КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/12190/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),

суддів - Мазурик О. Ф., Желепи О. В.

при секретарі Мудрак Р. Р.

за участі відповідача ОСОБА_1 ,

представника позивача Скрицької О. Д. ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Святошинського районного суду міста Києва у складі суддів Єросової І. Ю.

від 01 квітня 2024 року

у цивільній справі № 759/23963/23 Святошинського районного суду міста Києва

за позовом Органу опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації

до ОСОБА_1 ,

треті особи: Святошинський районний в місті Києві центр соціальних служб,

Центр соціально-психологічної реабілітації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА)

про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Михальчук Д. І. , який здійснює представництво інтересів позивача, 5.12.2023 р. звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом у якому просив позбавити батьківських прав ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 відносно малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідачів аліменти у розмірі з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на користь особи або закладу, де перебуватиме дитина, для її утримання до досягнення повноліття.

В обґрунтування позовних вимог вказував на невиконання відповідачами належним чином батьківських обов`язків. Так, дитина проживає разом із матір`ю, яка веде асоціальний спосіб життя. Оскільки батьками дитини не змінено свого способу життя, за направленням Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради від 18.08.2023 р. малолітнього ОСОБА_6 влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей. З батьками дитини неодноразово проводились профілактично-роз`яснювальні бесіди щодо недопущення неналежного виконання батьківських обов`язків, ретельного прибирання квартири, доцільності відвідування дитиною дошкільного навчального закладу. Враховуючи те, що до теперішнього часу відповідачі не виконали жодної рекомендації Служби у справах дітей, продовжують і далі зловживати алкогольними напоями, для дитини не створені відповідні умови проживання, розвитку та виховання, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.02.2024 р. провадження в частині позовних вимог до ОСОБА_5 закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 01 квітня 2024 року позов задоволено.

Позбавлено батьківських прав громадянина ОСОБА_1 , відносно малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь закладу, де перебуватиме дитина аліменти у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.12.2023 р. і до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Вважає, що оскаржуване рішення суду не ґрунтується на всебічному та повному з`ясуванні всіх обставин справи, висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на матеріалах справи. Зазначає, що не вживає наркотичні засоби та не зловживає алкогольними напоями, що підтверджується довідкою від нарколога. Матеріали справи містять докази зловживання алкогольними напоями ОСОБА_5 , аж ніяк не ОСОБА_1 . Вказує, що працює у Філії «Трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо ім. Шевченка на посаді дорожньо-колійного працівника з 07 серпня 2020 року по теперішній час, має невеликий, але стабільний дохід, позитивно характеризується. Проживає разом із своїми батьками, поганих звичок не має. В квартирі, за місцем свого проживання, обладнав місце для проживання сина, підготував ліжко, шафу для одягу, чисту білизну, стіл для занять, канцелярське приладдя, книжки. Дізнався про перелік необхідних документів в реєстратурі дитячої поліклініки для заключення медичної декларації з лікарем-педіатром. Також записав дитину до резерву в заклад дошкільної освіти комбінованого типу №85 «Перші сходинки». Стверджує, що зацікавлений, щоб дитину віддали йому на виховання. Згоден вести співробітництво з необхідними службами з соціального контролю сім`ї. Також зауважує, що батьки погодилися допомагати у вихованні та розвитку сина ОСОБА_7 , про що надали письмові заяви.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу Центр соціально-психологічної реабілітації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) посилаючись на безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі, просить її залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним.

Інші учасники справи правом на подачу відзиву не скористались.

В судовому засіданні суду апеляційної ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу із викладених у ній доводів, просив рішення суду скасувати й відмовити у позові до нього про позбавлення батьківських прав.

Представник Органу опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, Скритуцька О. Д. проти задоволення апеляційної скарги заперечила, просила залишити судове рішення без змін.

Представник Центру соціально-психологічної реабілітації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), ОСОБА_3 , проти задоволення апеляційної скарги заперечила з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просила рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., пояснення ОСОБА_1 , Скритуцької О. Д. , ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого 10.07.2018 р. Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_6 . Батьками дитини вказано ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

З батьками малолітнього ОСОБА_6 Центром соціальних служб Святошинської в м. Києві державної адміністрації, Службою у справах сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, Службою у справах дітей та сім`ї КМДА та його Центром соціально-психологічної реабілітації дітей постійно проводилась робота, як консультативно, так і попереджувального характеру, яка стосується виховання дитини, створення належних умов проживання.

