У х в а л а

6 вересня 2024 року

м. Київ

Справа № 759/7075/22

Провадження № 61-3801ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржник), яку від його імені подав адвокат Шевченко Ігор Леонідович (далі - адвокат),

на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 18 вересня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 січня 2024 року

у справі за позовом скаржника до ОСОБА_2 (далі - відповідачка) про повернення безпідставно набутого майна та

в с т а н о в и в :

1. У червні 2022 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій із урахуванням зміни предмета позову просивстягнути на його користь 1 056 101,86 грн. Мотивував так:

- позивач уклав із його племінником - ОСОБА_3 (далі - племінник) - усний договір доручення, за умовами якого племінник взяв на себе зобов`язання у разі, якщо з позивачем щось станеться, розпорядитись його коштами, накопиченим за життя, шляхом передачі частини заощаджень дружині, частину витратити на поховання, а решту заощаджень - залишити собі;

- 15 липня 2019 рокуна виконання тієї домовленості позивач зняв з власного депозитного рахунку 11 422,99 доларів США, з яких 1 422,99 доларів США вніс на свій новий депозитний рахунок, а 10 000,00 доларів США передав племіннику, які той одразу зарахував на відкритий того ж дня депозитний рахунок;

- 12 листопада 2019 року позивач передав племіннику 10 970,33 доларів США, які того дня були зараховані на депозитний валютний рахунок останнього.

- на виконання договору доручення позивач передав племіннику 1 056 101,86 грн;

- 27 вересня 2021 року племінник помер, внаслідок чого зобов`язання останнього щодо вчинення дій із розпорядження коштами позивача припинились згідно з пунктом 3 частини першої статті 1008 ЦК України. Тому кошти, які позивач передав, слід повернути, бо племінник не набув на них право власності; юридичної підстави для безоплатного набуття права власності на валютні цінності немає;

- оскільки дружина племінника (відповідачка) не виконала вимоги позивача про повернення коштів, слід їх стягнути у судовому порядку.

2. 18 вересня 2023 року Святошинський районний суд міста Києва ухвалив рішення, згідно з яким у задоволенні позову відмовив.

3. 24 січня 2024 року Київський апеляційний суд прийняв постанову (повний текст складений 7 лютого 2024 року), згідно з якою залишив без змін рішення суду першої інстанції.

4. 14 березня 2024 року адвокат в інтересах скаржника сформував у системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. № 9019/1/220-24 від 15 березня 2024 року), текст якої оформив як додаток. Просить поновити строк на касаційне оскарження, скасувати зазначені судові рішення та спрямувати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

5. 27 травня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення тієї ухвали. Скаржник мав вказати дату отримання оскарженої постанови, додатково обґрунтувати поважність причини пропуску строку на касаційне оскарження, надати суду документ про сплату судового збору у зазначеному розмірі або належні документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону, а також копії зазначених документів відповідно до кількості учасників справи.

6. 14 червня 2024 року адвокат в інтересах скаржника подав заяву про усунення недоліків касаційної скарги, в якій додатково обґрунтував поважність причини пропуску строку на касаційне оскарження. Підтвердив те, що оскаржену постанову апеляційний суд відправив 13 лютого 2024 року, і того ж дня адвокат її отримав.

7. Касаційну скаргу обґрунтував так:

- суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норми права без урахування висновку щодо застосування цих норм, викладеного у постановах:

Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 873/11/21, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 листопада 2022 року у справі № 171/2639/18, згідно з яким кредитор може заявити вимогу безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений статтею 1281 ЦК України, приймає вимоги кредиторів спадкодавця;

Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року у справі № 522/5924/17, згідно з яким неправильними є висновки судів попередніх інстанцій про те, що заява банку не є вимогою у розумінні статті 1281 ЦК України, бо не пред`явлена до спадкоємців боржника, а її зміст має інформаційний характер; за змістом статті 1281 ЦК України допускається два способи пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців: безпосередньо й опосередковано (через нотаріуса); обрання певного способу є правом кредитора, яке він реалізовує на власний розсуд; законодавство не передбачає форму та зміст вимог кредитора, а на нотаріуса не покладений обов`язок перевіряти обґрунтованість вимог;

- суд порушив норми процесуального права, коли не дослідив зібрані у справі докази, зокрема: договори вкладу (депозиту) племінника в АТ «Ощадбанк» та заяви скаржника про видачу готівки, датовані тими ж днями, що і дати зарахування коштів на рахунки племінника; опитувальник фізичної особи АТ «Ощадбанк» (т. 1, а. с. 213), у якому підтверджене джерело походження коштів на рахунках племінника; знімки екрана зі сторінок Google Maps, що підтверджують відвідування відділень АТ «Ощадбанк» за домовленістю зі скаржником; судові повістки про виклик свідків, у яких не вказане АТ «Ощадбанк» як місце їхньої роботи; протокол судового засідання від 18 вересня 2023 року (суд розглядав справу під час повітряної тривоги, поверхнево дослідив докази, не проголосив рішення).

8. У касаційній скарзі скаржник просив поновити строк на касаційне оскарження. Поважність причин пропуску цього строку обґрунтував так: повний текст оскарженої постанови апеляційний суд виготовив 7 лютого 2024 року, а відправив 13 лютого 2024 року (того ж дня адвокат її отримав в електронному кабінеті, що підтверджує знімок екрана з листом від апеляційного суду); касаційну скаргу скаржник подав 14 березня 2024 року. З огляду на вказане такий строк слід поновити.

8.1. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

8.2. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

8.3. Оскільки скаржник подав касаційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення адвокатові копії оскарженої постанови апеляційного суду, пропущений строк на касаційне оскарження слід поновити.

9. У заяві про усунення недоліків касаційної скарги адвокат просив звільнити скаржника, який має 95 років і перебуває у скрутному матеріальному становищі, від сплати судового збору, оскільки розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги, перевищує 5 % річного доходу за попередній календарний рік.

9.1. Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі (частина перша статті 136 ЦПК України).

9.2. Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема, розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік (пункт 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

9.3. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

9.4. Згідно з довідками про доходи скаржника його сукупний дохід за 2023 рік становив 123 424,30 грн. Визначений касаційним судом в ухвалі від 27 травня 2024 року розмір судового збору у сумі 16 897,63 грн за подання касаційної скарги перевищує 5 відсотків річного доходу скаржника за попередній календарний рік.

9.5. З огляду на вказане суд вважає за можливе звільнити скаржника від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір».

10. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).

11. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У ній є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених пунктами 1 і 4 частини другої статті 389 ЦПК України підстав для касаційного оскарження.

Керуючись статтями 260, 261, 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Святошинського районного суду міста Києва від 18 вересня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 24 січня 2024 року.

2. Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

3. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 18 вересня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна.

4. Витребувати зі Святошинського районного суду міста Києва цивільну справу № 759/7075/22.

5. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів; роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко