Справа № 740/3467/21
Провадження № 2/740/12/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Дьоміною Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - виконавчий комітет Ніжинської міської ради, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою і зобов`язання вчинити дії, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Ніжинська міська рада Чернігівської області, ОСОБА_3 , про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 через представника адвоката Ващенко М.О. 18.06.2021 звернулася до суду з позовом, у якому просить зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 демонтувати паркан, встановлений між суміжними земельними ділянками, що знаходятьсчя по АДРЕСА_1 , та по АДРЕСА_2 .

Позов аргументує тим, що вона є власницею будинку АДРЕСА_1 , який межує із земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Відповідачі встановили паркан не відповідно до розробленої технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка розроблена ФОП ОСОБА_4 , відповідно до якої була сформована та зареєстрована земельна ділянка. У зв`язку з тим, що відповідачі умисно зайняли частину землі позивачки, вона не може завершити розпочатий процес виготовлення технічної документації. З даного приводу було викликано комісію і 04.02.2021 комісією складено акт та запропоновано відповідачам уладнати даний спір шляхом встановлення паркану відповідно до розробленої технічної документації. Проте останні відмовляються в добровільному порядку здійснити встановлення вказаного паркану відповідно до розробленої документації, тому позивачка змушена звернутись до суду з даним позовом.

Відповідачка за первісним позовом ОСОБА_2 через представника адвоката ГриньЛ.В. подала зустрічний позов до ОСОБА_1 , в якому просить зобов`язати ОСОБА_5 за власний рахунок усунути перешкоди в користуванні належною їй та ОСОБА_6 на праві оренди земельною ділянкою, площею 0,0655 га, кадастровий номер :02:002:0136, розташованою по АДРЕСА_2 , шляхом знесення, розташованого на межі із зазначеною земельною ділянкою сараю, розташованого по АДРЕСА_1 та демонтажу частини воріт, які належать відповідачці, але розміщені на її з ОСОБА_3 земельній ділянці та приварені до належного їй гаража воріт для надання доступу до земельної ділянки за гаражем.

В заперечення первісного позову та на обгрунтування зустрічного позову зазначила, що вона є власницею частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , який розташований на земельній ділянці, площею 0,0655 га, кадастровий номер :02:002:0136. Дана земельна ділянка перебуває у її та ОСОБА_3 користуванні на підставі договору оренди землі від 06.08.2020, укладеному з територіальною громадою в особі Ніжинської міської ради. Рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж вказаної земельної ділянки та надання її у користування на умовах оренди було прийнято Ніжинською міською радою 03.08.2020.

Під час розроблення технічної документації, зовнішні межі земельної ділянки було погоджено з усіма суміжними власниками землі та землекористувачами, в тому числі і з ОСОБА_1 .

Ще до оформлення прав на земельну ділянку, вона була огороджена від суміжної ділянки. Огорожа була дерев`яна та установлена в 1959 році. Після того, як інженером-землевпорядником ОСОБА_4 було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передані межові знаки, ОСОБА_2 по кілочках старого паркану, відповідно до визначених інженером-землевпорядником межових знаків встановила спірний паркан. На час погодження межових знаків та акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, цей паркан вже знаходився на відповідній межі. Щодо акта про вирішення земельного спору від 04.02.2021, складеного комісією з розгляду земельних спорів на території Ніжинської територіальної громади, зазначає, що вимірювання земельної ділянки комісієї було здійснено не вірно. Вважає, що права первісної позивачки не порушено та просить відмовити у задоволенні первісного позову.

Крім того вказує, що між нею та відповідачкою за зустрічним позовом існує спір щодо незаконно збудованого останньою сараю та встановлених воріт. Так, ОСОБА_1 побудувала сарай прямо на межі земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ОСОБА_7 , а 80 сантиметрів воріт відповідачки взагалі розташовані на її ділянці та приварені до належного їй гаража. За таких обставин, вона не може користуватись земельною ділянкою за гаражем, так як не має туди доступу. Розташування сараю не відповідає нормам п. 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» та спричиняє стікання атмосферних опадів з його покрівлі на територію її ділянки, що спричиняє їй перешкоди у користуванні своєю землею, погіршує її склад та робить неможливим садити там культури, оскільки під час дощу всі насадження вимиваються.