Своєю заявою від 09.08.2023 р. до Служби у справах сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_5 просить влаштувати тимчасово дитину до КНП «Дитяча клінічна лікарня №3.

Згідно письмових пояснень батька дитини ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 14.08.2023 р. останній не має можливості повноцінно виховувати дитину.

Актом про факт передачі дитини Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 18.08.2023 р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було передано до КНП «Дитяча клінічна лікарня №3».

У своїх поясненнях від 06.10.2023 р. до Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_1 зобов`язався покращити умови проживання дитини, влаштувати ОСОБА_6 до дитячого садочку і підтримувати матір дитини.

Також встановлено, що на час знаходження сім`ї під увагою соціальних служб, складались акти обстеження умов проживання дітей за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема: 16.10.2019 р., 05.04.2023 р., 09.08.2023 р., 04.09.2023 р., 05.10.2023 р., 23.10.2023 р., 16.10.2023 р., 24.01.2023 р.. 21.02.2023 р.

Судом встановлено, що відносно відповідача ОСОБА_1 складались адміністративні матеріали, а саме: протокол №КИ 148237 від 31.05.2012 за ст. 173 КУпАП, постанова № АПО18 757103 від 29.05.2020 р. за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Актом обстеження умов проживання від 21.02.2024 р. за фактичною адресою проживання відповідача - АДРЕСА_2 встановлено, що у одній кімнаті із трьох, куди були допущені працівники соціальної служби, відсутні шпалери, відсутнє окреме спальне місце для дитини, стіл для занять.

Згідно з психолого-педагогічною характеристикою та висновком Центру за час перебування дитини у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей батьки відвідували дитину, але під час зустрічей дитина емоційно дистанціюється від рідних, що свідчить про низький рівень емоційної прив`язаності.

Відповідно до інформації КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Святошинського району міста Києва від 17.10.2023 р. ОСОБА_6 не спостерігається у медичному закладі та не має укладеної декларації.

Згідно висновку Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 28.11.2023 р., на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Святошинської РДА від 25.10.2023 р. прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_1 відносно їх малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В подальшому встановлено, що відповідач ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ), актовий запис №979.

16.02.2024 р. від третьої особи Центр соціально-психологічної реабілітації виконавчого органу Київської міської ради надійшли пояснення у яких зазначається, що під час зустрічей ОСОБА_1 з сином ОСОБА_6 виявлено, що у хлопчика до батька сформований тривожно-уникаючий тип прив`язаності, що свідчить про те, що у взаємовідносинах порушена комунікація та не сформовано емоційний зв`язок. Дитина не проявляє зацікавленості у спілкуванні з батьком. Батько поводить себе стримано, емоційно відсторонено, не зацікавлений у підвищенні батьківської компетенції.

Задовольняючи позов суду першої інстанції вважав доведеним ухилення відповідача від участі у вихованні дитини, оскільки він як під час спільного проживання із ОСОБА_5 та сином, так і після того як з початку 2022 р. він не проживав із ними не піклувався про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, внаслідок чого не сприяв засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, хоча перешкод йому ніхто не чинив. Як встановлено судом, малолітній ОСОБА_6 , 24.06.2018 р. спав на підлозі на брудному матраці на кухні разом із матір`ю, не мав іграшок, харчувався лише твердою їжею, не вмів їсти ложкою, мав відсталість у розвитку. Такі дії відповідача демонструють його небажання бути поряд з дитиною, брати участі у вихованні та розвитку. Вказане також свідчить про відсутність сімейних відносин між батьком та сином, відсторонення їх та відсутність емоційного зв`язку. А тому, суд враховуючи забезпечення найкращих інтересів дитини, необхідність створення дитині умов для нормального розвитку та виховання, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 щодо сина ОСОБА_6 .

Колегія суддів не погоджується із такими висновками, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, а також запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункти 4, 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України).

