ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8220/24 Справа № 175/2780/23 Суддя у 1-й інстанції - Бєсєда Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Деркач Н.М., Єлізаренко І.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2024 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Акціонерне товариство «Дніпрогаз» про стягнення заборгованості за договором оренди житлового приміщення та майнової шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2023 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Акціонерне товариство «Дніпрогаз» про стягнення заборгованості за договором оренди житлового приміщення та майнової шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом на праві приватної власності домоволодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , яке на підставі договорів оренди житлового приміщення було передано в оренду ОСОБА_1 на період з 06.06.2021 по 06.04.2023.

11.01.2023 при звірці показів лічильника газу позивачці було повідомлено працівниками АТ «Дніпрогаз» про несанкціоноване втручання в роботу 3ВТ. Під час перевірки співробітниками АТ «Дніпрогаз» лічильника газу було встановлено підміну лічильника, виявлені ознаки порушення конструкції лічильника, у тому числі справності лічильного механізму. Самовільно встановлений ОСОБА_1 несправний лічильник було демонтовано і направлено на експертизу та припинено постачання газу.

Згідно акту експертизи №11 від 19.01.2023 було встановлено, що на лічильнику відсутня пломба заводу виробника, вільний доступ до гвинта кріплення суматора та верхнього корпусу лічильного механізму. На біндексі у місці встановлення вісі каліброваних колес наявні численні подряпини, внаслідок неодноразового знімання суматора відлікового механізму.

На підставі проведеної експертизи та акту правопорушення від 11.01.2023 ОСОБА_2 , як власнику будинку здійснено донарахування об`ємів газу. Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 800,16м* складає 22 993,25 грн. за період з 13.11.2022 по 31.12.2022.

Крім того, заборгованість за спожитий газ станом на 10.02.2023 склала 13 943,71 грн. Позивач зазначала, що орендар ОСОБА_1 в порушення умов договору оренди житлового приміщення самовільно, без попередження (без складання акту приймання-передачі орендованого майна) виїхала з орендованого будинку в період з 01.02.2023 по 07.02.2023.

Станом на 05.02.2023 загальна сума заборгованості та майнової шкоди складає: орендна плата за договором від 06.10.2022 року (період 06.10.22-06.02.2023) 20 000 грн., заборгованість за споживання газу 13 943, 71 грн., заборгованість за електроенергію за січень 574, 54 грн., вартість нового лічильника 1 750 грн., вартість проведення експертизи 3 081,42 грн., вартість не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу складає 22 993, 25 грн.

Загальна сума заборгованості та майнової шкоди складає 62 342,92 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2024 року позовні вимоги - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість по орендній платі в сумі 20 000 грн., заборгованість за споживання газу в сумі 13 943,71 грн., заборгованість за електроенергію в сумі 574,54 грн., вартість газового лічильника в сумі 1 750 грн., витрати на проведення експертизи в сумі 3 081,42 грн., вартість необлікованого об`єму природного газу в сумі 22 993,25 грн., а всього 62 342,92 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 1 073, 60 грн.

Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14 500 грн.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Відзив подано не було.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Відповідно до положень частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику.

Сторони по справі повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про отримання судових повісток та матеріалів, що надсилались учасникам процесу на офіційні електронні адреси зазначені особисто сторонами у справі.

Сторони у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.12.2000, зареєстрованого в реєстрі за № 3-492 на праві приватної власності домоволодіння АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстровий номер об`єкта нерухомого майна №101, ОСОБА_2 належить житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами. Опис майна: житловий будинок літ.А-1 загальною площею 43,6 кв.м.,житловою площею 26,5 кв.м., навіс літ. Б, сараї літ. Г,Д, убиральня літ. Е, колодязь № 4,7, огорожа №1-3,5-6,8, зливна яма №9, мостіння № I, II, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане житлове приміщення було передане в оренду ОСОБА_1 на період з 06.06.2021 по 06.04.2023, що підтверджується договорами оренди житлового приміщення.

Відповідно до п.3.4. договору оренди від 06.10.2022 року орендар зобов`язаний вчасно проводить оплату, а також усувати пошкодження орендованого майна яке виникло з вини орендаря.

