Справа № 462/4024/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

10 вересня 2024 року Залізничний районний суд міста Львова,

у складі судді Ліуша А.І.,

секретаря судового засідання Поляниці А.М.

розглянувши в судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі Залізничної районної адміністрації виконавчого комітету Львівської міської ради як органу опіки і піклування про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 , батьківських прав, покликаючись на те, що 15 липня 2021 року, шлюб між сторонами було розірвано. Під час перебування в шлюбних відносинах, в сторін народилася дитина - ОСОБА_3 . В той же час, батько не цікавився життям своїх дітей, та не надавав матеріальної допомоги, вживає спиртні напої. Оскільки батько жодним чином не цікавиться життям дітей, їх навчанням, просить суд позов задовільнити.

Позивачем було надано заяву, про здійснення розгляду без її участі.

Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї рекомендованою поштовою кореспонденцією, які було повернуто до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Однак, до суду він не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву до суду надано не було.

Третю особу було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання представника направлено не було. До суду надійшла заява про здійснення розгляду без їх участі, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у їх відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів.

У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 , його батьками значаться ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 15 липня 2021 року, по справі №466/4501/21, шлюб, що укладений між ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 , - розірвано.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 02 вересня 2021 року, по справі №466/4611/21, стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 25 травня 2021 року до повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На виконання вказаного рішення, було видано виконавчий лист від 02 вересня 2021 року.

Постановою головного державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби в м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), від 26 жовтня 2021 року, відкрито виконавче провадження на виконання зазначеного рішення суду.

Згідно розрахунку заборгованості від 01 травня 2024 року ВП НОМЕР_2, загальна сума заборгованості відповідача за стягнення аліментів, становить 87755,51 грн.

Крім того, відносно відповідача ОСОБА_2 , постановою головного державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби в м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), від 07 лютого 2022 року, встановлено тимчасове обмеження боржника в праві керування транспортними засобами.

Відповідно до характеристики ОСОБА_5 , ЗДО «Лісова казка», вихованням дитини займається лише мама та її батьки. Вони приводять дитину до закладу вчасно. Під час ігрової діяльності, він жодного разу не заговорив про батька, але завжди в захваті розповідає про маму, бабусю та дідуся, що налаштовує на думку про важливість цих людей в житті дитини. Під час організації свят та розваг у ЗДО, активну участь приймає лише мама, а батька в закладі освіти не бачили.

Згідно свідоцтва про шлюб, позивач ОСОБА_4 , вийшла заміж за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та взяла його прізвище - ОСОБА_7 .

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації ЛМР про доцільність позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 від 29 липня 2024 року, ОСОБА_2 , слід позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 .

Згідно ст. 164 СК України, один з батьків може бути позбавлений батьківських прав, якщо буде встановлено, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованні дитини.

Відповідно до Постанови пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» з наступними змінами, позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як безспірно встановлено під час розгляду справи, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, а саме: не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не допомагає йому матеріально, не цікавиться його здоров`ям, навчанням та виховання, не спілкується з ним без будь-яких перешкод та причин для цього, оскільки відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, що йому чиняться будь-які перешкоди у спілкуванні з дитиною, і таким чином ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню ОСОБА_3 , а тому, відповідача слід позбавити батьківських прав щодо сина ОСОБА_3 .

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об`єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

позовну заяву задовільнити в повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_2 / батьківських прав відносно ОСОБА_3 / ІНФОРМАЦІЯ_3 /.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: А.І. Ліуш