Так, з матеріалів справ вбачається й це залишено поза увагою суду, що реєстрація актового запису від 10 липня 2018 року про народження ОСОБА_6 була проведена за заявою матері ОСОБА_5 із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с 10, т. 1) - ОСОБА_8 .

Запис про визнання батьківства був проведений за спільною заявою батьків про визнання батьківства від №53/33.8-43 від 15.03.2023 року, відповідно до відомостей актового запису внесено зміни: відомості про батька ОСОБА_6 замінено на ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 11, т. 1) .

Звертаючись до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, Святошинський в м. Києві районний центр соціальних служб у листі від 21.07.2023 року повідомив, що родина отримує соціальні послуги (інформування, консультування, соціальний супровід) згідно рішення від 20.04.2023 року. Під час надання соціальних послуг родині, матір, гр. ОСОБА_5 часто знаходиться у нетверезому стані, в квартирі не дотримуються санітарно-гігієнічні норми, дитина має хворобливий вигляд та часто буває голодна (а.с. 13).

На а.с. 34 наявний Акт обстеження умов проживання, складений 05.04.2023 року, за змістом якого за АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 Дитині створені місце для сну, є одяг, іграшки, необхідні меблі й техніка; матері рекомендовано звернутися про влаштування дитини до школи, створити дитині місце для сну. З актом ніхто із осіб, що проживають за вказаною адресою не ознайомлений.

На а.с. 29 наявний складений 22.06.2023 року Висновок про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого умови проживання в сім`ї - відомості не вказані; антропометрічні навички відповідають середньому рівню фізичного розвитку, загальних емоційний фон позитивний; потребує корекційно-розвиткових занять з логопедом, розвитку комунікативних навичок; наявні функціональні труднощі помірного ступеню прояву; рекомендований рівень підтримки в закладі освіти - 3.

З актом 23.06.2023 року ознайомлений батько ОСОБА_1 .

На а.с 35 наявний Акт обстеження умов проживання, складений 09.08.2023 року, за змістом якого за АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Умови проживання вказані як незадовільні, в квартирі є необхідні меблі, але квартира потребує косметичного ремонт та ретельного прибирання; дитина має окреме спальне місце, одяг. За результатом бесіди залишено запрошення на бесіду до спеціалістів Служби у зв`язку із тим, що мати була у нетверезому стані та за її заявою дитину влаштовано до ДКЛ №3. Матері надано термін для створення належних умов для проживання дитини до 09.09.2023 року.

З актом ознайомлена ОСОБА_5 .

Актом проведення оцінки рівня безпеки дитини (а.с. 15-17, т.1), що складений 09.08.2023 року за адресою АДРЕСА_1 за участі ОСОБА_5 , зафіксовано, що фактично догляд здійснюється матір`ю ОСОБА_5 , яка перебувала за місцем проживання у стані алкогольного сп`яніння із сторонніми особами (2 жінки та чоловік) у стані алкогольного сп`яніння. Акт підписано ОСОБА_5 .

Щодо батька, ОСОБА_1 , у вказаному в акті зазначено місце роботи (трамвайне ДЕПО), контактний номер телефону, місце проживання, що відмінне від адреси за якою складався акт ( АДРЕСА_2 ).

Цього ж дня, 09.08.2023 року складений акт про факт передачі дитини у задовільному стані Службою у справах дітей та сім`ї до ДКЛ № 3 Солом`янського р-ну м. Києва (а.с 19).

На а.с. 23, т. 1 наявні письмові пояснення ОСОБА_1 , датовані 14.08.2023 року, до начальника служби у справах дітей та сім`ї Святошинської РДА, у яких він зазначає, що проживає із батьками за адресою АДРЕСА_2 , працює на підприємстві Трамвайне депо ім. Шевченка на посаді дорожньо-колійного робітника. Має спільну із ОСОБА_5 дитину- ОСОБА_6 , проте з матір`ю дитини перебуває у поганих стосунках, впливати на неї не може, що перешкоджає участі у повноцінному вихованні дитини.

На а.с. 100-102 наявні письмові пояснення ОСОБА_12 (мати ОСОБА_1 ) та ОСОБА_13 (батько ОСОБА_1 ) від 16.08.2023 року, а також ОСОБА_14 (мати ОСОБА_5 ) від 17.08.2023 року, про те, що вони за станом здоров`я не мають змоги забрати онука на проживання.

