головуючий у суді І інстанції Машкевич К.В.
провадження № 22-ц/824/5113/2024
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г. І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2021 року

у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У травні 2021 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго») звернулося до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з відповідача на свою користь:

заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 17 133 грн 38 коп.,

заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 6 297 грн 73 коп.,

заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 58 794 грн 83 коп.,

заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 10 797 грн 34 коп.,

витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33 грн та судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 270 грн.

Позов обґрунтовано тим, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води.

Відповідач своєчасно не сплачувала за спожиті послуги в результаті чого утворилася заборгованість, розмір якої станом на 01 квітня 2021 року становить 69 592 грн 17 коп (за послуги з централізованого опалення у розмірі 58 794 грн 83 коп., за послуги з постачання гарячої води у розмірі 10 797 грн 34 коп.).

11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» було укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), згідно з умовами якого КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення у розмірі 23 431 грн 11 коп.

Надання послуг до 01 травня 2018 року відповідачу здійснювалося на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що розроблений на основі типового, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, який опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року № 111 (4511).

Відповідач від послуг централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у встановленому законодавством порядку не відмовлялася (не відключалася), тому повинна сплатити заборгованість.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2021 року позов КП «Київтеплоенерго» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» за послуги, спожиті до 01 травня 2018 року: 17 133 грн 38 коп. заборгованості за послуги централізованого опалення, 6 297 грн 73 коп. заборгованості за централізоване постачання гарячої води.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» за послуги, спожиті з 01 травня 2018 року: 58 794 грн 83 коп. заборгованості за послуги централізованого опалення, 10 797 грн 34 коп. заборгованості за централізоване постачання гарячої води.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» 2 270 грн судового збору та 33 грн судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована у вказаній квартирі та є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає позивач.

Відповідач не виконувала належним чином обов`язку щодо оплати за спожиті нею послуг з постачання теплової енергії, у зв`язку з чим виникла заборгованість, що є підставою для задоволення позову.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачу належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , однак вона ніколи не проживала у цій квартирі та не була у ній зареєстрована. У цій квартирі інколи проживає донька відповідача - ОСОБА_2 , яка була зареєстрована за цією адресою з 22 червня 2011 року по 16 квітня 2018 року.

Відповідач вказує, що позивачем не доведено факту отримання нею послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Зазначає, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , ніколи не підключалася до системи опалення будинку АДРЕСА_2 , про що 28 січня 2015 року комісією у складі: головного інженера TOB «ЕО «Голосієво» ОСОБА_3 та слюсаря-сантехніка ТОВ «ЕО «Голосієво» ОСОБА_4 складено акт-обстеження. Відповідно до цього акта квартира не підключена до системи опалення будинку, про що свідчать перекриті відсікаючі крани на гребінці опалення.

Після прийняття квартири за актом приймання-передачі відповідач встановила автономні системи опалення та отримання гарячої води з використанням електричної енергії (кондиціонер, керамічний обігрівач, бойлер).

Послуги з постачання холодної води та централізованого водовідведення гарячої відповідач сплачує на користь ПрАТ «АК «Київводоканал».

Вказує, що судом першої інстанції залишено поза увагою твердження позивача про те, що на підставі ліцензії, виданої 19 квітня 2018 року, надання послуг з централізованого опалення на постачання гарячої води позивач здійснює з 01 травня 2018 року, а заборгованість просить стягнути за послуги, спожиті до 01 травня 2018 року.

Від представника КП «Київтеплоенерго» - Попової С.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому вона просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

Відзив обґрунтовано тим, що особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , заведено на ім`я ОСОБА_1 .

Із заявами про відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води або із заявами про надання неякісних послуг відповідач у встановленому законом порядку не зверталася, а також не надала суду доказів не проживання у вказаній квартирі.

Одночасно представником позивача заявлено клопотання про поновлення строку для подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , з посиланням на режим воєнного стану та проведення евакуації працівників та відвідувачів підприємства при оголошення сигналу «Повітряна тривога».

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (частина 2 статті 127 ЦПК України).

Відповідно до частини 2 статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Аналіз змісту заяви свідчить, що строк, про поновлення якого просить представник позивача, був встановлений апеляційним судом в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, тому не може бути поновлений.

У той же час колегія суддів вбачає, що строк для подання відзиву на апеляційну скаргу пропущений з поважних причин, а тому, з метою встановлення усіх обставин справи та сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, апеляційний суд продовжує такий строк.

За змістом частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла таких висновків.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що розпорядженням КМДА від 27 грудня 2017 року №1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між КМДА та Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго».

За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Отже, з 01 травня 2018 року КП «Київтеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення (ЦО) та централізованого постачання гарячої води (ЦПГВ).

11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладеного договір № 602-18 про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

З відповіді КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 01 вересня 2021 року № 062/14-11157 (И-2021) вбачається, що згідно з даними реєстрових книг КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 14 квітня 2008 року, копія якого додана до указаної відповіді.

