Провадження № 2/156/268/24
Рядок статзвіту № 52
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2024 року сел.Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Малюшевської І.Є.,

за участю секретаря судового засідання Киці Л.Ф.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду у сел. Іваничі

цивільну справу № 161/11512/24

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна»

до ОСОБА_1

про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу, -

в с т а н о в и в :

І. Зміст спору

18.06.2024 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» звернулось до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу.

Свій позов мотивує тим, що 13.04.2020 року між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та ОСОБА_2 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу № 140175316, строк дії якого з 14.04.2020 року до 13.04.2021 року. Згідно з умовами Полісу ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну 130 000,00 грн, розмір франшизи - 0 грн. Відповідно до Полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Mersedes-Bens д/н НОМЕР_1 .

11.08.2020 року о 17 годині 30 хвилин по вул. Сагайдачного, 91 А в місті Володимирі- Волинському відбулася дорожньо-транспортна пригода (ДТП). ОСОБА_1 , керуючи забезпеченим ТЗ «Mersedes-Bens» д/н НОМЕР_2 здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб «Хюндай» д/н НОМЕР_3 , після чого, будучи причетним до ДТП, самовільно залишив місце події.

Відповідач, своїми діями, вчинив адміністративне правопорушення, передбачені ст. 124 та 122-4 КУпАП, що підтверджується постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18 вересня 2020 року по справі № 154/2464/20, за якою його визнано винним у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень. В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено ТЗ «Хюндай» д/н НОМЕР_3 .

Враховуючи, що цивільна відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу, винуватця ДТП, була застрахована в ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАНЇА згідно з Полісом №140175316, власник пошкодженого в ДТП ТЗ «Хюндай» д/н НОМЕР_3 звернувся до ПРАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» із повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого «Хюндай» д/н НОМЕР_3 , 31.08.20020 р. проведено його огляд, про що складено акт огляду транспортного засобу, та 15.09.2020 р. складено калькуляцію № 31676, відповідно до якої вартість матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого в ДТП ТЗ складає 9 531,50 грн.

12.10.2020 р. ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА складено розрахунок страхового відшкодування та 21.10.2020 р. Страховий акт по справі № 31676/20 на суму 9 531,50 грн.

21.10.2020 р. ПРАТ СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого ТЗ у розмірі 9 531,50 грн.

У зв`язку з такими обставинами позивач просить стягнути з відповідача на користь товариства в порядку регресу 9 531,50 грн. сплаченого страхового відшкодування та судові витрати у справі, оскільки відповідач вчинив дорожньо-транспортну пригоду та самовільно залишив місце ДТП.

Щодо строків позовної давності позивач зазначає, що у п. 27 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", роз`яснюється, що для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Страхове відшкодування у даній справі виплачено 21.10.2020 р. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Таким чином, враховуючи строк звернення до суду, з вимогою про відшкодування шкоди позивач міг звернутись до 21.10.2023 р. Проте відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257- 259, 362, 559, 681,728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, востаннє - Указом Президента України від 06 травня 2024 року № 271/2024, було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб (тобто до 12 серпня 2024 року). Ураховуючи те, що закінчення строку позовної давності щодо заявлених вимог припало на період дії воєнного стану, позивач вважає, що ці вимоги слід вважати такими, що заявлені в межах строку позовної давності, оскільки такий строк продовжено відповідно до закону. Таким чином, звернувшись до суду з даним позовом 01.06.2024 року позивач вважає, що ним строк позовної давності не пропущено.

ІІ. Процесуальні дії у справі

17.07.2024 року цивільна справа № 161/11512/24 надійшла за підсудністю з Луцького міськрайонного суду Волинської області до Іваничівського районного суду Волинської області та того ж дня розподілена судді Малюшевській І.Є.

Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 18.07.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятиденний строк на подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, та п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Судом вжито заходів щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи, зокрема, ухвалу суду про відкриття провадження у справі скеровано сторонам.

Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, копія позовної з додатками направлена за адресою зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. 01.08.2024 року на адресу суду повернувся конверт із вкладенням з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.40).

Також вказані документи направлялися відповідачу за вказаною адресою місця його фактичного проживання. 29.08.2024 року на адресу суду повернувся конверт із вкладенням з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.43).

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у цій справі, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення.

Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзиву на позовну заяву, про причини неподання суд не повідомив, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з вимогами ч. 2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов таких висновків.

ІІІ. Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 13.04.2020 року між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та ОСОБА_2 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу № 140175316, строк дії якого з 14.04.2020 року до 13.04.2021 року (а.с.6). Згідно з умовами Полісу ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну 130 000,00 грн, розмір франшизи - 0 гри. Відповідно до Полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Mersedes-Bens д/н НОМЕР_1 .

Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18.09.2020 року визнано ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення в межах санкції ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень за те, що ОСОБА_1 11.08.2020 року о 17 год. 30 хв. по вул. Сагайдачного, 91 А в місті Володимирі-Волинському, Волинської області, керуючи автобусом марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом, здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Хюндай Еланта» д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, після чого ОСОБА_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце події, чим порушив п.п. 13.1 Правил дорожнього руху (а.с.10). Постанова суду набрала законної сили 13.10.2020 року.

Враховуючи, що цивільна відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу, винуватця ДТП, була застрахована в ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА згідно з Полісом № 140175316, власник пошкодженого в ДТП ТЗ «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_3 звернувся до ПРАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» із повідомленням про ДТП (а.с. 11-12).

Згідно із заявою власник пошкодженого в ДТП транспортного засобу «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3 , у зв`язку з ДТП, яка сталась 11.08.2020 року, звернувся до позивача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та просив виплатити узгоджену суму страхового відшкодування (а.с.13).

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_3 , 31.08.2020 р. проведено огляд транспортного засобу, за наслідками якого визначено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого в ДТП ТЗ складає 9 531,50 грн (а.с.15). Таке підтверджується Актом технічного огляду колісного транспортного засобу від 31.08.2020 року (а.с.15) та калькуляцією № 31676 від 15.09.2020 року (а.с.16-17).

12.10.2020 року ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА складено розрахунок страхового відшкодування на суму 9 531,50 гривень. Характеристика та причини страхової події: водій забезпеченого ТЗ допустив зіткнення (а.с.18).

Згідно із страховим актом № 31676/20 від 21.10.2020 року, страхувальник ОСОБА_2 забезпечений ТЗ Mersedes-Bens 612 д/н НОМЕР_1 , страхова подія 11.08.2020 року, потерпіла особа ОСОБА_3 , по факту повідомлення події встановлено: водій забезпеченого ТЗ допустив зіткнення. Розмір страхового відшкодування 9 531,50 грн. Можливість регресного позову так (а.с.19).

Згідно з платіжною інструкцією № 4454 від 21.10.2020 року ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» перерахувало страхове відшкодування ОСОБА_3 в розмірі 9 531,50 грн (а.с.20).

Відомостей про повне або часткове відшкодування відповідачем страхового відшкодування позивачу матеріали справи не містять.

ІV. Застосоване судом законодавство та висновки суду

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч.1 ст.1191 ЦК України).

Відповідно до п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особами, відповідальність яких застрахована, - є страхувальник (юридична особа, власник) та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини.

Відповідно до пп. «в» пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У пунктах 31, 32, 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) зазначено, що «відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування».

При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається (див.: постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 234/16272/15-ц (провадження № 61-31395сво18).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України).

Диспозитивність - один з базових принципів судочинства, керуючись яким, позивач самостійно вирішує, які позовні вимоги заявляти. Суд позбавлений можливості формулювати позовні вимоги замість позивача. Якщо особою заявляється належна позовна вимога, яка може її ефективно захистити, суди не повинні відмовляти у її задоволенні виключно з формальних міркувань. Така відмова призведе до необхідності особи повторно звертатись до суду за захистом своїх прав (які при цьому могли бути ефективно захищені), що невиправдано затягне вирішення справи по суті (див. пункт 118 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року в справі № 914/2350/18 (914/608/20) (провадження № 12-83гс21).

Отже, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» звертаючись до суду про відшкодування шкоди в порядку регресу до відповідача у розмірі 9 531,50 грн, посилається на те, що відповідач, як водій транспортного засобу «Mersedes-Bens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , після ДТП, яке мало місце 11.08.2020 року, за його участю, самовільно залишив місце пригоди, а тому позивач вважає, що на підставі пп. «в» пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик отримав право на компенсацію виплаченої суми страхового відшкодування в порядку регресу.

У пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд не приймає до уваги надану позивачем відповідь від НПУ, оскільки такий доказ є неналежним та недопустимим, так як відсутні відомості про назву відділу поліції, підпис відповідальної особи, номер вихідної кореспонденції, тощо.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки достовірно встановлено, що відповідач внаслідок порушення Правил дорожнього руху заподіяв шкоду власнику застрахованого транспортного засобу та залишив місце ДТП, що мало місце 11.08.2020 року на підставі зазначених обставин у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування.

V. Судові витрати

Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з вказаним позовом, позивачем Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Євроінс Україна» були понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3 028,00 гривень, які документально підтверджені (а.с. 1).

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у справі, які складаються із судового збору за подачу позову в розмірі 3028,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 82, 141, 247, 258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 993, 1191, 1193 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд, -

у х в а л и в :

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» 9 531 (дев`ять тисяч п`ятсот тридцять одну) гривню 50 коп. матеріальної шкоди в порядку регресу та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Євроінс Україна", , зареєстроване місце проживання: вул. Велика Васильківська, 102 м. Київ 03150;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя І. Є. Малюшевська