У направленні № Ц120-В/3 від 17.08.2023 року наданому Службою у справах дітей та сім`ї КМДА до відділення загальної соціально-психологічної реабілітації Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей та сім`ї Києва (а.с 18, т. 1), причиною направлення дитини зазначається: «мати зловживає алкогольними напоями, не приділяє належної уваги дитині, дитина потребує подальшого проходження соціально-психологічної реабілітації».

На а.с. 36, т. 1 наявний Акт обстеження умов проживання, складений 04.09.2023 року, за змістом якого за АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (виїхав до Фінляндії)

В описі умов проживання вказано, що квартира має мінімальний набір меблів, потребує косметичного ремонту, ретельного прибирання та обробки від тарганів. Дитина має окреме спальне місце.

За результатом бесіди, зазначено, що зі слів матері дитини, вона планує наводити порядок в квартирі, влаштуватись на роботу, відвідати дитину у центрі.

З актом ознайомлена ОСОБА_5 .

Відповідно до Протоколу засідання з представниками служб у справах дітей та соціальних служб м. Києва від 07.09.2023 року (а.с 121-122, т.1), на засіданні був присутній ОСОБА_1 , який повідомив, що працює, однак має проблеми із житлом, у зв`язку із матеріальним становищем. Зазначив, що хоче покращити свій майновий стан, забезпечити задовільні умови для проживання дитини та повернути хлопчика в сім`ю.

Психолог повідомила про психологічний стан хлопчика, що проходить адапційний період в Центрі. Начальник відділу профілактично-правової роботи Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської РДА повідомила, що мати не виконує батьківських обов`язків щодо дитини, квартира в котрій проживає матір та сестра, перебуває у занедбаному стані, брудна, наявні таргани, відсутні меблі, матір проявляє холодне ставлення по відношенню до дитини. Головний спеціаліст відділ профілактичної роботи служби у справах дітей та сім`ї Святошинської РДА зазначила, що матір проявляє холодне ставлення до дитини, хлопчик перебуває у занедбаному стані.

За результатами обговорення встановлено необхідність покращення житлово-побутових умов та надання можливості їх обстеження, термін виконання 1 місяць. Протокол підписаний ОСОБА_1 .

Відповідно до акту від 05.10.2023 року (а.с 37, т. 1) під час відвідування родини за АДРЕСА_1 , двері ніхто не відчинив; залишено запрошення до Служби на бесіду від 06.10.2023 року.

На а.с. 24, т. 1 наявні письмові пояснення ОСОБА_1 датовані 06.10.2023 року до начальника служби у справах дітей та сім`ї Святошинської РДА, у яких він зазначає, що повідомлений про останнє попередження про необхідність покращити умови утримання дитини, влаштування у дитячий садочок, підтримки матеріальної та моральної ОСОБА_5 та сина.

У листі від 12.10.2023 року Цент соціально-психологічної підтримки (а.с 25, т.1) повідомляє, що ОСОБА_6 зарахований до центру з 18 серпня 2023 року.

За період з 18 серпня 2023 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 відвідували дитину 01.09. (мати і батько), 07.09 (батько), 14.09 (батько), 22.09. (батько й мати), 25.00 (мати), 28.09 (батько й мати), 05.10 (батько й мати), 09.10 мати.

Відповідно до акту від 23.10.2023 року (а.с 38, т. 1) під час відвідування родини двері ніхто не відчинив; залишено запрошення на засідання комісії з питань захисту прав дитини, щодо соціально-правового захисту н/л сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (дата засідання комісії не вказана).

Відповідно до Висновку про доцільність позбавлення батьківських права громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_1 відносно малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 25 жовтня 2023 року прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_1 відносно сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У висновку зазначено, що до служби надійшов лист від Святошинського районного в місті Києві центру соціальних служб про те, що громадянка ОСОБА_5 , яка є матір`ю ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , часто перебуває в нетверезому стані, у квартирі порушено санітарно-гігієнічні норми, у дитини обмаль продуктів та хлопчик має хворобливий вигляд. Фінансово родина перебуває у скрутному становищі, матір не виявляє зацікавленості у працевлаштуванні, отримує виплати як малозабезпечена родина та фінансову підтримку від батька дитини, яку витрачає не за призначенням.