Згідно п.7.1. договору орендар несе повну матеріальну відповідальність за збереження приміщення та майна, що знаходиться в орендованому приміщенні та на прилеглій території.

Розділом 4. порядку розрахунків договору передбачено: п.4.1. умови розрахунку готівковий розрахунок; п.4.2 порядок оплати - один раз в місяць до 10 числа кожного місяця; п.4.3. орендна плата п`ять тисяч грн.; п.4.4. витрати за електроенергію, газ, воду, вивіз сміття несе орендар, сплачуючи орендодавцю комунальні послуги разом з квартирною платою. Оплату по даним рахункам сплачує орендодавець. Показники по лічильникам передаються до 01 числа кожного місяця.

11.01.2023 під час перевірки співробітниками АТ «Дніпрогаз» лічильника газу було встановлено втручання в роботу лічильника, виявлені ознаки порушення конструкції лічильника, у тому числі справності лічильного механізму. Самовільно встановлений несправний лічильник було демонтовано і направлено на експертизу. Припинено постачання газу, про що було складено акти, які підписані представниками акціонерного товариства «Дніпрогаз» та споживачем ОСОБА_2 .

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2024 у справі №199/9343/23 стягнуто з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» заборгованість за необлікований природний газ в сумі 22 993 (двадцять дві тисячі дев`ятсот дев`яносто три) грн. 25 коп.

ОСОБА_2 зазначала, що відповідач не сплатила орендну плату за чотири місяці по 5 000 грн. за місяць, що загалом складає 20 000 грн.

Згідно вимоги від 10.02.2023 та рахунку від 11.02.2023 заборгованість за споживання газу складає 13 943, 71 грн.

Відповідно до рахунку № НОМЕР_4 заборгованість за електроенергію за січень складає 574,54 грн.

Згідно видаткової накладної №PH-0000004 від 02.02.2023 та квитанції про оплату від 02.02.2023 вартість лічильника складає 1 750 грн.

Вартість проведення експертизи складає 3 081, 42 грн., що підтверджується рахунком №105086 від 08.02.2023 та квитанцією про оплату від 17.05.2023.

У судовому засіданні суду першої інстанції в якості свідка було допитано ОСОБА_1 яка повідомила суду, що орендувала у позивача домоволодіння АДРЕСА_1 . Орендну плату завжди сплачувала своєчасно. Також зазначала, що своєчасно сплачувала комунальні послуги. Зазначені платежі позивач фіксувала в зошиті, де вона ставила підпис. У грудні 2022 року при перевірці газового лічильника працівниками акціонерного товариства «Дніпрогаз» ОСОБА_2 зазначила, що газовий лічильник, який демонтовано не належить їй.

У судовому засіданні суду першої інстнації в якості свідків було допитано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які повідомили суду, що ОСОБА_1 орендувала домоволодіння АДРЕСА_1 , і вона їм повідомила, що заборгованості по орендній платі та оплаті комунальних послуг не мала.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що долучені до матеріалів справи позивачем докази підтверджують обставини, що відповідачем завдано позивачу матеріальної шкоди під час проживання в орендованому приміщенні.

Проте, колегія суддів не може погодитися із таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, не визнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди) (стаття 759 ЦК України, тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У частині першій статті 810 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Договір найму житла укладається у письмовій формі (стаття 811 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України установлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово згадував про категорію стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 910/11027/18.

Сторони не заперечували щодо факту укладення між ними договору оренди. Сторони погодились з умовами Договору та не оскаржували їх. В період з 06.06.2021 між сторонами укладались договори оренди, які діяли: з 06.06.2021 по 05.12.2021; з 06.12.2021 по 06.03.2022; з 06.03.2022 по 06.06.2022; з 06.06.2022 по 06.06.2022; з 06.09.2022 по 06.10.2022; з 06.10.2022 по 06.04.2023 (а.с.18-23).

Так, розділом 4. порядку розрахунків договору оренди, який було укладено в період з 06.10.2022 по 06.04.2023 передбачено: п.4.1. умови розрахунку готівковий розрахунок; п.4.2 порядок оплати - один раз в місяць до 10 числа кожного місяця; п.4.3. орендна плата п`ять тисяч грн.; п.4.4. витрати за електроенергію, газ, воду, вивіз сміття несе орендар, сплачуючи орендодавцю комунальні послуги разом з квартирною платою. Оплату по даним рахункам сплачує орендодавець. Показники по лічильникам передаються до 01 числа кожного місяця (а.с.23).

Проте, позивачем в ході розгляду даної справи не було надано ні суду першої, ні апеляційної інстанції належних та допустимих доказів несплати відповідачем орендної плати.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідачка не може нести відповідальність за заборгованість по комунальним послугам, оскільки, згідно п.4.4. Договору витрати за електроенергію, газ, воду, вивіз сміття несе орендар, сплачуючи орендодавцю комунальні послуги разом з квартирною платою. Оплату по даним рахункам сплачує орендодавець.

Відповідно до ч.4 ст.319, ч.1 ст.322 ЦК України власність зобов`язує, тому саме власник має утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, в тому числі і сплачувати комунальні платежі.

Оскільки сплата комунальних платежів покладена на ОСОБА_2 , тому саме з вини останньої утворилась заборгованість та позивачка належними доказами не підтвердила невиконання відповідачкою умов договору оренди.

Що стосується доводів стосовно газового лічильника та порушення правил ГРМ, колегія суддів вважає за потрібне зазначити наступне.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2024 у справі №199/9343/23 стягнуто з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» заборгованість за необлікований природний газ в сумі 22 993 (двадцять дві тисячі дев`ятсот дев`яносто три) грн. 25 коп.

Ухвалюючи рішення, місцевий суд виходив з того, що саме Тонконог здійснила несанекціоноване втручання в роботу лічильника газу та прийняв як належний доказ акт про порушення №DZ001915 від 11.01.2023 року, акт-розрахунок необлікованого обєму та обсягу природного газу і його вартість від 23.01.2023 року.

В акті про порушення №DZ001915 від 11.01.2023 року ОСОБА_2 не було зафіксовано жодних зауважень, пропозицій споживача, в тому числі, не зазначено, що фактичним споживачем послуг АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» є інша особа ОСОБА_1 орендар будинку АДРЕСА_1 .

Водночас, позивач ОСОБА_2 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на її ім`я відкрито особистий рахунок № НОМЕР_5 .

Позивачем не було надано належних доказів ні у даній справі, ні у справі №199/9343/23, що саме ОСОБА_1 був самовільно встановлений несправний лічильник.

Крім того, згідно акту-прийому передачі майна, що знаходиться у будинку АДРЕСА_1 , який було складено та підписано сторонами не було зазначено газовий лічильник (а.с.24). А відповідно до п.3.12 по закінченню строку оренди Орендар передає Орендодавцю по акту все майно що перебувало у користуванні, цілим, неушкодженим та чистим.

Зважаючи, що позивачем в ході розгляду справи не було доведено належними та допустимими доказами заборгованості відповідача по орендній платі, як і не доведено пошкодження чи заміни лічильника саме відповідачем, та враховуючи, що оплату по комунальним рахункам повинна була сплачувати саме позивачка, як власник майна, колегія суддів приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог у звязку з їх не доведенням.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти.

Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Зазначені висновки відповідають висновкам, які викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 925/81/21, від 09 лютого 2022 року у справі № 910/17345/20, від 15 лютого 2023 року у справі № 911/956/17 (361/6664/20), від 07 березня 2023 року у справі № 922/3289/21.

Оскільки, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність скасування рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2024 року у цій справі, відповідно додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2024 року також підлягає скасуванню.

Пунктом 13 ст.141 ЦПК України визначено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, а розмір судового збору при зверненні з апеляційною скаргою складав 1 610,40 грн., то з із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за апеляційну інстанцію в розмірі, що підтверджений відповідачем.

Керуючись ст. 259,268,374,376,381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2024 року та додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Акціонерне товариство «Дніпрогаз» про стягнення заборгованості за договором оренди житлового приміщення та майнової шкоди відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 610,40 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 16 вересня 2024 року.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Н.М. Деркач

І.А. Єлізаренко