Провадження № 2/537/905/2024
Справа № 537/2014/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2024 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі головуючого судді Дядечка І.І., за участі секретаря судового засідання Скічко Н.В., представника позивача адвоката Савічева О.О., представника відповідача виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Шинкаренко Н.М., представника відповідача Комунального підприємства «Благоустрій Кременчука» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Пархоменко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременчука в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Комунального підприємства «Благоустрій Кременчука» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення, відновлення становища, яке існувало до порушення,

установив :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, згідно вимог якого просить суд ухвалити рішення, яким визнати незаконним та скасувати рішення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області ухвалене рішення № 625 від 22.03.2024 року "Про демонтаж та евакуацію стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності" тазобов`язати Комунальне підприємство "Благоустрій Кременчука" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області відновити демонтоване майно, а саме павільйон магазину продовольчих товарів з кафетерієм 30 м2 та огородження будмайданчика (22 м дерев`яного паркану), шляхом встановлення їх за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що чоловікові позивача ОСОБА_2 належало на праві власності нерухоме майно - об?єкт незавершеного будівництва магазин продовольчих товарів з кафетерієм по АДРЕСА_1 . Зокрема, згідно розпорядження виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 20-Р від 20.07.2018незавершеному будівництвом магазину продовольчих товарів з кафетерієм присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_2 , про що видане свідоцтво №2378.Під зазначений об?єкт незавершеного будівництва сформована земельна ділянка та присвоєний кадастровий номер :09:001:0076.16.04.2022 чоловік позивача помер й остання успадкувала майно після смерті свого чоловіка, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину № 1714 від 18.05.2023.На початку 2024 ОСОБА_1 стало відомо, що службові особи Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області мають намір знести зазначений магазин, незважаючи на те, що знести нерухому річ можна тільки за рішенням суду. Зокрема, 24.01.2024 на стіну об?єкту розмістили повідомлення без номеру та дати про явку до управління контролю за станом благоустрою виконкому Кременчуцької міської ради виклик на 25.01.2024 року протягом робочого дня для розгляду питання щодо рухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 . З метою запобігання знищенню мого майна 25.01.2024 представник позивача - адвокат Лопайчук О.І. прибув до належного місця та надав працівнику управління копії документів власника, щодо спадкування об`єкту незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки ніякого розгляду по суті не відбувалось, жодних питань не розглядалось та жодних документів не складалось, усвідомлюючи необхідність фіксації передачі документів управлінню контролю за станом благоустрою виконкому Кременчуцької міської ради, адвокатом Лопайчуком О.І. був направлений цінний лист «Щодо об?єкту незавершеного будівництва за адресом: АДРЕСА_1 » від 26.01.2024 разом з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.05.2023 та копією витягу з Держреєстру речових прав № 332719397 від 18.05.2023 року. За даним сайту Укрпошти, зазначений лист було отримано адресатом 30.01.2024.Також зазначений лист направлений електронною поштою в адресу Відповідача: , ІНФОРМАЦІЯ_1 Таким чином, виконавчий комітет Кременчуцької міської ради та його підрозділи знали, що зазначений магазин є об?єктом нерухомості, а також, що ОСОБА_1 є його власницею. В ігнорування вказаних обставин, виконавчим комітетом Кременчуцької міської радиКременчуцького району Полтавської області ухвалене рішення № 625 від 22.03.2024 «Про демонтаж та евакуацію стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності». Зазначеним рішенням ухвалено: «Провести демонтаж та евакуацію тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності металоконструкцію (кіоску) та дерев?яний паркан (власник - ОСОБА_2 ), які розташовані в районі південної прохідної ПрАТ «Кредмаш» по АДРЕСА_1 ».Звертає увагу, що у вказаному рішення проігноровано, що мій магазин с об?єктом незавершеного будівництва, а також, що його власницею є ОСОБА_1 . Останню жодним чином не попередили про розгляд цього питання, не надали можливість надати пояснення.Як на правову підставу, прийняття зазначеного рішення виконавчий комітет посилається на Положення про порядок демонтажу та евакуації тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, розміщених на території населених пунктів Кременчуцької міської територіальної громади. Проте, зазначене Положення не діє щодо мого магазину, оскільки він є об?єктом нерухомості, знесення якого можливе тільки за рішенням суду. Фактично, посадові особи виконавчого комітету вчинили дії направлені на пошкодження майна позивача в незаконний спосіб.01.04.2024 Комунальне підприємство «Благоустрій Кременчука`Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області провело частковий демонтаж споруди за адресою: АДРЕСА_1 . Своїми діями, без будь-якого попередження власника цього об?єкту, без складання акту, демонтували павільйон магазину продовольчих товарів з кафетерієм 30 м2, огородження будмайданчика (22 м дерев?яного паркану) за адресою: АДРЕСА_1 . Як вбачається з хронології подій на момент прийняття рішення об?єкт є нерухомим майном, щодо якого за позивачем здійснена реєстрація права приватної власності увстановленому законом порядку. Враховуючи вищевикладене, оскільки правоприватної власності позивача є непорушним і вона не може бути протиправно позбавлена цього права чи обмежена у його здійсненні, остання звернулась до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.04.2024 дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.05.2024відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

