справа №176/2160/24
провадження №2/176/1139/24
УХВАЛА

Іменем України

19 серпня 2024 р. місто Жовті Води

Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Павловська І.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Жовтоводсько-П`ятихатський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Жовтоводсько-П`ятихатський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про звільнення майна з-під арешту.

Суд, дослідивши окремі матеріали позовної заяви, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України, частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору.

Забезпечувальні заходи скасовуються судом шляхом постановлення процесуального рішення - ухвали. Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Питання, пов`язані із забезпеченням позову, зміною виду чи їх скасуванням вирішуються у порядку, передбаченому ЦПК України, і не можуть бути предметом розгляду в іншому провадженні.

Водночас за приписами частини 1 статті 158 ЦПК України із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно) може звернутися виключно учасник справи. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 січня 2020 року у справі № 753/12741/17 (провадження № 61-15806св19), від 22 квітня 2020 року у справі № 607/15533/17 (провадження № 61-43809св18), від 06 травня 2020 року у справі № 756/8156/18 (провадження № 61-48774св18), від 19 листопада 2020 року у справі № 759/3883/17 (провадження № 61-21905св19), від 27 січня 2021 року у справі № 757/9023/18-ц (провадження № 61-14051св19), від 10 лютого 2021 року у справі № 641/1271/19-ц (провадження № 61-5579св20), від 25 травня 2023 року у справі № 334/1250/22 (провадження № 61-12728св22).

Аналізуючи вище наведене, суд звертає увагу на те, що із позовом про про зняття арешту з майна може звернутися лише особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих документів, ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2010 року в рамках справи №2-4410 та ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2010 року в рамках справи №2-4510 накладено арешт на майно ОСОБА_1 .

Таким чином, оскільки судом в рамках справ №2-4410 та №2-4510 накладався арешт на майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 , остання є учасником по даним справам, питання про звільнення майна з під арешту має розглядатися не в позовному порядку, а шляхом звернення до суду із відповідними клопотаннями про скасування заходів забезпечення позову в рамках вказаних справ та в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 158 ЦПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що учасник справи, на майно якого накладено арешт ухвалою суду, не може звертатися до суду з позовною заявою про зняття арешту з майна, оскільки у судовому процесі він є боржником та законом для нього встановлений інший порядок вирішення такого питання, а відтак, у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 15, 16, 158, 186, 258-261 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа: Жовтоводсько-П`ятихатський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про звільнення майна з-під арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Інна ПАВЛОВСЬКА