Таким чином, вважає, що ОСОБА_1 порушуються її права, як землекористувача, а тому просила позовні вимоги зустрічного позову задовольнити, а у задоволенні первісного позову відмовити.

Ухвалою судді 22.06.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчий комітет Ніжинської міської ради, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою і зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду 02.11.2021 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Ніжинська міська рада Чернігівської області, ОСОБА_3 , про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою і зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду 13.12.2021 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду 04.02.2022 за клопотанням представника позивачки за первісним позовом адвоката Ващенко М.О. призначено судову земельно-технічну експертизу для вирішення питань, чи мається порушення межі земельної ділянки (накладення), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом встановленого паркану, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та чи потрібно для відновлення меж земельної ділинки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , демонтувати паркан та відновити межові знаки. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Ухвалою суду 03.06.2022 провадження у справі поновлено для вирішення клопотання експерта.

Ухвалою суду 01.07.2022 клопотання судового експерта задоволено, провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Ухвалою суду 15.06.2023 поновлено провадження у справі для вирішення повторного клопотання експерта.

Ухвалою суду 11.08.2023 клопотання судового експерта задоволено, провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Ухвалою суду 20.11.2023 провадження у справі після надходження висновку судової експертизи поновлено, призначено судове засідання.

Учасники справи після відновлення провадження неодноразово у судові засідання не з`являлися, судовий розгляд за клопотанням представника ОСОБА_1 - адвоката ВащенкоМ.О. неодноразово відкладався.

У чергове судове засідання 11.09.2024 учасники справи не з`являлися.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Приходько С.О. подав клопотання про розгляд справи без їх участі, просив зустрічний позов задовольнити, у задоволенні первісного позову відмовити.

Від Ніжинської міської ради надійшли клопотання про розгляд справи без участі представника та прийняття рішення згідно з законодавством.

Від інших учасників справи заяв, клопотань не надійшло.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Ващенко М.О. про розгляд справи повідомлена, про що свідчить довідка про доставку в електронному вигляді судової повістки про виклик до суду в електронному кабінеті ЄСІТС. За положеннями ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Ураховуючи, що адвокатом Ващенко М.О. після поновлення провадження у справі п`ять разів подавалося клопотання про відкладення судового розгляду (05.02.2024, 20.03.2024, 02.05.2024, 28.05.2024, 09.07.2024), та у чергове судове засідання 11.09.2024 ОСОБА_1 та її представник - адвоката Ващенко М.О. не з`явилися, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивачки за первісним позовом та її представника, згідно норм п. 2 ч. 3 ст.223 ЦПК України.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку.

Згідно архівного витягу з рішення №179 виконкому Ніжинської міської Ради депутатів трудящих від 06.05.1964 вирішено вважати забудовником по АДРЕСА_3 , на земельній ділянці в кількості 600 м квадратних ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 229).

У матеріалах інвентаризаційної справи КП «Ніжинське МБТІ» міститься, посвідчена 29.11.1976 в.о. нотаріуса Ніжинської державної нотаріальної контори, копія договору від 06.05.1964 про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, укладеного між відділом комунального господарства виконкому Ніжинської міської Ради депутатів трудящих та ОСОБА_8 , посвідченого Ніжинською державною нотаріальною конторою 25.05.1964 за р. № 1830. Згідно з договором ОСОБА_8 відповідно до рішення №179 виконкому Ніжинської міської Ради депутатів трудящих від 06.05.1964 надано земельну ділянку на праві безстрокового користування у АДРЕСА_3 , загальною площею 600 м квадратних.

У матеріалах інвентаризаційної справи КП «Ніжинське МБТІ» міститься акт №66 від 14.10.1976 про закінчення будівництва і ввід в експлуатацію індивідуального домоволодіння ОСОБА_8 , затверджений рішенням виконкому Ніжинської міської Ради депутатів трудящих №592 від 28.10.1976. Згідно з актом комісією оглянуто пред`явлені до здачі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 . Комісії надані документи: договір на право будівництва від 06.05.1964, рішення №179 виконкому Ніжинської міської Ради депутатів трудящих від 06.05.1964. Комісія постановила пред`явлене до здачі домоволодіння по АДРЕСА_1 вважати прийнятим.

У матеріалах інвентаризаційної справи КП «Ніжинське МБТІ» міститься висновок від 07.12.1976 про реєстрацію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , розташованого на площі земельної ділянки 600 м. квадратних, на праві особистої власності за ОСОБА_8 .

У матеріалах інвентаризаційної справи КП «Ніжинське МБТІ» міститься копія договору кіпівлі-продажу від 28.05.1987, згідно з яким ОСОБА_8 продала, а ТерещенкоМ.Г купив житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці розміром 600 м квадратних (т. 1 а.с. 231 - 232).

У матеріалах інвентаризаційної справи КП «Ніжинське МБТІ» міститься рішення Ніжинського міського суду від 26.05.1995 у справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про поділ спільної сумісної власності подружжя та свідоцтво, видане 10.04.2002 приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Кізуб Т.Є. за реєстровим № 958, відповідно до порядку проведення прилюдних торгів по продажу арештованого нерухомого майна, а також копія свідоцтва про одруження ОСОБА_11 і ОСОБА_12 від 15.10.2004, згідно з яким прізвище ОСОБА_11 після одруження ОСОБА_13 .

ОСОБА_1 є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі рішення Ніжинського міського суду від 26.05.1995 та свідоцтва, виданого 10.04.2002 приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Кізуб Т.Є. за реєстровим № 958, про що свідчать відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т.1 а.с.10-12).

У технічному паспорті від 18.03.2002 на житловий будинок індивідуального житлового фонду по АДРЕСА_1 , сарай не зазначений як самовільно збудована споруда чи будівля, рік його побудови - 1988. Щодо земельної ділянки містяться записи: земельна ділянка площею 606 м кв. затверджена рішенням виконкому №525 від 11.09.1980, у тому числі норма 600 м кв. (т. 1 а.с. 239 - 246).

Як слідує з наданої частини технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленої ПП «Портал СД», документація виготовлена щодо земельної ділянки за вказаною адресою із площею 0,0586 га.

У матеріалах справи містяться акти визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_2 , датовані 13.11.2017 та 08.07.2020, з яких вбачається, що позивачка ОСОБА_1 особистим підписом погодила межі суміжним землекористувачам (т. 1 а.с. 73-74).

17.07.2020 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у присутності співвласників (користувачів) суміжних земельних ділянок, в тому числі і ОСОБА_1 , складено та підписано акт прийомки-передачі межових знаків земельної ділянки за кадастровим номером :02:002:0136, площею 0,0655 га, наданої ОСОБА_2 2/3 та ОСОБА_3 1/3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 75).

Земельна ділянка площею 0,0655 га, кадастровий номер :02:002:0136, зареєстрована 17.07.2020 (т. 1 а.с. 71).

Рішенням Ніжинської міської ради від 03.08.2020 за № 29-76/2020 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надано у користування на умовах оренди терміном на 1 рік ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 0,0655 га, кадастровий номер :02:002:0136, для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходиться житловий будинок, який є їх власністю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №2270 від 08.07.1977 та свідоцтва про право на спадщну за заповітом №1293 від 13.04.2020. Обмеження у використанні земельної ділянки площею 0,0655 га встановлені у формі охоронної зони навколо об`єкта культурної спадщини та у формі санітарно-захисної зони навколо об`єкта. Спільна часткова власність: ОСОБА_2 2/3, ОСОБА_3 1/3. Встановлено орендну плату та передбачено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укласти договір оренди та зареєструвати його (т. 1 а.с. 72).

Договір оренди укладений 06.08.2020 і зареєстрований 19.08.2020 (т. 1 а.с. 71).

Рішенням Ніжинської міської ради № 22-77/2020 від 27.08.2020 надано згоду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки, загальною площею 0,0655 га, кадастровий номер :02:002:0136, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на 2 окремі земельні ділянки: - площею 0,0437 га та площею 0,0218 га (т. 1 а.с. 40).

Згідно акту про вирішення земельного спору від 04.02.2021, затвердженого рішенням виконкому Ніжинської міської ради № 60 від 25.02.2021, комісією з розгляду спорів на території Ніжинської територіальної громади встановлено, що земельний спір виник в частині суміжного землекористування за адресою: АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_1 . Земельна ділянка за адресою АДРЕСА_2 , співвласниками домоволодіння якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , є сформована, зареєстрована та має кадастровий номер :02:002:0136 згідно технічної документації виготовленої ФОП ОСОБА_4 , перебуває у користуванні на умовах договору оренди землі від 06.08.2020 у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 , не сформована, не зареєстрована, перебуває на стадії виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) землевпорядною організацією ПП "Портал СД". При винесенні в натуру (на місцевості) ФОП ОСОБА_4 встановлено, що паркан власники домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , встановили не на межі виносу сформованої земельної ділянки. За результатами перевірки, комісією рекомендовано власникам домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , встановити паркан відповідно до розробленої технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка розроблена землевпорядною організацією ФОП ОСОБА_4 , відповідно до якої була сформована та зареєстрована земельна ділянка.

Рішенням Ніжинської міської ради від 04.02.2021 за № 52-6/2021 внесено зміни в пункт 3 рішення Ніжинської міської ради № 22-77/2020 від 27.08.2020 та надано згоду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки, загальною площею 0,0655 га, кадастровий номер :02:002:0136, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на 2 окремі земельні ділянки: - площею 0,0402 га та площею 0,0253 га (а.с. 42).

Рішенням Ніжинської міської ради від 30.03.2021 № 39-8/2021 погоджено ОСОБА_14 і ОСОБА_3 технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 0,0655 га, кадастровий номер :02:002:0136 за адресою АДРЕСА_2 , на дві окремі земельні ділянки: - площею 0,0402 га та площею 0,0253 га (а.с. 43).

14.04.2021 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підписані акти прийомки-передачі межових знаків на зберігання по межі поділу щодо земельних ділянок: з кадастровим номером :02:002:0116, площею 0,0402 га, наданої ОСОБА_2 та з кадастровим номером :02:002:0140, площею 0,0253 га, наданої ОСОБА_3 (а.с.49).

Рішенням Ніжинської міської ради від 01.07.2021 № 44-11/2021 передано безоплатно у власність ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0116, площею 0,0402 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходиться 2/3 частини житлового будинку, які є її власністю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №2270 від 08.07.1977 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом №1293 від 13.04.2020. Обмеження у використанні земельної ділянки площею 0,0402 га встановлені у формі охоронної зони навколо об`єкта культурної спадщини та у формі санітарно-захисної зони навколо об`єкта (т. 1 а.с. 221).

Право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0116 зареєстровано 20.07.2021 (т. 1 а.с. 213).

Згідно з висновком судової земельно-технічної експерта від 08.11.2023 № 528/22-24, порушення межі земельної ділянки (накладання), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом встановленого паркану, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , не виявлено. Для відновлення меж земельної ділянки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , демонтувати паркан не потрібно. Як слідує з висновку, за результатами натурного обстеження та контрольних обмірів методом лінійних засічок земельних ділянок по АДРЕСА_4 , що відбулося 22.09.2023, на земельній ділянці по АДРЕСА_2 (межі земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0116) було визначено фактичне розташування паркану землекористувача земельної ділянки по АДРЕСА_2 . Співставивши його з межами, наведеними в технічній документації, встановлено, що суміжні межі досліджуваних земельних ділянок не накладаються (т. 2 а.с.13).

Одночасно експертом вказано, що під час проведення обстеження встановлено наявність металевих воріт та частини паркану від стовпа воріт до кута гаражу (по АДРЕСА_2 ), що встановлені землекористувачем по АДРЕСА_1 . Для відновлення меж земельної ділянки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , необхідно демонтувати ворота, перенести стовп (ушулу) воріт, відповідно до встановленого паркану по АДРЕСА_1 , що відображений у Додатку 1 до висновку лінією синього кольору.

Господарська будівля сарай (згідно результатів обстеження тимчасова споруда), що належить власнику суміжної земельної ділянки ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 , виходячи з наданих сторонами документів про право власності, технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_4 , розташований на межі земельної ділянки, що не відповідає будівельним нормам п. 6.1.41 ДБН 5.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», а саме: «При розміщенні будинків в кварталах із сформованою забудовою для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше ніж 1,0 м. При цьому має бути забезпечене виконання необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок або взаємо-узгоджене водовідведення згідно з вимогами ДБН.В 1.1-25» .

Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21)).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)).

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а)визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів (частина третя 152 ЗК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №514/1571/14-ц (провадження № 14-552цс18) зазначено, що «у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження, що право особи порушене, оскільки для таких висновків мають бути надані належні та допустимі докази, які б беззаперечно вказували, яка саме земельна ділянка перебувала у власності позивачки, де проходить її межа, чи порушена межа її земельної ділянки відповідачем. Такі докази зазвичай можуть підтверджуватися висновками експерта чи спеціаліста».

Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2024 року по справі справа № 278/1821/22 (провадження № 61-7577св23).

Суд бере до уваги, що матеріалами справи підтверджується право власності первісної позивачки ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , але доказів про наявність в неї права власності на земельну ділянку чи права користування з визначенням межі такої ділянки матеріали справи не містять, а згідно архівного витягу з рішення №179 виконкому Ніжинської міської Ради депутатів трудящих від 06.05.1964, договору від 06.05.1964 про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, акта №66 від 14.10.1976 про закінчення будівництва і ввід в експлуатацію індивідуального домоволодіння площа земельної ділянки становила 600 м кв, тоді як за записами у технічному паспорті від 18.03.2002 на житловий будинок індивідуального житлового фонду по АДРЕСА_5 . відповідно до рішення виконкому №525 від 11.09.1980, у тому числі норма 600 м кв., тобто площа земельної ділянки, яка обліковувалася і перебувала у користуванні колишніх власників домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та нинішнього власника ОСОБА_1 , змінювалась, а її межі в натурі (на місцевості) не визначені.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї ( частини дев`ятої статті 79-1 ЗК України), а тому доводи про зайняття частини земельної ділянки по АДРЕСА_1 , яка не сформована, не ґрунтуються на законі.

Була виготовлена ФОП ОСОБА_4 технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_2 . Як вбачається з актів визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_2 , датованих 13.11.2017 та 08.07.2020, ОСОБА_1 особистим підписом погодила межі суміжним землекористувачам (т. 1 а.с. 73-74). У подальшому 17.07.2020 зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0136, площею 0,0655 га, надана у користування на умовах оренди ОСОБА_2 2/3 та ОСОБА_3 1/3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_2 . Надалі земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0136 поділена на дві окремі земельні ділянки: - з кадастровим номером :02:002:0116 площею 0,0402 га та з кадастровим номером :02:002:0140 площею 0,0253 га. Рішенням Ніжинської міської ради від 01.07.2021 № 44-11/2021 передано безоплатно у власність ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0116. Право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0116 зареєстровано 20.07.2021.

Спростовані наявними у справі доказами і доводи, що первісним відповідачем ОСОБА_2 , яка є власницею домоволодіння по АДРЕСА_2 , встановлено паркан не відповідно до розробленої технічної документації. Так, згідно з висновком судової земельно-технічної експерта від 08.11.2023 № 528/22-24, порушення межі земельної ділянки (накладання), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом встановленого паркану, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , не виявлено. Для відновлення меж земельної ділянки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , демонтувати паркан не потрібно. За результатами натурного обстеження та контрольних обмірів методом лінійних засічок земельних ділянок по АДРЕСА_4 , що відбулося 22.09.2023, на земельній ділянці по АДРЕСА_2 (межі земельної ділянки з кадастрови номером :02:002:0116) було визначено фактичне розташування паркану землекористувача земельної ділянки по АДРЕСА_2 . Співставивши його з межами, наведеними в технічній документації, встановлено, що суміжні межі досліджуваних земельних ділянок не накладаються (т. 1 а.с.13).

У зв`язку з наведеним суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - виконавчий комітет Ніжинської міської ради, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою і зобов`язання вчинити дії, у зв`язку з чим у його задоволенні слід відмовити.

Щодо вимог зустрічного позову суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За змістом статей 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 04.07.2018 у справі N 653/1096/16-ц, серед способів захисту речових прав цивільне законодавства виокремлює усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України). Вказаний спосіб захисту може бути реалізований шляхом подання негаторного позову.

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном.

Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Захист речового права шляхом пред`явлення позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (негаторного позову) є можливим носієм речового права і передбачає доведення позивачем наступних обставин: 1) належність позивачу речового права, з приводу захисту якого він звертається до суду; 2) порушення цього права, його невизнання чи оспорювання; 3) вчинення цих дій саме відповідачем.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власницею земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0116, площею 0,0402 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходиться 2/3 частини житлового будинку, які є її власністю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №2270 від 08.07.1977 та свідоцтва про право на спадщну за заповітом №1293 від 13.04.2020.

ОСОБА_1 є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 , розташованого на землях комунальної власності Ніжинської міської ради.

Згідно з висновком судової земельно-технічної експерта від 08.11.2023 № 528/22-24, під час проведення обстеження встановлено наявність металевих воріт та частини паркану від стовпа воріт до кута гаражу (по АДРЕСА_2 ), що встановлені землекористувачем по АДРЕСА_1 . Для відновлення меж земельної ділянки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , необхідно демонтувати ворота, перенести стовп (ушулу) воріт, відповідно до встановленого паркану по АДРЕСА_1 , що відображений у Додатку 1 до висновку лінією синього кольору. Господарська будівля сарай (згідно результатів обстеження тимчасова споруда), що належить власнику суміжної земельної ділянки ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 , виходячи з наданих сторонами документів про право власності, технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_4 , розташований на межі земельної ділянки, що не відповідає будівельним нормам п. 6.1.41 ДБН 5.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», а саме: «При розміщенні будинків в кварталах із сформованою забудовою для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше ніж 1,0 м. При цьому має бути забезпечене виконання необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок або взаємо-узгоджене водовідведення згідно з вимогами ДБН.В 1.1-25».

Статтею 91 ЗК України встановлено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

Як встановлено судом, земельні ділянки, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , та що перебуває у користуванні ОСОБА_1 , є суміжними.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення, тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). При цьому, необхідність дотримання правил добросусідства покладається як на власників земельних ділянок, так і на землекористувачів.

Відповідно до частини 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом у тому числі визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, застосування інших, передбачених законом способів.

Відповідно до п. 3.25* Державних будівельних норм 360-92** "Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень" (чинних на час будівництва спірного навісу) для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

01.10.2019 року набрали чинності нові будівельні норми ДБН Б.2.2-12:2019, пунктом 6.1.41 яких передбачено, що при розміщенні будинків в кварталах із сформованою забудовою для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше ніж 1,0 м. При цьому має бути забезпечене виконання необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок або взаємоузгоджене водовідведення згідно з вимогами ДБН В.1.1-25.

Порушення будівельних норм при будівництві спірного сараю підтверджується матеріалами справи, зокрема висновком судової експертизи від 08.11.2023 № 528/22-24 , як і факт користування відповідачкою за зустрічним позовом ОСОБА_1 частиною земельної ділянки ОСОБА_2 внаслідок встановлення по АДРЕСА_1 , частини металевих воріт і частини паркану від стовпа воріт до кута гаражу по АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 цих обставин не спростовано.

Водночас, суд зауважує, що у відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 264 ЦПК України).

При розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України).

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви (ч. 3 ст. 49 ЦПК України).

У зустрічній позовній заяві заявлено вимоги зобов`язати ОСОБА_5 за власний рахунок усунути перешкоди в користуванні належною ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві оренди земельною ділянкою, площею 0,0655 га, кадастровий номер :02:002:0136, розташованою по АДРЕСА_2 , шляхом знесення, розташованого на межі із зазначеною земельною ділянкою сараю, розташованого по АДРЕСА_1 та демонтажу частини воріт, які належать відповідачці, але розміщені на її з ОСОБА_3 земельній ділянці та приварені до належного їй гаража воріт для надання доступу до земельної ділянки за гаражем.

Однак, як встановлено судом земельна ділянка площею 0,0655 га, кадастровий номер :02:002:0136,поділена.

