Провадження № 2/712/2315/24
Справа № 712/6567/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ГАНДЖА В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (адреса: м. Київ, вул. Мечнікова 3, офіс 306) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 06 травня 2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_2 уклали договір про надання фінансових послуг № 210 «Стандартний».

Позов мотивовано тим, що вказаний договір укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» зобов`язалося надати відповідачу кредит в сумі 4 000 грн., строк кредитування 1 рік, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту, та збільшенням процентної ставки, починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту.

06.05.2021 року на підставі укладеного договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надало відповідачу грошові кошти в сумі 4 000 грн., перерахунок яких здійснило Товариство з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «Вей Фор Пей» згідно договору про організацію переказів грошових коштів, укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ ФК «Вей Фор Пей».

01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за договором про надання фінансових послуг від 06.04.2021 року № 604, укладеним з відповідачем. ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за договором про надання фінансових послуг позивачу згідно договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року № 10-03/2023/01.

Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, однак не виконував умови договору, тому у нього виникла прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості відповідача за договором становить 40 281 грн., з яких: 4 000 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 36 281 грн. заборгованість за процентами.

У зв`язку з цим, просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» вищезазначену заборгованість, витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу в сумі 13 000 грн.

27 червня 2024 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, у позовній заяві просив про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та пояснив, що будь-яких кредитних коштів не отримував від зазначеної у позові фінансової установи, жодних договорів не підписував. 04 травня 2021 року невідомі особи викрали в нього рюкзак, в якому знаходилися два мобільні телефони, банківські картки АТ «ПриватБанк» та документи, про що написав заяву до поліції. Вважає, що невідомі особи, скориставшись його паспортом та мобільним телефоном оформили кредитний договір. Крім того, згідно паспорту його прізвище правильним є « ОСОБА_3 », а не « ОСОБА_2 », як зазначено в позовній заяві.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Як встановлено в судовому засіданні, 06 травня 2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_2 уклали договір про надання фінансових послуг № 210 «Стандартний».

Вказаний договір укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» зобов`язалося надати відповідачу кредит в сумі 4 000 грн., строк кредитування 1 рік, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту, та збільшенням процентної ставки, починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту.

06.05.2021 року на підставі укладеного договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надало відповідачу грошові кошти в сумі 4 000 грн., перерахунок яких здійснило Товариство з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «Вей Фор Пей» згідно договору про організацію переказів грошових коштів, укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ ФК «Вей Фор Пей».

01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за договором про надання фінансових послуг від 06.04.2021 року № 604, укладеним з відповідачем. ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за договором про надання фінансових послуг позивачу згідно договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року № 10-03/2023/01.

Позивач у своєму позові зазначає, що відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, однак не виконував умови договору, тому у нього виникла прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості відповідача за договором становить 40 281 грн., з яких: 4 000 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 36 281 грн. заборгованість за процентами.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що вищевказаного кредитного договору не підписав та кредитних коштів не отримував. 04 травня 2021 року невідомі особи викрали в нього рюкзак, в якому знаходилися два мобільні телефони, банківські картки АТ «ПриватБанк», з яких в подальшому були зняті грошові кошти, та документи, про що написав заяву до поліції, що підтвердженого Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.05.2021 року (номер кримінального провадження 0000907). Вважає, що невідомі особи, скориставшись його паспортом та мобільним телефоном оформили кредитний договір. При цьому, на дату оформлення кредитного договору навіть не мав електронної пошти, оскільки мобільний телефон був старої моделі та не підтримував функцію її наявності. Тому фізично не міг оформити договір в електронній формі.

Крім того, згідно паспорту громадянина України виданого 04 червня 2021 року його прізвище правильним є « ОСОБА_3 », а не « ОСОБА_2 », як зазначено в позовній заяві.

Разом з цим, у всіх документах, що додані до позовної заяви, прізвище позичальника зазначено як « ОСОБА_2 ».

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, матеріали справи містять лист ТОВ ФК «Вей Фор Пей» від 08.04.24, в якому зазначено про перерахування коштів, однак в зазначеному листі відсутні відомості про особу, якій такі кошти перераховані. Первинні документи про видачу/зарахування коштів позивачу на виконання кредитного договору у справі відсутні.

Крім того, в п. 1.2 кредитного договору зазначено, що кредит надається на строк, зазначений у анкеті-заяві та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Однак позивачем не надано суду вище вказаного графіку платежів, відтак оцінити всі умови договору в їх сукупності немає можливості.

Оскільки обов`язок з доказування заявлених обставин покладається на ту сторону, яка їх стверджує, тому з вище викладеного випливає, що позивачем не доведено обставин, на які він посилається в позовній заяві, щодо повного змісту кредитного договору і факту видачі кредитних коштів саме відповідачу (належного виконання кредитором своїх зобов`язань за договором).

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню при ухваленні судового рішення (чч.1, 2 ст.77 ЦПК України ).

Згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, позивачем не надано достатніх доказів на обґрунтування заявлених ним позовних вимог саме до відповідача, в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.12-13,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 526, 625, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» у задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст судового рішення складено 12 вересня 2024 року.