12.06.2024 до суду від представника відповідачавиконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Шинкаренко Н.М. надійшов відзив, згідно вимог якого остання просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначено, що 25.01.2024 відбулося комісійне обстеження тимчасової споруди металоконструкції (кіоск), який розташований в районі південної прохідної ПрАТ «Кредмаш» по АДРЕСА_1 про, що складено відповідний акт. Так, у акті обстеження зафіксовано, що в ході комісійного обстеження об`єкту в районі південної прохідної ПрАТ «Кредмаш» по АДРЕСА_1 встановлено, що на земельній ділянці розташована металоконструкція (кіоск) зеленого кольору, та деревяний паркан. Ознак будівництва не виявлено. Металева кконструкція (кіоск) не є об`єктом будівництва. В ході візуального огляду об`єкту виявлено, що металева конструкція встановлена на цегляній основі, переміщення якої можливе без її знецінення та зміни її призначення, що відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України свідчить про те, що металоконструкція (кіоск) є об`єктом рухомого майна. Також, за інформацією управління земельних ресурсів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області земельна ділянка по АДРЕСА_1 площею 78 кв.м (кадастровий № :09:001:0076) надавалася в оренду фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 для експлуатації та обслуговування стаціонарної малої архітектурної форми торговельного павільйону для реалізації продовольчих товарів з будівництвом магазину продовольчих товарів з кафетерієм. Термін дії договору оренди землі закінчився 27.04.2019. За інформацією Управління містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області дозвільні документи для розміщення тимчасової споруди за вищевказаною адресою відсутні. В свою чергу за інформацією Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в реєстрі будівельної діяльності документи, що дають право на виконання будівельних робіт по АДРЕСА_1 , в районі південної прохідної ПрАТ «Кредмаш» відсутні. Так, рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» від 22.03.2024 № 625 «Про демонтаж та евакуацію стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності» вирішено провести демонтаж та евакуацію тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності металоконструкцію (кіоску) та дерев`яний паркан (власник ОСОБА_2 ), які розташовані в районі південної прохідної ПрАТ «Кредмаш» по АДРЕСА_1 , згідно з додатком. Представник відповідача зазначила, що під час комісійного обстеження 25.01.2024 ознак будівництва не виявлено. На об`єкті благоустрою будівельні роботи не виконуються, відсутні будь які будівельні матеріали та елементи благоустрою будівельного майданчика. Також, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавьсокї області під час обтеження повідомило, що в реєстрі будівельної діяльності документи, що дають право на виконання будівельних робіт по АДРЕСА_1 , в районі південної прохідної ПрАТ «Кредмаш» відсутні. Так, враховуючи, що ОСОБА_2 паспорт прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності не надавався, а договір оренди землі від 15.03.2016 укладеного між Кременчуцькою міською радою Полтавської області та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , щодо земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0076 для експлуатації та обслуговування стаціонарної малої архітектурної форми торговельного павільйону для реалізації продовольчих товарів з будівництвом магазину продовольчих товарів з кафетерієм по вул. Юрія Руфа, в районі південної прохідної ПрАТ «Кредмаш», загальною площею 78 кв.м закінчився 27.04.2019, то відсутні будь-які правові підстави для розташування на вищевказаній земельній ділянці тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності.

