УХВАЛА

11 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 389/3653/21

провадження № 61-9552св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - військова частина НОМЕР_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи клопотання військової частини НОМЕР_1 про повернення судового збору у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про скасування рішення та зобов`язання поновити на квартирному обліку,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 13 від 19 серпня 2021 року, та пункт 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 1622 від 13 вересня 2021 року в частині зняття його зі складом сім`ї з трьох осіб з черги обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, а також зобов`язати військову частину НОМЕР_1 в особі її житлової комісії поновити його зі складом сім`ї з трьох осіб на такому обліку.

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 квітня 2022 року, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 18 серпня 2022 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 13 від 19 серпня 2021 року, в частині зняття штаб-сержанта ОСОБА_1 зі складом сім`ї з трьох осіб з черги обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання.

Скасовано пункт 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 1622 від 13 вересня 2021 року «Про зняття військовослужбовців, а також осіб, звільнених в запас або відставку військової частини НОМЕР_1 та членів їх сімей з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання у військовій частині НОМЕР_1 » в частині зняття з черги обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, штаб-сержанта ОСОБА_1 з наступним складом сім`ї з трьох осіб: дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та внесення змін в списки обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 в особі її житлової комісії поновити ОСОБА_1 зі складом сім`ї з трьох осіб на квартирному обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання з 26 березня 2009 року.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 21 грудня 2022 року рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 квітня 2022 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 18 серпня 2022 року скасовано, провадження у справі закрито.Роз`яснено позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду та протягом десяти днів з дня отримання постанови він має право звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

У лютому 2023 року до Верховного Суду надійшло клопотання військової частини НОМЕР_1 про повернення судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 5 448,00 грн у зв`язку із закриттям провадження у справі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, а також на забезпечення архітектурної доступності приміщень судів, доступності інформації, що розміщується в суді, для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2023 року у справі № 170/129/21 (провадження № 14-97цс22) дійшла висновку, що зарахування коштів до Державного бюджету України свідчить по те, що з моменту їх зарахування вони стають коштами дохідної частини Державного бюджету України, однак повинні витрачатись на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади. При цьому, виходячи зі змісту зазначеної норми, законодавство не визначає, що кошти державного бюджету, які зараховані до Державного бюджету за розгляд певної справи певним судом, повинні витрачатись лише на функціонування цього суду.

Однак це також не означає, що суди як органи судової влади, що здійснюють функції правосуддя, є автономними у цій своїй діяльності, оскільки кошти судового збору є коштами спеціального фонду Державного бюджету України в цілому та вони не спрямовуються лише на здійснення правосуддя виключно тим судом, що розглядає справу.

Відтак, виходячи з аналізу зазначеного законодавства, немає підстав вважати, що судовий збір при передачі справи за підсудністю іншому суду повинен сплачуватись повторно на рахунок того суду, де справа розглядається фактично. Перерозподіл сплачених коштів може здійснюватися ДСА України у визначеному нею порядку або у порядку, визначеному іншим компетентним органом держави.

Пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Тобто підставою для повернення судового збору є закінчення розгляду справи шляхом закриття провадження у ній.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України, відповідно до пункту 1 частини першої якої суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» внесено зміни до частини четвертої статті 414 ЦПК України й встановлено, що у разі закриття судом касаційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача постановляє в порядку письмового провадження ухвалу про передачу справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків закриття провадження щодо кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, чи передачі справи частково на новий розгляд або для продовження розгляду.

Таким чином, у разі закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд касаційної інстанції наділений повноваженнями постановити ухвалу про передачу справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, отже у цьому випадку розгляд справи не закінчується, а продовжується компетентним судом, за результатами якого буде здійснено розподіл судових витрат.

У справі, що переглядається, постановою Верховного Суду від 21 грудня 2022 року скасовано судові рішення судів попередніх інстанцій, закрито провадження в цій справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України та роз`яснено позивачу його право на звернення до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Ухвалою Верховного Суду від 01 лютого 2023 року справу направлено до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року прийнято справу № 389/3653/21 до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право повністю або частково відтворювати судові рішення, що проголошені судом прилюдно, у будь-який спосіб, у тому числі через оприлюднення в друкованих виданнях, у засобах масової інформації, створення електронних баз даних судових рішень.

Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (частина третя статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень 09 травня 2023 року військова частина НОМЕР_1 звернулася до Третього апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року та ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2023 року витребувано з Кіровоградського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи № 389/3653/21.

Отже, розгляд справи № 389/3653/21 продовжується судом адміністративної юрисдикції.

Системний аналіз змісту пункту 1 частини першої статті 255, частини четвертої статті 414 ЦПК України, а також пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» дає підстави для висновку, що оскільки розгляд справи не закінчено, то у даному випадку судовий збір не повертається.

Розподіл судового збору у справі, в тому числі сплаченого за подання касаційної скарги, здійснює той суд, який ухвалює остаточне рішення за результатами розгляду справи. Таке вирішення питання про повернення судового збору буде відповідати балансу інтересів держави на отримання компенсації витрат за проведення судового розгляду та здійснення судочинства, а також інтересам особи на фактичне здійснення самого правосуддя.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 травня 2024 року у справі № 760/30077/19 (провадження № 14-31цс23).

Таким чином, за результатами розгляду справи № 389/3653/21 судом адміністративної юрисдикції відповідно до статті 139 КАС України буде здійснено розподіл судових витрат, понесених сторонами під час розгляду справи в судах.

Зважаючи на викладене, відсутні підстави для повернення судового збору, сплаченого військовою частиною НОМЕР_1 за подання касаційної скарги, тому у задоволенні її клопотання слід відмовити.

Керуючись пунктом 5 частини першої статті 7, статтею 9 Закону України «Про судовий збір», статтями 255, 414 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання військової частини НОМЕР_1 про повернення судового збору у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про скасування рішення та зобов`язання поновити на квартирному обліку залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:А. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко В. М. Коротун М. Ю. Тітов