Справа № 939/1282/23
РІШЕННЯ

Іменем України

05 вересня 2024 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Міланіч А.М.

при секретарях Хоменко О.О., Слухай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділення частки в натурі,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті її (позивачки) батька ОСОБА_6 , на підставі свідоцтва про право на спадщину їй перейшла у власність 1/6 частка житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 . На підставі рішення Бородянського районного суду вона (позивачка) набула право власності на 1/48 частку вищевказаного домоволодіння. На підставі свідоцтв про справо на спадщину на вказаний житловий будинок по 1/4 частці належить відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , по 7/96 частці відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Тому просила розділити між нею та відповідачами житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 та виділити їй 3/16 частки житлового будинку.

Ухвалою суду від 14 червня 2023 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

05 липня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача ОСОБА_5 - адвокат Цимбал Н.В. просила в задоволенні позову відмовити, в обґрунтування зазначила, що дійсно позивачка є власницею 3/16 частин спірного будинку АДРЕСА_1 . Проте позивачка фактично не проживала в будинку та не проживає, чинила перешкоди у повноцінному користуванні будинком ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Спірний будинок складається з двох частин, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично користуються приміщеннями будинку, які зазначені в технічному паспорті як група відокремлених приміщень №1, а позивачка, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 групою відокремелених приміщень №2. Позивачка з жодними пропозиціями не зверталась до відповідачів укласти договір про поділ житлового будинку з виділенням в окрему одиницю та щодо приватизації земельної ділянки для обслуговування спірного будинку.

07 липня 2024 року від позивачки надійшла заява про зміну предмета позову, у якій остання просила розділити між нею та відповідачами житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , виділити їй 17/48 частки вказаного житлового будинку.

06 вересня 2024 року від представника позивачки адвоката Новицького А.Д. надійшла заява про зміну предмету позову, в якій він просив припинити право відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на 7/96 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , виділити позивачці кімнати житлового будинку згідно висновку експертизи за результатами проведення будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № 650/08-2023 від 24 серпня 2023 року.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Новицький А.Д. у судовому засіданні позов, з урахуванням заяв про зміну предмета позову, підтримав і викладене підтвердив.

Представник відповідачки ОСОБА_4 - адвокат Тищенко Л.М. у судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 користуються частиною житлового будинку. Частина будинку перебуває у користуванні ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Звіт про оцінку майна викликає сумніви. Відповідачка ОСОБА_4 має інше житло, але продавати вказану частку не буде, бажає користуватись кімнатою в будинку, якою користувалась і її спадкодавиця, в ОСОБА_5 іншого житла, крім цієї частки, немає.

Представник відповідача ОСОБА_5 - адвокат Цимбал Н.В. у судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що відповідач ОСОБА_5 зареєстрований у спірному будинку та не має у власності іншої житлової нерухомості, припинення права власності на належну йому частку спірного майна завдасть його інтересам істотної шкоди. В той час, як позивачка має у приватній власності інше житло, а саме домоволодіння в АДРЕСА_2 .

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, від представника відповідачів - адвоката Дунаєнко О.А. надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Вислухавши пояснення предстаника позивачки, представників відповідачів, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 /а.с.4/.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 вересня 2021 року ОСОБА_1 є власником 1/6 частини житлового будинку АДРЕСА_3 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 вересня 2021 року ОСОБА_1 є власником 1/8 частки земельної ділянки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 /а.с.14,15/.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 вересня 2021 року ОСОБА_4 є власником 7/48 часток житлового будинку АДРЕСА_1 /а.с.60/.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину є власником 7/96 часток житлового будинку АДРЕСА_1 /а.с.208-209/.

З висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи та оціночно-будівельної експертизи № 650/08-2023 від 24 серпня 2023 року вбачається, що здійснити виділ 17/48 частки ОСОБА_1 в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами,що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , можливо за умови відступу від розміру частки ОСОБА_1 . Здійснити виділ 7/96 частки ОСОБА_5 та 7/96 частки ОСОБА_4 вказаного житлового будинку відповідно до ідеальних часток, не вбачається за можливе /а.с.107-167/.

Стаття 356 ЦК України передбачає, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ст.361 ЦК України встановлено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Виходячі зположень ст. 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Статтями 363, 367 ЦК України передбачено, що поділ (виділ частки) майна, що є об`єктом спільної часткової власності, в натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників. Виходячи зі змісту цих норм, поділ (виділ частки) є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку.

Під час вирішення зазначених спорів суди повинні враховувати роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок». Зокрема, виходячи з положень ст. ст. 183, 367 ЦК України та роз`яснень, що містяться в п. 6 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі те, якщо при цьому можливо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинк у в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими при- міщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.

Позивачка звернулася до суду з позовом про виділ частки в натурі, вказавши в позовній заяві вимоги про виділ в натурі майна, а саме: виділ 17/48 частки у вказаному житловому будинку із відступом від її ідеальної частки.

Разом з тим, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників, учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому і здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), необхідно передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, а аналіз наведеного вказує на те, що здійснити виділ 17/48 частки у вказаному будинку без зміни розміру часток інших співвласників не вбачається технічно можливим.

Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи викладене, оскільки виділ позивачці 17/48 частки у спірному будинку без зміни розміру часток інших співвласників не вбачається технічно можливим, частки по 7/96, що належать відповідачам ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в цьому житловому будинку виділити неможливо, але щодо припинення права власності на ці частки з виплатою компенсації відповідачі заперечують, то суд вважає за необхідне в позові відмовити.

Керуючись ст. 4,12,13,81,89,141,265,268 ЦПК України, на підставі ст.355,356,361,363,364,367,1218 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділення частки в натурі в позові відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Повне рішення складено 13 вересня 2024 року.

Головуючий-суддяА.Міланіч