Справа № 473/881/24
РІШЕННЯ

іменем України

"11" вересня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Гоженко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

в лютому 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 98410 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20 грудня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2713393, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу кредит у розмірі 19 200,00 грн зі строком користування коштами протягом 360 днів, який в свою чергу зобов`язався вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 1,99 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом.

11 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №11082023, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2713393 від 20 грудня 2021 року.

Відповідач свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість за договором у розмірі 98410,00 грн., в тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 19200,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 79210 грн.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача в повному обсязі.

Ухвалою суду від 11 березня 2024 року відкрито провадження по вказаній справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

02 квітня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову, вказуючи на те, що не підписував вищевказаний договір та коштів у порядку його виконання не отримував.

В судове засідання представник позивача не з`явився, проте згідно наявної в матеріалах справи заяви просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав, вказаних у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.

Так, як убачається з договору № 2713393 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 20 грудня 2021 року, вказаний договір укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 (згідно договору факторингу №11082023 від 11 серпня 2023 року первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2713393 від 20 грудня 2021 року). Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Лінеура Україна» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 19 200,00 грн зі строком користування коштами протягом 360 днів, який в свою чергу зобов`язався вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 1,99 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом.

Кредит наданий у безготівковій формі шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 . Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника.

Згідно з інформаційною довідкою від 26 лютого 2024 року № 2643_55 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 20 грудня 2021 року 14:53:10 на суму 19200,00 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 126286580, призначення платежу: зарахування 19200,00 грн на карту НОМЕР_1 .

Відповідач заперечував укладення зазначеного кредитного договору в електронній формі, отримання ним кредитних коштів. Зазначення в договорі його особистих даних, останній пояснив тим, що раніше він укладав інший кредитний договір в електронній формі, проте до спірного кредитного договору не має жодного відношення.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ч. 1 ст. 627 ЦКУкраїни передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України,зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ч.2 ст. 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як убачається з матеріалів справи вищевказаний кредитний договір підписаний від імені позичальника електронним підписом. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів щодо наявності волевиявлення відповідача на укладення договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2713393 від 20 грудня 2021 року, його ідентифікації в межах вказаного договору. Вказані докази не були надані позивачем ні самостійно, ні на пропозицію суду.

Також у матеріалах справи наявне повідомлення АТ «ТАСКОМБАНК» від 10 липня 2024 року (в порядку виконання ухвали суду від 19 червня 2024 року про витребування доказів), відповідно до якого на ім`я відповідача ОСОБА_1 не було емітовану платіжну картку НОМЕР_1 . Станом на 26 червня 2024 року в АТ «ТАСКОМБАНК» відсутня інформація про фізичну особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тобто, грошові кошти за вказаним договором перераховані на банківську картку, яка відповідачу не належить, рахунки, відкриті на ім`я останнього АТ «ТАСКОМБАНК» відсутні, з метою захисту своїх інтересів позивач звертався до правоохоронних органів (згідно витягу з ЄРДР від 20 грудня 2021 року зафіксовано звернення відповідача щодо використання його персональних даних для отримання онлайн кредиту, попередня правова кваліфікація ч.1 ст. 190 КК України).

Таким чином, з огляду на викладене, підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відсутні.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 вересня 2024 року.

Суддя Л.В.Лузан