Справа № 669/623/24
Провадження № 2/669/233/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді Бараболі Н.С.,

за участю секретаря Бабоян А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білогір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина,

В С Т А Н О В И В :

03.07.2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно.

В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем з 17.07.2004 року перебувала у шлюбних відносинах. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: сини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 01 лютого 2023 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав судовим наказом Білогірського районного суду Хмельницької області з ОСОБА_2 на її користь на утримання двох дітей стягнено аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, щомісячно.

21 травня 2023 року старшому сину ОСОБА_3 виповнилося 18 років і стягнення аліментів з відповідача на його утримання припинено.

Повнолітній ОСОБА_6 є дитиною інвалідом та має важке спадкове захворювання: порушення обміну речовин з групи підсомних хвороб, хвороба німонна-піка типу С, тому потребує постійного догляду та лікування. Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 28 вересня 2023 року його визнано недієздатним та призначено її ( ОСОБА_1 ) опікуном. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Повнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 хворіє та знаходиться на її повному утриманні.

Угоди про добровільну сплату аліментів з ним не досягнуто.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. В поданій до суду заяві позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просив розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені вимоги визнав.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що з 17 липня 2004 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області №669/946/22 від 01 лютого 2023 року шлюб розірвано. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №128553 від 16.05.2023 року ОСОБА_6 є інвалідом з дитинства довічно та потребує постійного догляду та нагляду.

Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області №669/596/23 від 28 вересня 2023 року ОСОБА_6 визнано недієздатним та призначено ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_6 . Згідно довідки Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області №3761 від 27 червня 2024 року ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 та до складу її сім`ї входять ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - син, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 син.

Відповідно до статті 180 СК України,батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями198,199цьогоКодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Зазначений обов`язок, згідно із засадами ч.6 ст.7 СК України, в рівній мірі стосується обох батьків та покладається на них за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно статті 201 СК України,до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання, застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197СК України.

Відповідно дост.1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", непрацездатними є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі, діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію, у зв`язку з втратою годувальника, відповідно до цього Закону. Важливою є непрацездатність повнолітньої дитини за станом здоров`я, тобто, наявність у дитини статусу інваліда.

Зі статті 1 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" вбачається, що інвалідом визнається особа зі стійким розладом функцій організму, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що призводить до обмеження нормальної життєдіяльності, викликає в особи потребу в соціальній допомозі і посиленому соціальному захисті, а також виконання з боку держави відповідних заходів для забезпечення її законодавчо визначених прав. Подібне визначення інваліда міститься і у Законі України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні". При цьому не має значення, яку групу інвалідності має дитина. Батьки, за загальним правилом, мають добровільно утримувати свою непрацездатну дитину. В разі відмови батьків від надання утримання, аліменти можуть бути стягнені з них рішенням суду за позовом як самої дитини, так і того з батьків, з яким проживає дитина.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182СК України.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка, як на підставу звернення до суду, посилалась на те, що її син, в силу свого стану здоров`я та постійного стороннього нагляду, ніяких умов праці виконувати не може, а тому судом при вирішенні питання про стягнення та встановлення розміру аліментів враховується матеріальний стан сторін, те, що спільна дитина сторін є інвалідом з дитинства, у зв`язку з чим не має власних джерел доходів та потребує матеріальної допомоги, зокрема, на харчування, одяг, ліки, медичне обстеження та періодичне стаціонарне лікування, натомість, відповідач в матеріальному забезпеченні сина участі не приймає, його життям не цікавиться, є особою працездатного віку, не має будь-яких обмежень до працевлаштування, що характеризує його майновий стан, а також вказує на можливість надання матеріальної допомоги.

Таким чином, враховуючи обов`язок відповідача щодо утримання повнолітнього сина, який потребує матеріальної допомоги, беручи до уваги зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина, як особи з інвалідністю, слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) кожного місяця, починаючи з 03 липня 2024 року.

Відповідно до п.1 ч.1ст.430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

З урахуванням положеньст.141 ЦПК України,судовий збір підлягає стягненню відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 180,182,184, 191,198 Сімейного кодексу України, ст.ст. 200, 229, 247, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 :

- на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с.Залужжя Білогірського району Хмельницької області, РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання повнолітнього недієздатного сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 03 липня 2024 року;

- на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Наталія БАРАБОЛЯ