13.06.2024 до суду від представника відповідача Комунального підприємства "Благоустрій Кременчука" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Василенка В.В. надійшов відзив, згідно вимог якого останній просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначено, що на виконання рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 22.03.2024 року № 625 «Про демонтаж та евакуацію стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності» 01.04.2024 року співробітниками КП «Благоустрій Кременчука» було проведено демонтаж та евакуацію вищезазначеного рухомого майна, а саме - було демонтовано та евакуйовано металоконструкцію (кіоску) , паркан (10 м), дерев?яний туалет про що був складений відповідний Акт проведення демонтажу рухомого майна № 39 від 01.04.2024 року. В даному випадку КП «Благоустрій Кременчука» керувався та застосовував Положення про порядок демонтажу та евакуації тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, розміщених на території населених пунктів Кременчуцької міської територіальної громади, затверджених рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 25.03.2022 року. КП «Благоустрій Кременчука» мало право проводити демонтаж та евакуацію тимчасової споруди, що відбулося 01.04.2024. Оскільки у діях відповідача не було ознак неправомірності, враховуючи вищезазначене представник відповідача вважає, що 01.04.2024 дії відповідача були законними та такими, що виконувались на виконання чинного та законного рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області.

25.06.2024 до суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Савічева О.О. надійшла відповідь на відзив, згідно вимог якого останній просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування відповіді на відзив зазначено, що 18.05.2023 було проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на об`єкт незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право на спадщину серія та номер р. № 1714, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав № 332719397 від 18.05.2023 року. Станом на дату складання акту від 25.01.2024 ОСОБА_1 була спадкоємцем та власницею вказаного майна. Згідно технічного паспорту на громадський будинок № б/н від 18.05.2018, ПП «УДАЙ ПЛЮС» (інвентаризаційна справа № 024) та інформаційної довідки № 0024 від 16.07.2018, на об`єкт незавершеного будівництва 37% готовності за адресою: АДРЕСА_1 , в назві будинку господарських будівель та споруд вказано «Будівництво магазину продовольчих товарів з кафетерієм» з кресленням. На кресленнях та в описі вказано саме металевий кіоск, встановлений на бетонному фундаменті. Позивач наполягає на тому, що саме щодо цього об`єкту визначена готовність 37%. Вказана обставина не спростована відповідачами належними і допустимими доказами. Надані відповідачем на підтвердження заперечень проти позову фотознімки, акт від 25.01.2024 року, відсутність у Державному реєстрі речових прав повного опису об`єкту незавершеного будівництва, власником якого є позивач, не доводять той факт, що металевий кіоск, щодо якого прийнято оскаржуване позивачкою рішення № 625 від 22.03.2024, не встановлений на фундаменті та є тимчасовою спорудою. Отже, надані позивачем докази на підтвердження своїх позовних вимог свідчать про відсутність ознак тотожності об`єкту незавершеного будівництва та об`єкту тимчасової споруди, а металевий кіоск є складовою об`єкту незавершеного будівництва, що належить позивачці, та не є тимчасовою спорудою.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Савічев О.О. в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовільнити з підстав у ньому зазначених.

Представник відповідача виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Шинкаренко Н.М. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача Комунального підприємства "Благоустрій Кременчука" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Пархоменко Н.В.в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до договору оренди землі від 15.03.2016, укладеного між Кременчуцькою міською радою Полтавської області в особі міського голови ОСОБА_3 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 , останньому надано в строкове платне користування земельну ділянку (кадастровий №:09:001:0076) для експлуатації та обслуговування стаціонарної малої ділянки архітектурної форми-торгівельного павільйону для реалізації продовольчих товарів з будівництвом магазину продовольчих товарів з кафетерієм (код КВЦПЗ В 03.07) по АДРЕСА_3 (п. 1 розділу «Предмет договору»).

Пунктами 2-3 розділу «Об`єкт оренди» передбачено, що в оренду надається земельна ділянка площею 78 кв.м, в тому числі по угіддях: КВЗУ 008 03- землі під соціально-культурними об`єктами 78 кв.м. На земельній ділянці знаходиться стаціонарна мала архітектурна форма торгівельний павільон для реалізації продовольчих товарів з будівництвом магазину продовольчих товарів з кофетерієм.