Мешканцям будинку АДРЕСА_2 , у якому розташована квартира відповідача, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води надаються комунальним підприємством виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго», що підтверджується доданими до позовної заяви:

корінцями нарядів про включення та відключення опалення, які підписані представником енергопостачальної організації, який затвердив включення та представником споживача;

актом прийняття теплового вузла у вказаному будинку;

актами про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи;

відомостями обліку споживання теплової енергії.

Надання послуг до 01 травня 2018 року відповідачу здійснювалося на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, який опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року № 111 (4511).

Відповідно до пунктів 1, 14 договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води згідно діючими нормативами, а споживач зобов`язався своєчасно та у повному обсязі сплатити послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що зазначені договором.

Розрахунковим періодом є календарний місяць, якщо інше не визначено договором.

Оплата послуг щомісячна. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяця) на підставі розрахунків на оплату наданих послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до додатку № 1 до договору цесії від 11 жовтня 2018 року № 602-18 КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 17 133 грн 38 коп. до ОСОБА_1 .

Згідно з розрахунком заборгованості за період з лютого 2017 року по січень 2022 року відповідачу ОСОБА_1 нараховано заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, спожиті до 01 травня 2018 року у розмірі 17 133 грн 38 коп., послуги з централізованого постачання гарячої води, спожиті до 01 травня 2018 року у розмірі 6 297 грн 73 коп.; послуги з централізованого опалення, спожиті з 01 травня 2018 року по 31 березня 2021 року у розмірі 58 794 грн 83 коп.; послуги з централізованого постачання гарячої води, спожиті з 01 травня 2018 року по 31 березня 2021 року у розмірі 10 797 грн 34 коп.

Правовідносини між сторонами регулюються нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (які були чинними на час виникнення спірних правовідносин - у період нарахованої заборгованості) (далі - Правила № 630).

Указаний Закон містить визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо-та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

За приписами статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого постачання холодної води та водовідведення.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Частина 7 статті 26 цього Закону визначає, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

За приписами статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

За приписами статті Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV, пунктів 18, 20, 30 Правил, пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно з статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

З 01 травня 2019 року набула чинності нова редакція Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Тарифи на комунальні послуги, які надаються позивачем, формуються у відповідності з Порядком формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» (зі змінами внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 291 від 03 квітня 2019 року).

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та на неї оформлений особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до частини 4 статті 319 ЦК України власність зобов`язує.

Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Указаною статтею встановлено презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном.

Враховуючи викладене, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про безпідставність стягнення з неї заборгованості за послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води через те, що вона безпосередньо не була споживачем таких послуг та не проживала у належній їй на праві власності квартири.

У зв`язку із зазначеними зобов`язаннями власника, факт реєстрації місця проживання відповідача не за адресою: АДРЕСА_1 , за якою нарахована заборгованість, питання про стягнення якої порушується позивачем, також не є підставою для відмови у задоволенні позову.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , не підключена до системи опалення будинку, апеляційний суд враховує таке.

Пунктом 24 Правил № 630 (які були чинними на час виникнення спірних правовідносин - у період нарахованої заборгованості) визначено право споживачів відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (пункт 24 Правил № 630).

Пунктом 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Згідно з пунктом 2.6 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі - Порядок № 4) (який був чинними на час виникнення спірних правовідносин - у період нарахованої заборгованості та втратив чинність 17 вересня 2019 року) по закінченню робіт складається Акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний (10-ти) термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження.

Після затвердження Акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання (пункт 2.7 Порядку № 4).

З 17 вересня 2019 року набрав чинності Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26 липня 2019 року № 169 (далі - Порядок № 169).

Пунктом 1 Розділу ІІІ Порядку № 169 визначено, що власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Відповідно до пункту 9 Розділу ІІІ Порядку № 169 виконання робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП здійснюється виконавцем робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання або постачання гарячої води чи іншим залученим власником суб`єктом господарювання, які у випадках, передбачених законодавством, мають ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт із монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання.

Після завершення робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП складається акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (пункт 13 Розділу ІІІ Порядку № 169).

Тобто, єдиною законною підставою для відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води є відповідний Акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води.

Іншого порядку та підстав для такого відключення від мереж законом не передбачено.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач зверталася із заявами про відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води або із заявами про надання неякісних послуг до КП «Київтеплоенерго».

Також відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів відключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, а саме:

витягу з протоколу постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води про одержання дозволу відключення споживача від мереж з централізованого опалення та постачанні гарячої води;

технічні умови для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання відокремлення від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води (від проектної організації;

акт про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і постачання гарячої води;

відповідної довідки постачальника послуг централізованого опалення і постачання гарячої води.

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи визначений законом порядок відключення квартири від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води та документів, які є підставою для такого відключення та супроводжують його, апеляційний суд вважає, що наданий до апеляційної скарги акт-обстеження від 28 січня 2015 року, складений працівниками TOB «ЕО «Голосієво», не може підтверджувати доводи відповідача про відключення від указаних мереж.

На підставі викладеного, оскільки ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , оплату яких остання вчасно та регулярно не здійснювала, що призвело до утворення заборгованості, доказів відключення від мереж або погашення заборгованості відповідачем не надано, у зв`язку з чим апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, вони не спростовують, а тому відхиляються апеляційним судом у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції у суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 141, 367, 369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська