяві, адресованій суду від 26.08.2024 року представником позивача було зазначено, що докази судових витрат, повязаних з розглядом справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення.
Відповідно п.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюються судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, розрахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас, за змістом ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Судувід 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження№ 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.
Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано копію договору про надання правової допомоги від 02.01.2024 року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; копію довіреності; копію акту від 27.08.2024 року; копію квитанції (платіжної інструкції) від 27.08.2024 року.
Судом встановлено, що 02.01.2024 року між Приватним акціонерним товариством «Прикарпаттяобленерго» та адвокатом Оліградським Мирославом Васильовичем укладено договір про надання правової допомоги.
Відповідно до акту приймання-передачі послуг за договором про надання правової допомоги від 02.01.2024 року вбачається, що адвокат Оліградський М.В. надав Приватному акціонерному товариству «Прикарпаттяобленерго» юридичні послуги на загальну суму 3 500 грн., в яку включається: збір документів, аналіз та вивчення матеріалів цивільної справи (1 година, вартість 700 грн.); складання позовної заяви (2 години, вартість 700 грн.); складання процесуальних заяв (1 година, вартість 7 00 грн.); участь адвоката у судових засіданнях суду першої інстанції (1 година, вартість 700 грн.).
Виходячи з предмету та підстав даного позову, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, виходячи також із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених відповідачем витрат, розрахунок витрат на професійну правничу допомогу є дещо завищеним, враховуючи що адвокат Оліградський М.В. не брав участі у жодному судовому засіданні, суд вважає за необхідне обмежити розмір заявлених позивачем до стягнення витрат до 2 800 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 133, 137, 141, ч. 2 ст.247, ст.ст. 246, 270, 354 ЦПК України, суд,-
Заяву представника Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 346/4038/24 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» 2 800 (дві тисячі вісімсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручено у день його ухвалення, має право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого рішення суду.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , жителька АДРЕСА_1 .
Суддя: Сольський В. В.