Справа № 127/7091/24
Провадження № 22-ц/801/1579/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 рокуСправа № 127/7091/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Копаничук С. Г.,

суддів: Міхасішина І. В., Оніщука В. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 травня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Медяної Ю. В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3 , на неповнолітню дитину, стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , за участі третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Зазначала, що сторони являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час досягла повнолітнього віку і продовжує навчання на першому курсі денної форми навчання Вінницького національного медичного університету ім. М. І. Пирогова. Донька потребує матеріального утримання від батька на час навчання, так як вона не має можливості працювати задля свого забезпечення через денну форму навчання. Їй важко одноосібно утримувати доньку на час навчання і забезпечувати пов`язані з цим потреби та витрати, зокрема, витрати на одяг, взуття, канцелярські товари, проживання, харчування, поповнення мобільного зв`язку, проїзд в транспортні та інше. А також, враховуючи ситуацію під час повномасштабної війни, зросли ціни на товари повсякденного вжитку і позивач не спроможна самотужки без допомоги відповідача забезпечувати потреби доньки на час її навчання. Просила стягувати із ОСОБА_2 на її користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку до досягнення донькою 23-ох років, за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 травня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/8 від його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи стягнення з 04.03.2024 р. і до закінчення дитиною навчання, тобто до 01.07.2029, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23-х річного віку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Апеляційна скарга мотивована тим, що він є внутрішньо-переміщеною особою, орендує житло та сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей. Зазначає, що суд не надав належної оцінки тим фактам, що на його утриманні перебуває матір похилого віку, а повнолітня донька навчається за бюджетні кошти, отримує стипендію та виплати, як внутрішньо- переміщеною особа.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що остання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду відповідає.

Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14.02.2014 у справі №428/407/14-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до досягнення дітьми повноліття, починаючи від дня подання позовоної заяви 23.01.2014. (а.с.17)

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.12.2014 у справі №428/7188/14-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.16).

Згідно з довідками від 18.04.2022 №529- та №529- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 взяті на облік як внутрішньо переміщені особи, за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.7, 10)

З довідки №05/1-982, виданої 19.12.2023 Вінницьким національним медичним університетом ім. М.І. Пирогова вбачається, що ОСОБА_3 дійсно є здобувачкою вищої освіти 1 курсу денної форми навчання медичного факультету №2, за спеціальністю «225 Медична психологія». Навчається за державним замовленням. Термін навчання з 01.09.2023 до 01.07.2029. (а.с.19)

Згідно з довідкою про доходи, виданої Вінницьким національним медичним університетом ім. М.І. Пирогова, ОСОБА_3 навчається у Вінницькому національному медичному університеті ім. М.І. Пирогова та отримує дохід. Розмір щомісячного доходу за період з вересня 2023 року по березень 2024 становить 1180 грн. (а.с.123)

Відповідно до наявних в матеріалах справи квитанцій, позивач понесла витрати на придбання канцелярських товарів та медичних халатів, які необхідні доньці для навчання. (а.с.21-22)

За послуги дерматолога та стоматолога для ОСОБА_3 позивач понесла витрати у розмірі 450 грн. та 800 грн., що підтверджується квитанціями. (а.с.23)

З наявних у справі договорів оренди вбачається, що позивач проживає з доньками в орендованому житлі. Орендна плата складає 5 000 грн. без урахування комунальних платежів.

Згідно з довідкою про доходи, виданою ТОВ «Альго-фарм», ОСОБА_1 працює у ТОВ «Альго-фарм» на посаді фармацевта та отримує зарплату, розмір якої за період з січня 2023 року по червень 2023 року становив 7132,30 грн. (після відрахувань податку на доходи фізичних осіб та військового збору). (а.с.145)

Заочним рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 15.11.2021 у справі №415/7133/21 розірвано шлюб, зареєстрований 03.08.2018 Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис №703, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.53)

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області 21.09.2021 у справі №415/1896/21 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання заяви, тобто з 23 березня 2021 року і до повноліття дитини. (а.с.54-55)

Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого №1782, ОСОБА_2 перебував на лікуванні в терапевтичному відділенні лікарні ДУ "ТМО МВС України по Луганській області" з 14.11.2019 по 18.11.2019. (а.с.56)

З виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №5529 від 30.10.2020 Центрального госпіталя вбачається, що ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні з 18.09.2020 по 30.09.2020. (а.с.58)

З виписки з медичної картки стаціонарного хворого №141 вбачається, що ОСОБА_2 з 18.01.2023 по 31.01.2023 знаходився у неврологічному відділенні ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області».