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, серед іншого шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі поділу (ч. 1, абзац четвертий ч. 2, ч. 3, ч. 4, ч. 6, ч. 9, ч. 10, абзац другий ч. 13 ст. 79-1 ЗК України).

Отже, земельна ділянка площею 0,0655 га, кадастровий номер :02:002:0136,внаслідок поділу припинила існування як об`єкт цивільних прав, а відтак припинилися і будь-які речові права щодо неї, що виключає їх порушення, а отже і захист, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для застосування будь-яких способів захисту права користування ОСОБА_2 земельною ділянкою площею 0,0655 га, кадастровий номер :02:002:0136, по причині відсутності права користування цією ділянкою з огляду на припинення її існування як об`єкта цивільних прав.

Підготовче провадження у справі закрито 13.12.2021. Заяв про зміну передмету зустрічного позову не подано ні до закінчення підготовчого провадження у справі, ні до закінчення судового розгляду по суті. При цьому, на час закінчення 13.12.2021 підготовочого провадження земельна ділянка площею 0,0655 га, кадастровий номер :02:002:0136, вже була поділена і за її рахунок сформовані дві окремі земельні ділянки: - з кадастровим номером :02:002:0116, площею 0,0402 га, наданої ОСОБА_2 ; - з кадастровим номером :02:002:0140, площею 0,0253 га, наданої ОСОБА_3 .

На час подання 14.07.2021 зустрічного позову, вже було передано безоплатно у власність ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0116, площею 0,0402 га, рішенням Ніжинської міської ради від 01.07.2021 № 44-11/2021.

На час закриття 13.12.2021 підготовчого провадження, вже було зареєстровано 20.07.2021 право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0116.

Предметом дослідження при виконанні судової земельно-технічної експертизи була земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0116.

За встановлених фактичних обставин справи, суд вважає, що має місце порушення права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0116 в частині правомочності користування. Поновлення права ОСОБА_7 можливе у спосіб зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :02:002:0116, належною ОСОБА_2 на праві приватної власності, шляхом знесення відповідачкою за зустрічним позовом ОСОБА_1 сараю, розташованого на по АДРЕСА_1 , на межі із земельною ділянкою по АДРЕСА_2 , та шляхом демонтажу частини воріт, перенесенням стовпа (ушули) воріт відповідно встановленого паркану по АДРЕСА_2 , що відображений у Додатку 1 до висновку судової земельно-технічної експертизи від 08.11.2023 № 528/22-24 лінією синього кольору. Такий спосіб захисту відповідає вимогам ст.16 ЦК України, що узгоджується з висновками, викладеними Верховним Судом у постанові від 14.11.2018 у справі N445/490/15-ц при розгляді подібних правовідносин.

Проте, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :02:002:0136, площею 0,0655 га, суд доходить висновку про відсутність підстав для їх задоволення у зв`язку з відсутністю права користування цією ділянкою з огляду на припинення її існування як об`єкта цивільних прав.

Суд свідомий того, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0116 сформована за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0136, і межує із земельною ділянкою, що перебуває у користуванні ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 .

Проте, на думку суду, самостійне формулювання судом про зобов`язання ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні власністю ОСОБА_2 , а саме земельною ділянкою з кадастровим номером :02:002:0116, площею 0,0402 га, буде виходом за межі позовних вимог, оскільки будь-яких вимог щодо захисту прав на цю земельну ділянку ОСОБА_2 у письмових заявах до суду заявлено не було, а як зазначено вище, нормами ЦПК України визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, які викладаються письмово.

На підставі викладеного, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - виконавчий комітет Ніжинської міської ради, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою і зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Ніжинська міська рада Чернігівської області, ОСОБА_3 , про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою і зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Первісний позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_6 .

Представник первісного позивача адвокат Ващенко Марина Олександрівна, адреса: 16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Однорядна буд. 20А.

Первісний відповідач 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_8 .

Представник первісного відповідача 1 адвокат Приходько Сергій Олександрович, 16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Таращанська, буд. 68.

Первісний відповідач 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_7 .

Третя особа: Ніжинська міська рада Чернігівської області, адреса: площа імені Івана Франка, буд. 1, м. Ніжин Чернігівської області, 16600, , електронна пошта .

Суддя І. М. Карпусь