Справа №752/3578/24
Провадження №2-з/752/194/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Дураєвої А.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача ОСОБА_1 про забезпечення доказів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів.

Обґрунтовуючи заяву, зазначив, що в провадженні суду перебуває справа №752/3578/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним.

З метою спростування твердження позивачки про те, що він перешкоджав її спілкуванню з його покійною дружиною, а також на підтвердження того факту, що позивач була обізнана про укладений між ним та його покійною дружиною шлюб, підтримувала з ними зв`язок протягом тривалого періоду часу (як до повномасштабного вторгнення, так і після), спілкування його колишньої дружини з її рідним братом вважаю за необхідне надати суду знімки екранів його телефону та телефону його покійної дружини, з яких вбачається кількість та періодичність дзвінків від позивача, а також скріншот листування його покійної дружини з її братом, а також з його сестрою.

Проте, у зв`язку з розвитком технологій та соціальних мереж, розширенням функцій користувачів соціальних мереж існує ризик того, що записи в телефонах можуть зникнути з об`єктивних причин, або через те, що позивач або ж рідний брат його покійної дружини, перебуваючи у змові з позивачем, можуть видалити листування, оскільки список телефонних дзвінків від рідного брата його покійної дружини вже був видалений та не є доступним.

Записи в його телефоні та в телефоні його покійної дружини про здійснення телефонних дзвінків від позивача на його телефон та телефон його покійної дружини, її листування з рідним братом, з його рідною сестрою є важливими доказами, що спростовують обставини, викладені позивачкою в позові, зокрема, численні твердження про відсутність між нею та його покійною дружиною спілкування, створення ним перешкод у спілкуванні не лише з позивачкою, а й з рідним братом чи іншими будь-якими близькими особами.

Просив вжити захід забезпечення доказів - огляд записів в телефоні ОСОБА_1 та в телефоні покійної дружини ОСОБА_4 , про здійснення телефонних дзвінків від ОСОБА_3 на мобільний телефон ОСОБА_1 та мобільний телефон покійної дружини ОСОБА_4 , листування покійної дружини ОСОБА_4 з її рідним братом, ОСОБА_5 , а також листування покійної дружини ОСОБА_4 з його рідною сестрою ОСОБА_6

Відповдач та його представник підтримали клопотання.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, проте відповідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно з ч. 1-3 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналізуючи вищенаведені норми права у сукупності з вимогами заявника суд зазначає, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх огляду, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

У постанові від 01.04.2020 у справі № 367/6751/18-ц Верховний Суд зазначив, що забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. Разом з цим, згідно зі статтею 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Таку ж правову позицію щодо вирішення судами питання про забезпечення доказів висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові 11.03.2020 у справі №9901/608/19.

Суд вважає, що заява не містить доказів, які дають реальну підставу вважати, що докази, які відповідач просить суд забезпечити шляхом огляду, можуть бути втрачені або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Суд зауважує, що процесуальний механізм забезпечення доказів - це не лише спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення чи потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати має ґрунтуватися на об`єктивних фактах. Тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Суду не було надано жодних доказів того, що дійсно ризик такої втрати відомостей, які містяться в мобільному телефоні померлої ОСОБА_4 чи в мобільному телефоні відповідача, існує.

Суд відзначає, що заявник та його представник не позбавлені можливості подати клопотання про огляд цих мобільних телефонів під час розгляду справи або надати суду інші докази на спростування доводів позивачки.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення доказів.

Керуючись ст.ст. 116, 118, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про забезпечення доказів залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складений 28.06.2024.

Суддя Ж. І. Кордюкова