Згідно пункту 8 розділу «Строк дії договору» вбачається, що договір укладено строком на 3 (три) роки з дати державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

Фізична особа ОСОБА_2 прийняв від Кременчуцької міської ради Полтавської області в особі міського голови ОСОБА_3 в строкове платне користування земельну ділянку на умовах визначених договором оренди від 15.03.2016, що підтверджується актом прийому-передачі об`єкта оренди земельної ділянки по АДРЕСА_2 , в районі південної прохідної ПАТ «Кредмаш» від 15.03.2016.

Згідно інформаційної довідки №58439438, сформованої 29.04.2016, що містить інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 27.04.2016 на підставі договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 15.03.2016 зареєстровано право оренди земельної ділянки за орендарем фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 .

З свідоцтва № НОМЕР_1 про присвоєння поштової адреси об`єкту державної реєстрації, розташованому на території міста Кременчука Полтавської області, виданого виконавчим комітетом Полтавської області Кременчуцької міської ради Полтавської області на підставі розпорядження №200-Р від 20.07.2018, про що в журналі обліку присвоєння поштових адрес зроблено реєстраційний запис за номером № НОМЕР_2 , вбачається, що за замовленням ФОП ОСОБА_2 незавершеному будівництвом магазину продовольчих товарів з кофетерієм було присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_2 .

Як достовірно встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

18.05.2023 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1714, відповідно до якого спадкоємцем майна ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1 .

Спадщина, на яку видано свідоцтво відноситься до категорії нерухомого майна й складається з: літ. «А» незавершеного будівництва, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: магазину продовольчих товарів з кафетерієм (об`єкт незавершеного будівництва 37 % готовності), що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, сформованого 18.05.2023 за №72516032.

З витягу з Державного реєстру речових прав №332719397, сформованого 18.05.2023, вбачається, що 18.05.2023 право власності на незавершене будівництво, що складається з літ. «А» - магазин продовольчих товарів з кафетерієм (об`єкт незавершеного будівництва 37% готовності), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину №1714, виданого 18.05.2023 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з п. 2ч. 1 ст. 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів, у розумінні ч. 1 ст. 12 Закону є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни..

Пунктом 2 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" передбачено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Рішенням V сесії міської ради VІІІ скликання Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25.05.2021 було прийнято рішення «Про затвердження Правил благоустрою території населених пунктів Кременчуцької міської територіальної громади».

Відповідно до п. 9.1, 9.3 розділу 9 «Порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів» Правил благоустрою території населених пунктів Кременчуцької міської територіальної громадивбачається, що контроль у сфері благоустрою Кременчуцької міської територіальної громади спрямований на забезпечення дотримання цих Правил підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування, а також громадянами, у тому числі іноземцями та особами без громадянства, вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів», інших нормативно-правових актів, у тому числі цих Правил.Самоврядний контроль за станом благоустрою населеного пункту здійснюється відповідно до статті 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», зокрема, шляхомпроведення обстеження території.

Окрім того, Рішенням V сесії міської ради VІІІ скликання Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25.05.2021 було прийнято рішення «Про затвердження Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на об`єктах благоустрою на території Кременчуцької міської територіальної громади».

Згідно п. 1.2. Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на об`єктах благоустрою на території Кременчуцької міської територіальної громадивбачається, що тимчасова споруда торгівельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Стаціонарна ТС споруда, яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей і по зовнішньому контуру площу до 30 кв.м.

Як достовірно встановлено в судовому засідання 24.01.2024 головним спеціалістом було розміщено повідомлення на кіоск, який розташований в районі південної прохідної ПрАТ «Кредмаш» по АДРЕСА_1 , з вимогою прибути до управління контролю за станом благоустрою та надати копії документів, що підтверджують правомірність розміщення майна.

Представником позивача на адресу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області був направлений лист від 26.01.2024 б/н відповідно до якого останній зазначив, що за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться об`єкт незавершеного будівництва, що на праві власності належить ОСОБА_1 .

З акту обстеження рухомого майна від 25.01.2024 вбачається, що в ході комісійного обстеження об`єкту в районі південної прохідної ПрАТ «Кредмаш» по АДРЕСА_1 встановлено, що на земельній ділянці розташована металоконструкція (кіоск) зеленого кольору та дерев`яний парка. Ознак будівництва не виявлено. Металева конструкція (кіоск) не є об`єктом будівництва. В ході візуального огляду встановлено, що металева конструкція встановлена на цегляній основі, переміщення якої можливе без її знищення та зміни її призначення, що відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України свідчить про те, що металоконструкція (кіоск) є об`єктом рухомого майна.

