Справа № 216/3252/23
провадження №2/216/509/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Бутенко М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Кравець А.С.,

без участі сторін та без застосування технічного запису,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернулася до суду з заявою про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок АДРЕСА_1 , а саме на: житловий будинок літ. "Б-1", загальною площею 40.4 кв.м., житловою площею 17.10 кв.м.; 1-2 огорожу, мотивуючи позовні вимоги тим, що проживає у будинку АДРЕСА_1 та відкрито, безперервно, володіє зазначеним нерухомим, обслуговує житловий будинок та добросовісно володіє нерухомим майном більше ніж 10 років, по мірі своїх сил та коштів здійснює поточний ремонт, так як будинок старий, перебував у занедбаному стані і був потрібен постійний догляд, підтримує подвір`я у належному стані, користується житловим будинком відкрито, не приховуючи факту знаходження майна у її володінні, безперервно, через що володіння не переривалось протягом всього строку набувальної давності, а тому звертається до суду для визнання право власності за набувальною давністю. Будинок належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після якого ніхто не приймав, спадкова справа не заводилась.

В судове засідання позивач та її представник надали заяву, в якій підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили суд розглядати справу без їх участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася без поважних причин, повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, написала заява про розгляд справи за відсутності відповідача.

На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось.

Суд визнав можливим розглядати справу у відсутність учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

Обставини, викладені у позовній заяві підтверджуються письмовими доказами по справі.

Оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, вислухавши свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню як така, що знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Власником спірного нерухомого майна був ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується долучною копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28 серпня 2013 року, видане Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1362. Матеріалами справи підтверджено, що померлий на день своєї смерті був зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 . Інші зареєстровані особи у житловому будинку відсутні.

Згідно повідомлення Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області після смерті ОСОБА_2 з заявою про відмову від спадщини до нотаріальної контори в шестимісячний термін ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася, заповіт від імені померлого не посвідчувався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Згідно договору міни від 30 серпня 1957 р. померлому на праві приватної приватної власності належав будинок АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ. "Б-1", загальною площею 40.4 кв.м., житловою площею 17.10 кв.м.; 1-2 огорожа. Право власності на будинок зареєстровано в КП ДОР "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" на підставі договору міни, через що видане реєстраційне посвідчення від 20.12.1957 р., записано у реєстрову книгу за № 40, стор. 23, запис 23. Відповідно до наданого позивачем технічного паспорту на будинок підтверджується стан об`єкта, тотожний заявленим вимогам.

На підтвердження володіння спірним будинком позивачем надані копії квитанції про сплату комунальних послуг за різні роки, починаючи з 2013 р., заяви сусідів, які датовані 26.07.2012 р., договір про надання послуг водопостачання, датований 07.06.2016 р., акт ПАТ "Дніпрообленерго" від 16.04.2013 р., акт виконання тех. перевірки від 30.04.2013 р., технічні умови КП "Кривбасводоканал" від 14.06.2016 р. Ремонт, догляд та використання будинку також підтверджується численними фотокартками, які долучені до матеріалів справи.

Судом встановлено, що позивач не ставить питання про встановлення факту родинних відносин з померлим, оскільки остання не є родичкою та не має можливості успадкувати належне майно померлого.

Як вказував в позові позивач та ці доводи нічим не спростовані, що вона з сином постійно мешкає в домоволодінні, підтримує будинок у належному стані, здійснює ремонтні роботи, добросовісно володіє нерухомим майном понад 10 років, користується житлом відкрито, не приховуючи факту знаходження майна у володінні, безперервно, сплачує кошти за нараховані комунальні послуги.

Обставини підтвердили і допитані судом свідки ОСОБА_3 , в тому числі голова квартального комітету ОСОБА_4 , які кожен окремо, пояснили суду, що позивач обслуговує житловий будинок зта добросовісно володіє нерухомим майном більше ніж 10 років, по мірі своїх сил та коштів здійснює поточний ремонт, так як будинок старий, перебував у занедбаному стані і був потрібен постійний догляд, підтримує подвір`я у належному стані, користується житловим будинком відкрито, не приховуючи факту знаходження майна у її володінні, безперервно.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" (далі - Постанова) відповідно до частини першої статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Враховуючи положення статей 335, 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 01.01.2004 року, положення статті 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 01.01.2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01.01.2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 01.01.2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 01.01.2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю (п. 11 Постанови).

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Таким чином, судом встановлено, що факти, викладені у позовній заяві в обґрунтування заявлених вимог підтверджені письмовими доказами, є достовірними, сумніву у суду не викликають, визнання права власності за набувальною давністю не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, також повністю підтверджують доводи позивача щодо часу добросовісного, відкритого та безперервного користування нерухомим майном.

З вищезазначеного суд приходить до висновку, що позивач більше 10 років відкрито, безперервно володіє вищевказаним нерухомим майном, представником відповідача по справі спростувань вказаних обставин та вимог про повернення цього нерухомого майна не заявлено, ніхто не претендує на нерухоме майно, тому суд не вбачає спірних питань про право власності на житловий будинок розташований за адресою: житловий будинок АДРЕСА_1 , тому вважає за можливе визнати за позивачем право власності за набувальною давністю.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у зв`язку із тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства закріпленого ст. 13 ЦПК України не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 328, 335, 344 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 142 ч. 1, 247 ч.2, 263 - 267, 273- 274 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок АДРЕСА_1 , а саме на: житловий будинок літ. "Б-1", загальною площею 40.4 кв.м., житловою площею 17.10 кв.м.; 1-2 огорожу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач: ВИКОНАВЧИЙ КОМІТЕТ ЦЕНТРАЛЬНО-МІСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ РАДИ, ідентифікаційний код юридичної особи 04052560, адреса: 50000, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, Центрально-Міський р-н, вул. Свято-Миколаївська, буд. 27

Головуючий суддя: Бутенко М.В.