Відповідно до довідки про доходи №66 від 22.02.2024, виданої ГУНП у Луганській області, ОСОБА_2 працює у ГУНП в Луганській області на посаді начальника відділу, та отримує заробітну плату, з якої стягуються аліменти: ВП №67693448 від 06.12.2021 (1/6 частка) та ВП №65368667 від 11.12.2021 (1/3 частка). В довідці також зазначено, що станом на 01.02.2024 заборгованість по ВП №67693448 від 06.12.2021 становить 11028,54 грн., а по ВП №65368667 від 11.12.2021 29591,58 грн. (а.с.68) Середній розмір нарахованої заробітної плати відповідача за період з серпня 2023 по січень 2024 становить 62242,82 грн.

З витягу з наказу ГУНП в Луганській області від 26.02.2024 №40о/с вбачається, що ОСОБА_2 було відряджено із залишенням на службі в поліції до Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України з 26.02.2024, зі звільненням з посади начальника відділу криміналістичного забезпечення слідчого управління ГУНП в Луганській області. (а.с.71)

Відповідно до витягу з наказу Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 26.02.2024 №38-о/с, ОСОБА_2 призначено заступником начальника відділу досліджень безпеки життєдіяльності та охорони праці вибухотехнічної лабораторії. (а.с.70)

Відповідно до копії договору оренди житлового приміщення ОСОБА_2 орендує квартиру в АДРЕСА_2 . Щомісячна плата за оренду 8000 грн. на дві особи. За кожну особу підлягає доплата по 2000 грн. (п.4.1) (а.с.73-74).

Згідно відповіді Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради №14/3-35 від 14.03.2024, ОСОБА_2 з 30.03.2022 перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа. (а.с.37)

Згідно з розрахунковим листом за березень 2024 року, ОСОБА_2 нарахована заробітна плата у розмірі 28998,31 грн. (без відрахування податків, зборів та інших платежів). (а.с.69)

Мати ОСОБА_2 ОСОБА_5 проходила лікування у відділенні кардіо та рентгенваскулярної хірургії, медичному центрі ТОВ "ДенталКлиникДнепр". (а.с.82-87).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із наявності взаємних обов`язків батьків з утримання дитини, реальних і розумних потреб дитини, яка продовжує навчання, врахувавши при цьому як матеріальний стан відповідача, так і наявність у нього інших утриманців.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, які перевірив наданими доказами, оціненими в порядку ст.89 ЦПК України, правильно визначив спірні правовідносини та застосував до них норми права, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову та стягнення аліментів у розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги про те, що донька навчається на бюджетній формі навчання, отримує стипендію, а також виплати, як внутрішньо-переміщена особа, значення не мають, оскільки не є підставою для відмови в задоволенні позову, виходячи з наступного

Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»).

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У частині першій статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Тож стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) дійшов висновку про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Колегія суддів вважає встановленим той факт, що у зв`язку з навчанням ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати як матір, так і батько.

Встановивши, що донька сторін ОСОБА_3 є студенткою денної форми навчання Вінницького національного медичного університету ім. М. І. Пирогова та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач ОСОБА_2 , який є працездатною особою, має можливість надавати доньці таку допомогу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів у визначеному судом розмірі.

Так, при визначенні розміру аліментів, суд першої інстанції врахував матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших утриманців, а також те, що обов`язок утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків, а також те, що дитина, яка продовжує навчання, безсумнівно потребує принаймні мінімальних витрат на власне утримання.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати його заробітну (доходу).

Враховуючи, що ОСОБА_6 є повнолітньою, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу, а також те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, а відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, колегія суддів, з урахуванням того, що розмір призначених аліментів має бути не більшим як достатній для розумного задоволення потреб дитини і не повинен обмежувати матеріальних інтересів відповідача, вважає, що аліменти у розмірі в розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу) відповідача, будуть забезпечувати належне утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач опікується своєю матір`ю, яка є особою похилого віку та потребує матеріальної допомоги є безпідставними, оскільки ОСОБА_2 не надав доказів того, що матір перебуває на повному його утриманні, а також про відсутність інших осіб, які можуть надавати матеріальну допомогу матері.

Доказів неможливості надавати матеріально допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, ОСОБА_2 не надав.

Посилання ОСОБА_2 на сумнівність визначеного позивачкою розміру витрат на утримання доньки, також не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції, врахувавши наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, дійшов висновку про стягнення аліментів у зменшеному розмірі у частці від його заробітку (доходу), а не у твердій грошовій сумі.

Доводи апеляційної скарги є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції, а лише відображають позицію відповідача у цій справі, яку він вважає такою, що є єдино вірною.

Інші доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції постановлено рішення без всебічного, повного дослідження доказів наданих сторонами - не являються підставою для скасування рішення суду, оскільки згідно ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду першої інстанції, який у рішенні оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної слід залишити за відповідачем.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 травня 2024 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції залишити за ОСОБА_2 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: С. Г. Копаничук

судді: І. В. Міхасішин

В. В. Оніщук