22.03.2024 виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради прийнято рішення №625 "Про демонтаж та евакуацію стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності" відповідно до якого вирішено провести демонтаж та евакуацію тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності металоконструкцію (кіоску) та дерев`яний паркан (власник ОСОБА_2 ), які розташовані в районі південної прохідної ПрАТ «Кредмаш» по вул. Юрія Руфа, 2-Р в м. Кременчуці.

01.04.2024 на виконання вищезазначеного рішення співробітники КП "Благоустрій Кременчука" провели демонтаж та евакуацію тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності металоконструкцію (кіоск) та дерев`яний паркан з дошок (в незадовільному стані), про що було складено акт проведення демонтажу рухомого майна №39.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 181 ЦК Українидо нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об`єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державній реєстрації прав підлягаютьправо власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на майбутній об`єкт нерухомості.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Згідно технічного паспорту на громадський будинок на об`єкт незавершеного будівництва 37 % готовності Магазин продовольчих товарів з кофетерієм від 18.05.2018 №024, який був одним із документів, поданих ОСОБА_2 для державної реєстрації за ним права власності на нерухоме майно, вбачається, що «Магазин продовольчих товарів з кофетерієм (об`єкт незавершеного будівництва 37 % готовності)», розташований за адресою: АДРЕСА_3 складається з бетонного фундаменту, металевих стін, металевої покрівлі й бетонної підлоги, висота 2,70 м., площа 30,2 кв.м, об`єм 82 кв.м..

Сторона позивача наполягає на тому, що саме даного об`єкту визначеного готовністю 37 %, відповідачем КП «Благоустрій Кременчука» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 22.03.204 №625, було проведено демонтаж.

Вказана обставина не спростована відповідачами належними і допустимими доказами.

Наданий відповідачем виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на підтвердження заперечень проти позову акт обстеження рухомого майна від 25.01.2024 не доводять той факт, що металевий кіоск, щодо якого прийнято оскаржуване позивачкою рішення №625 від 22.03.2024, не встановлений на фундаменті та є тимчасовою спорудою.

Твердження представника відповідача, що під час комісійного обстеження не виявлено ознак будівництва суд не бере до уваги, оскільки акт обстеження рухомого майна від 25.01.2024 не може скасувати статус об`єкта незавершеного будівництвом магазину продовольчих товарів з кофетерієм (об`єкт незавершеного будівництва 37 % готовності) право власності на який зареєстровано за позивачкою ОСОБА_1 у встановленому законом порядку.

Посилання відповідача про відсутність в Управлінні державного архітектурного-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в реєстрі будівельної діяльності документів, що дають право на виконання будівельних робіт та на розміщення тимчасової споруди по АДРЕСА_1 , суд не бере до уваги, оскільки вони не підтверджені належними і допустимими доказами.

Доводи відповідача про те, що строк договору оренди земельної ділянки від 15.06.2016, укладений між орендодавцем Кременчуцькою міської радою Полтавської області та орендарем фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 , закінчився, не є підтвердженням зміни статусу об`єкта, який на ній знаходиться, з незавершеного будівництва на тимчасову споруду.

Окрім того, як вбачається зі схеми земельної ділянки, наданої фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 для експлуатації та обслуговування стаціонарної малої архітектурної форми торгівельного павільйону для реалізації продовольчих товарів з кафетерієм (код КВЦПЗ В 03.07) по АДРЕСА_3 , що є невід`ємною частиною договору оренди землі від 15.03.2016, на земельній ділянці, переданій в оренду розташоване нерухоме майно: споруда (металева) 30 кв.м.. Також вказані відомості містяться в розділі перелік угідь: 1. Споруда (металева) 0.0030 га.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що надані позивачем докази на підтвердження своїх позовних вимог свідчать про відсутність ознак тотожності об`єкту незавершеного будівництва та об`єкту тимчасової споруди, а металевий кіоск є складовою об`єкту незавершеного будівництва, що належить позивачці, та не є тимчасовою спорудою.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захистуцивільних правта інтересівможуть бути: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Враховуючи те, що матеріалами справи доведено той факт, що успадкований позивачкою ОСОБА_1 об`єкт незавершеного будівництва не є тимчасовою спорудою, рішення відповідача від 22.03.2024 №625 по його демонтажу порушує право власності позивачки на вказаний об`єкт незавершеного будівництва, суд приходить до висновку, що вищезазначене рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача Комунального підприємства "Благоустрій Кременчука" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області відновити демонтоване майно, а саме павільйон магазину продовольчих товарів з кафетерієм 30 м2 та огородження будмайданчика (22 м дерев`яного паркану), шляхом встановлення їх за адресою: АДРЕСА_1 , суд зазначає наступне.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що відновлення становища, яке існувало до порушення є способом захисту цивільних прав та інтересів.