Під час обстеження умов проживання малолітньої дитини 09.06.2023 року встановлено, що ОСОБА_5 із сином проживає в 1-кімнатній квартирі, разом із ними проживає сестра матері, громадянка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка веде асоціальний спосіб життя. Дитина спить на розкладному кріслі, на брудній постільній білизні, дитячий одяг в мінімальній кількості, для якого відсутня шафа для зберігання, зовнішній вигляд дитини неохайний, речі потребували прання, продукти харчування в мінімальній кількості. Мати дитини ОСОБА_5 не має спального місця, спить на брудному матраці в кухні на підлозі серед кухонного приладдя, оскільки кухонні меблі відсутні. У ванній кімнаті відсутня можливість виконувати гігієнічні процедури, на стінах цвіль, грибок. У квартирі перебували сторонні особи, які були оголені та розпивали алкогольні напої. Все це відбувалось на очах малолітньої дитини.

Оскільки батьки не змінили свого способу життя, за направленням Служби у справах дітей виконавчого органу КМДА від 18.08.2023 року малолітнього ОСОБА_6 влаштовано до КНП «ДМЛ№3 Солом`янського району м. Києва, де він перебуває до теперішнього часу. На час влаштування до Центру у дитини спостерігалась глибока педагогічна та фізична занедбаність, дитина мала порушення мовлення, фізичний стан та рівень когнітивних здібностей не відповідав віку, спостерігався низький рівень навиків повноцінної харчової поведінки та самообслуговування, фізично слабкий стан, що може свідчити про те, що дитині в родині не приділяли достатньої уваги.

Згідно з психолого-педагогічною характеристикою та висновком Центру, за час перебування дитини в закладі з 18 серпня 2023 року батьки відвідували дитину, але під час зустрічей дитина емоційно дистанціюється від рідних, що свідчить про низький рівень емоційної прив`язаності. Мати під час відвідування нічого не приносить з домашніх речей або гостинців, тримає дистанцію з дитиною, спостерігається низький рівень батьківської компетентності.

З громадянами ОСОБА_5 та ОСОБА_1 неодноразово проводилась профілактична робота щодо недопущення в подальшому подібних випадків та пропонувалось проходження курсу реабілітації, однак батьки відмовились, спираючись на те, що вони не потребують сторонньої допомоги.

Спеціалісти Служби, діючи в інтересах дитини, намагались тимчасово влаштувати малолітнього ОСОБА_6 в родину близьких або родичів, але ніхто з рідних не виявив бажання. На засіданні комісії ОСОБА_1 повідомив, що забрати дитину не має можливості, бо за його місцем проживання не створено належні умови для дитини.

Протокол засідання комісії до висновку не доданий.

Відповідно до заяви від 06.02.2024 року, що наявна на а.с. 132, т.1, до начальника Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської РДА, ОСОБА_1 клопотався про передачу сина йому на виховання, вказуючи про створення нормальних умов за місцем проживання із батьками за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки від 07.02.2024 року ОСОБА_1 працює у філії «Трамвайно ремонтно-експлуатаційне депо ім. Шевченка» на посаді дорожньо-колійного робітника з 07.08.2020 року. Відповідно до характеристики з місця роботи проявив себе як старанний спокійний працівник, трудову дисципліну не порушував, має вищу освіту (у 2009 році закінчив Київський національний університет будівництва і архітектури) (а.с 134-135).

На а. с. 135 наявна довідка про доходи з місця роботи за листопад-грудень 2023 року та січень 2024 року

15.02.2024 року Службою у справах дітей та сім`ї Святошинської ДДА отримано заяву від ОСОБА_1 про проведення обстеження оселі ( АДРЕСА_2 ) для визначення придатності умов проживання для дитини.

Відповідно до довідки (а.с 165 т. 1) виданої закладом Дошкільної совіти комбінованого типу «Перші сходинки», ОСОБА_6 зарахований до списку спеціальної групи з 27 грудня 2023 року.

