ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1977/21 Номер провадження 22-ц/814/2430/24Головуючий у 1-й інстанції Даніліна Ж.О. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Триголов В.М., Чумак О.В.

за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Полтави цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 липня 2022 року (час ухвалення судового рішення з 11:05:39 год до 11:21:48 год, дата виготовлення повного текста судового рішення 11.07.2022) у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем,

заінтересовані особи: Піщанська сільська рада, Третя Кременчуцька державна нотаріальна контора Полтавської області ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, у якій просив встановити факт його спільного проживання з батьком спадкодавцем ОСОБА_4 станом на день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 , після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої входить будинок, розташований по АДРЕСА_1 .

До дня відкриття спадщини та на час її відкриття він фактично проживав разом з батьком, піклувався про нього, оскільки батько тяжко хворів та потребував постійного догляду, тому він є таким, що прийняв спадщину.

Надалі до батьківського будинку він запросив свого рідного брата ОСОБА_5 , разом з яким вони утримували будинок. Також він запропонував брату оформити право власності на спадкове майно після смерті батька.

У 2020 році, після смерті брата, він дізнався, що брат не оформив належним чином право на спадщину та сам звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус йому відмовив, посилаючись на пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 липня 2022 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджується, що місцевим судом не повно досліджені обставини, що мають значення для справи, а також не застосовано норму закону, що підлягає застосуванню.

Звертає увагу суду, що спадщина відкрилась 16.05.2000 року, а отже до правовідносин підлягає застосуванню норми ЦК Української РСР 1963 року.

При цьому вказує, що висновок місцевого суду про недоведеність факту вступу заявника в управління спадковим майном є необгрунтованим.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 09 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт спільного проживання спадкоємця ОСОБА_1 з батьком спадкодавцем ОСОБА_4 станом на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Верховного суду від 03 квітня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено частково. Постанову Полтавського апеляційного суду від 09 березня 2023 року скасовано. Справу №536/1977/21 передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 25 квітня 2024 року справу передано до провадження колегії суддів під головуванням судді Лобова О.А., суддів учасників колегії Панченко О.О., Триголов В.М.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 29 квітня 2024 року справу призначено до слухання.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 29 липня 2024 року залучено до участі у справі у якості заінтересованих осіб ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посилючись на необгрунтованість доводів апеляційної скарги, просять рішення суду першої інстанції скасувати, заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Стверджують, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою, приховав ту обставину, що вони у встановленому порядку прийняли спадщину після померлого ОСОБА_5 , який, у свою чергу, прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4 , тому у будь-якому випадку вирішення питання, про яке заявлено ОСОБА_1 , безпосередньо впливає на їхні права та обов?язки як спадкоємців.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 11 лютого 1960 року Піщанською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідним сином ОСОБА_4 ..

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 16 травня 2000 року Піщанською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області.

Згідно свідоцтва № НОМЕР_3 про право власності на житловий будинок, виданого 09 січня 2001 року взамін свідоцтва про право власності від 20 лютого 1984 року, ОСОБА_4 на праві приватної власності належав житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори Гуртової О.С. від 27 січня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції, керуючись положеннями ч.ч. 3,5 статті 1268 ЦК України, дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту постійного проживання разом з батьком ОСОБА_4 на день смерті останнього.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд керується таким.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження в ній.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18).

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право ч.4 ст.315 ЦПК України.

Таким чином визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про цивільне право.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 752/20365/16-ц, від 05.12.2019 у справі № 750/9847/18, від 03.02.2021 у справі № 644/9753/19, від 16.06.2021 у справі № 643/6447/19/19, від 08.09.2021 у справі № 641/5187/20.

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту проживання з батьком ОСОБА_4 станом на день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлення цього факту необхідне йому для прийняття спадщини після смерті батька.

Заінтересованими особами ОСОБА_1 зазначив: Піщанську сільську раду та Третю Кременчуцьку державну нотаріальну контору.

Водночас у своїй заяві ОСОБА_1 зазначав, що в будинку батька також проживав його брат ОСОБА_5 , який мав прийняти спадщину після смерті батька, але в 2020 році помер.

Верховний Суд, скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції, виходив з того, що, ухвалюючи рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції неповно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення справи. Зокрема, не перевірив, чи не був брат заявника ОСОБА_5 спадкоємцем, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном після смерті батька, тобто, чи не вважається він спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину; не встановив наявність спадкоємців після смерті ОСОБА_5 та, відповідно, не перевірив, чи не впливатиме на їхні права та обов`язки рішення суду про встановлення факту проживання заявника разом з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини.

Звертали увагу, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які звернулися з касаційною скаргою, вказували, що вони є спадкоємцями після смерті брата заявника - ОСОБА_5 , та прийняли спадщину.

Вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи (ч. 1 ст. 417 ЦПК України).

Зі змісту касаційної скарги і відзиву на апеляційну скаргу з долученими до нього копіями документів убачається, що за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5 у рівних частках є ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 вже звертався до суду із позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про встановлення факта вступу у володіння і управління спадковим майном, визнання прав власності в порядку спадкування на частину спадкового майна. Позов залишений без розгляду з підстав, передбачених ч.5 ст.233 ЦПК України.

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 як спадкоємці ОСОБА_5 , рідного брата ОСОБА_1 , категорично заперечують його право на спадщину.

Наведене свідчить про існування спору про право, тому вимоги заявника про встановлення факту проживання з батьком ОСОБА_4 станом на день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , матимуть наслідки для спадкоємців померлого ОСОБА_5 і мають бути розглянуті в порядку позовного провадження.

З урахуванням встановленого рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 липня 2022 року слід скасувати, а заяву ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.255, ч.1 ст.377, ст.382, ст.384 ЦПК України апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 липня 2022 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що залишення заяви без розгляду не позбавляє його права звернутися для вирішення питання до суду в порядку позовного провадження.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 11 вересня 2024 року

Головуючий суддя О. А.Лобов

Судді: В.М.Триголов

О.В. Чумак