У постанові Верховного Суду від 20.10.2020 у справі № 910/13356/17 суд виклав висновок про те, що способом захисту у негаторних правовідносинах є вимога, яка забезпечить законному володільцю реальну можливість користуватися і розпоряджатися майном тим чи іншим способом (зобов`язання повернути або звільнити майно, виселення, знесення, накладення заборони на вчинення щодо майна неправомірних дій).

Власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі шляхом приведення демонтованого майна у попередній стан у разі порушення прав власника і неможливості усунення цих порушень іншим способом.

Оскільки судом достовірно встановлено, що позивач будучи власником незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , неможе у повній мірі користуватися своїм майном на власний розсуд, оскільки відповідач порушує таке її право, суд приходить до висновку, що позивачем обрано належний та допустимий спосіб захисту своїх прав, а саме відновлення становище, яке існувало до порушення, шляхом відновлення демонтованого майна, а саме павільйон магазину продовольчих товарів з кафетерієм 30м2, шляхом його встановлення за адресою: АДРЕСА_1 , а тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим не підлягають задоволенню вимоги щодо відновлення демонтованого майна, а саме огородження будмайданчика (22 м дерев`яного паркану), шляхом його встановлення за адресою: АДРЕСА_1 , виходячи з наступного.

Як вбачається з Акту про проведення демонтажу рухомого майна №39 від 01.04.2024, представниками КП «Благоустрій Кременчука» було проведено демонтаж рухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема дерев`яного паркану з дошок 10 метрів (в незадовільному стані).

Перебування дерев`яного паркану в незадовільному стані не заперечувалось позивачем по справі. За викладених обставин суд вважає, що відновлення дерев`яного паркану, який перебував у незадовільному стані, не відновить порушених прав позивача. Окрім того суд звертає увагу, що вказаний паркан не відноситься до нерухомого майна, дозвільних документів, які б надавали право позивачу на встановлення вказаного паркану за адресою: АДРЕСА_1 , суду не надано, як і не надано доказів, що за вказаною адресою було демонтовано паркан саме довжиною 22 метри, а не 10 метрів, як зазначено відповідачем в Акті про проведення демонтажу рухомого майна №39 від 01.04.2024.

У відповідності до ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини (далі-ЄСПЛ) зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27.10.1993).

Згідно із практикою ЄСПЛ за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Комунального підприємства «Благоустрій Кременчука» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення, відновлення становища, яке існувало до порушення, підлягають частковому задоволенню

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, то з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 141, 247, 265, 354-355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Комунального підприємства «Благоустрій Кременчука» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення, відновлення становища, яке існувало до порушення задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення № 625 від 22.03.2024 року, прийняте Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області «Про демонтаж та евакуацію стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності».

Зобов`язати Комунальне підприємство «Благоустрій Кременчука» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області відновити демонтоване майно, а саме павільйон магазину продовольчих товарів з кафетерієм 30м2, шляхом його встановлення за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовної заяви відмовити.

Стягнути з виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (місцезнаходження: Полтавська область, місто Кременчук, площа Перемоги, будинок 2, ) на користь держави 1 211 грн 20 коп. (одну тисячу двісті одинадцять грн 20 коп.) судового збору.

Стягнути з Комунального підприємства «Благоустрій Кременчука» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (місцезнаходження: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Полковника Гегечкорі, будинок 27, ) на користь держави 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять грн 60 коп.) судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 16.09.2024.

Суддя І.І. Дядечко