Відповідно до довідки КМНКЛ «Соціотерапія» №492239 від 28.02.2024 року ОСОБА_1 , 1980 р. н. за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває.

Також на а.с 178-194 наявні документи, подані позивачем, Службою у справах дітей та сім`ї Святошинської РДА 01.04.2024 року, після закриття підготовчого провадження і надання сторонами пояснень по суті спору.

Зокрема: довідка консультативно-діагностичного центру від 25.10.2019 року про звернення ОСОБА_6 30.07.2019 року до лікаря хірурга із різаною раною 3-го пальця правої кісті; характеристика на ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_9 із школи №209 від 15 жовтня 2019 р., заява ОСОБА_14 (матері ОСОБА_5 ) до Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської РДА від 18.09.2018 року та 17.01.2023 року щодо невиконання ОСОБА_5 батьківських обов`язків і необхідності проведення із нею бесіди; пояснення ОСОБА_5 від 25.11.2029 року та від 16.10.2019 року служби у справах дітей та сім`ї Святошинської РДА; Акт обстеження умов проживання від 16.10.2019 року відповідно до якого ОСОБА_5 зобов`язалась налагодити відносини із старшим сином та прибрати у помешканні.; Акти обстеження умов проживання від 24.01.2023 року та від 21.02.2023 р., відповідно до яких попереджено ОСОБА_5 про неналежне виконання батьківських обов`язків та надано термін для покращення умов проживання дитини, на яких відсутній підпис ОСОБА_5 , про ознайомлення із актом. Характеристика на ОСОБА_11 , надана школою №206 24.01.2023 року; лист ГУ Національної поліції у м. Києві, від 2024 р (на запит від 21.02.2024 р) у якому повідомляється, що за наявними базами ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягався, складались адміністративні протоколи від 31.05.2012 за ст. 173 КУпАП та постанова від 29.05.2020 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Крім цього, на а.с. 193-194 т. 1 містяться оригінал та копія Акту обстеження умов проживання, що складений 21.02.2024 року за адресою АДРЕСА_2 , за змістом якого умови проживання створені частково, квартира потребує ретельного прибирання та косметичного ремонту, захаращена речами, в кімнатах відсутні шпалери, відсутнє окреме спальне місце для дитини та стіл для занять. Є шафа без речей, журнальний стіл з мінімальним набором канцелярії. За результатом бесіди встановлено, що зі слів ОСОБА_12 (1957 р.н., власник, матір ОСОБА_1 ) для дитини та батька ОСОБА_1 звільнили одну кімнату. Через фінансову скруту (мала пенсія) та зайнятість покращити умови проживання важко; всі речі якими захаращена квартира, надані церковними храмами, які вона відвідує. ОСОБА_12 та ОСОБА_1 , як зазначено в акті, від його підписання відмовились.

Наведеним доказам, суд першої інстанції не надав належної оцінки, що має наслідком невідповідність висновків суду як матеріалам справ так і фактичним обставинам.

Оцінюючи наявні у справі доказів, у їх сукупності, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя.

Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно здійснене "згідно із законом", відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення ЄСПЛ у справі "Хант проти України").

ЄСПЛ у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

У справі "Мамчур проти України" (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року ЄСПЛ вказав, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися.

Разом з тим, у рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі "М. С. проти України", заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Крім того, у рішенні від 30 червня 2020 року (заява № 70879/11) ЄСПЛ зауважив про те, що в інтересах дитини також забезпечити її розвиток у здоровому навколишньому середовищі, і батько не може мати права відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вживати таких заходів, які б могли завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини можуть, в залежності від їх характеру і серйозності, превалювати над інтересами батьків.

Також ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року (заява № 70879/11) зазначив про те, що якщо батько не підтримує стосунків з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантоване Конвенцією.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 Верховний Суд зазначив, що "ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). […] Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини".

Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц (провадження № 61-29266св18) зробив такий висновок, що "зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справ, мають оцінювальний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин. За положенням частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер. Судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, беруть участь у вихованні не достатньою мірою не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості (стаття 5 Декларації про соціальні та правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо у разі передачі дітей на виховання та їх усиновлення на національному і міжнародному рівнях від 03 грудня 1986 року). Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та усвідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини".

Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків викладено, зокрема, в постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17. Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою для позбавлення його батьківських прав, покладено на позивача.

Зібрані у справі докази не містять відомостей про ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх обов`язків з виховання дитини ОСОБА_6 .

Колегія суддів вважає необґрунтованим Висновок про доцільність позбавлення батьківських права громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_1 відносно малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адже такий висновок не містить відомостей про ухилення від виконання свої батьківських обов`язків саме ОСОБА_1 . Більше того, у висновку зазначається, що батько надає фінансову підтримку, яка ОСОБА_5 витрачалась не за призначенням.

Твердження у висновку про те, що батьки не змінили свого способу життя, відмовились від проходження реабілітації, є щодо ОСОБА_1 безпідставними, адже жоден із поданих позивачем доказів не містить відомостей зловживання алкоголем чи наявності негативних інших звичок щодо ОСОБА_1 . Матеріалами справи підтверджується, що відповідач є особою з вищою освітою, не перебуває на обліку у нарколога, за місцем роботи характеризується позитивно, має невеликий, але стабільний дохід.

Подана позивачем та долучена судом першої інстанції у порушення процесуального порядку інформація щодо складання щодо відповідача двох протоколів про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 178 КУпАП у 2020 році та ст.173 КУпАП колегією суддів не приймається до уваги, як така що не стосується предмета доказування у межах даної справи. Решта докази, що містяться на а.с. 178-194 т. 1, що залучені судом від позивача в останньому судовому засіданні із порушенням встановленого процесуального порядку, не містять відомостей щодо предмета доведення у межах даної справи (щодо померлої ОСОБА_5 та ОСОБА_11 ), до уваги колегіє суддів не приймаються.

Матеріалами справи, зокрема поданими на підтвердження позовних вимог актами огляду умов проживання дитини, даними щодо народження підтверджено, що ОСОБА_1 у шлюбі із ОСОБА_5 не перебував. Докази постійного сумісного проживання у справі відсутні. Запис про ОСОБА_1 як батька неповнолітнього ОСОБА_6 , внесений на підставі заяви обох батьків лише у березні 2023 року.

Усі акти обстеження умов проживання, що додані до позовної заяви, складались за місцем проживання дитини із матір`ю, яка померла до відкриття провадження у даній справі й не містять жодних фактів щодо батька дитини, ОСОБА_1 .

Акт обстеження умов проживання від 21.02.2024 року, щодо якого у справі відсутня інформація про суб`єкта подання такого доказу й процесуального порядку його залучення у судовому засіданні, колегія суддів також відхиляє як доказ неналежного виконання ОСОБА_1 обов`язків з виховання дитини, утім вважає, що обставини викладені у акті, дійсно підтверджують складний матеріальний стан, який у будь якому разі не може бути підставою для позбавлення батьківських прав, як порушення комунікації дитини із батьком.

Факт заперечення ОСОБА_1 проти позову про позбавлення його батьківських прав, його явка на засідання комісії, влаштування дитини у ДНЗ, подання ним апеляційної скарги, на переконання колегії суддів свідчить про його інтерес до дитини.

Звертаючись до суду про позбавлення батьківських ОСОБА_1 , позивач знехтував виваженою та ґрунтовною підготовкою, збором необхідної доказової бази, обставин окремого проживання батька ОСОБА_1 , не врахував. Позаяк смерть матері ОСОБА_5 , для шестирічного ОСОБА_6 , є втратою близької особи, що була поряд із народження, позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав за встановлених обставин, не відповідатиме інтересам дитини й суперечитиме стаття 5 Декларації про соціальні та правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо у разі передачі дітей на виховання та їх усиновлення на національному і міжнародному рівнях від 03 грудня 1986 року.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, апеляційна скарга є обґрунтованою, підлягає задоволенню, відповідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 01 квітня 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову .

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 01 квітня 2024 року скасувати, ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог Органу опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , треті особи: Святошинський районний в місті Києві центр соціальних служб, Центр соціально-психологічної реабілітації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 12 вересня 2024 року.

Судді Є. П. Євграфова

О. В. Желепа

О. Ф. Мазурик