Справа № 752/5458/24
Провадження № 2-з/752/240/24
У Х В А Л А

23 серпня 2024 року року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Хоменко В.С.,

за участю секретаря Павлюх П.В.,

розглянувши клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про заміну заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Венеція 10/1» до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, знесення самочинного будівництва, відновлення становища, яке існувало до порушення, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває вищезазначена цивільна справа.

Ухвалами судді від 18.03.2024 року відкрито провадження в указаній справі, а також заяву голови Правління ОСББ «Венеція 10/1» Халімон Т.М. про забезпечення позову у вказаній цивільній справі задоволено. Заборонено ОСОБА_1 та іншим особам виконувати будь-які демонтажні, підготовчі та/або будівельні роботи щодо реконструкції нежитлового приміщення № 699 - художня (творча) майстерня по АДРЕСА_1 , в т.ч. тераси групи приміщень № 699 - до набрання остаточного рішення у справі законної сили. Заборонено ОСОБА_1 та іншим особам виконувати будь-які демонтажні, підготовчі та/або будівельні роботи щодо реконструкції нежитлового приміщення № 700 - художня (творча) майстерня по АДРЕСА_1 , в т.ч. тераси групи приміщень №700 - до набрання остаточного рішення у справі законної сили.

19.08.2024 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , в якій останній просить замінити заходи забезпечення позову та зняти заборону і надати можливість ОСОБА_1 та іншим особам виконувати будь-які демонтажні роботи щодо нежитлового приміщення № 699 - художня (творча) майстерня по АДРЕСА_1 , в т.ч. тераси групи приміщень № 699, з метою приведення стану тераси приміщення № 699, який був до початку приведення робіт та відповідає Технічному паспорту групи приміщень громадського призначення, вбудованих в житловий будинок, група приміщень № 699, посилаючись на те, що проведення відповідних демонтажних робіт відповідачем спрямоване на вирішення спірних питань і відповідає предмету спору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим. Питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим вирішується судом у судовому засіданні не пізніше наступного дня після надходження до суду відповідного клопотання учасника справи.

Аналіз змісту положень ч. 2 ст. 156 ЦПК України свідчить, що відповідна норма закону в імперативному порядку визначає окремий скорочений строк розгляду заяви про заміну одного заходу забезпечення позову іншим та визначає форму судового розгляду такої заяви (судове засідання), що за загальним правилом зумовлює необхідність повідомлення судом учасників справи про час і місце відповідного судового засідання.

Натомість, зважаючи на скорочені строки розгляду відповідної заяви, а також передбачені законом загальні правила процедури розгляду заяви про забезпечення позову (можливість розгляду заяви без повідомлення учасників справи), беручи до уваги неможливість здійснення повідомлення учасників справи з дотриманням порядку, передбаченого ч. 5 ст. 128 ЦПК України, то на підставі положень ч. 1 ст. 2, ч. 9 ст. 10, 11, ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви здійснюється судом без повідомлення учасників справи.

Вивчивши зміст поданого клопотання та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Аналіз змісту положень ст. 156 ЦПК України свідчить, що по своїй суті заміна вжитого судом заходу забезпечення позову полягає в заміні раніше прийнятого заходу на інший, передбачений законом захід, з одночасним припиненням раніше накладених заходів, а відтак, при вирішенні відповідного питання слід в першу чергу з`ясовувати чи змінилися настільки обставини спірних правовідносин, які б зумовлювали необхідність скасування обраного судом заходу забезпечення позову до закінчення розгляду відповідного спору, та чи існують правові підстави, з якими чинне законодавство пов`язує можливість вибору іншого заходу забезпечення позову.

При цьому, у вирішенні питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим, як і щодо вжиття заходів забезпечення позову, обов`язковим є надання оцінки обґрунтованості необхідності здійснення такої заміни, здатності саме того заходу, на який заявник просить замінити вжитий судом, забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі задоволення позову, наявності зв`язку цього заходу забезпечення позову з предметом позову у справі, співмірності заходу із заявленими позовними вимогами, враховуючи також необхідність забезпечення збалансованості інтересів учасників справи.

Отже, аналіз змісту ст. 156 ЦПК України в контексті завдань цивільного судочинства та мети застосування заходів забезпечення позову свідчить, що заміна заходів забезпечення позову пов`язана із зміною чи припиненням підстав забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для вжиття заходів забезпечення позову в указаній справі є те, що між сторонами існує судовий спір, предметом якого є знесення самочинного будівництва, відновлення становища, яке існувало до порушення та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном щодо нежитлового приміщення № 699 - художня (творча) майстерня по АДРЕСА_1 .

Надаючи оцінку доводам, викладеним у заяві про заміну заходів забезпечення позову, суд звертає увагу, що цивільне судочинство ґрунтується на засадах змагальності та диспозитивності, що передбачає обов`язок самостійного обстоювання сторонами своїх позицій та доведення обставин, на які сторони посилаються як підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, сторона, яка звертається із клопотанням про заміну заходів забезпечення позову, повинна обґрунтувати достатні підстави звернення з таким клопотанням.

Метою вжиття заходів забезпечення позову, що застосовані судом ухвалою від 18.03.2024 року, є запобігання вчиненню відповідачем та іншими особами дій, направлених на виконання будь-яких демонтажних, підготовчих та/або будівельних робіт щодо реконструкції нежитлового приміщення № 699 - художня (творча) майстерня по АДРЕСА_1 , в т.ч. тераси групи приміщень № 699, тобто дій, які можуть призвести до ускладнення виконання майбутнього судового рішення (у випадку задоволення позову).

Такий висновок обумовлений тим, що предметом позовних вимог є вимога про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, знесення самочинного будівництва, відновлення становища, яке існувало до порушення щодо нежитлового приміщення № 699 - художня (творча) майстерня по АДРЕСА_1

Натомість, у клопотанні про зміну заходів забезпечення позову фактично викладена вимога (зняти заборону і надати можливість ОСОБА_1 та іншим особам виконувати будь-які демонтажні роботи) про застосування таких заходів забезпечення, які стосуються суті позовних вимог, оскільки саме дії відповідача по виконанню будівельних робіт щодо реконструкції нежитлового приміщення № 699 - художня (творча) майстерня по АДРЕСА_1 , оскаржуються позивачем у межах вказаної справи.

Проте, під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. Важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 року в справі № 914/1570/20).

Отже застосування заходів забезпечення позову, як і заміна одного заходу на інший, в першу чергу має гарантувати можливість виконання рішення суду про задоволення позову.

Проте, всупереч вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України у клопотанні про зміну заходів забезпечення позову не наведено жодних мотивів того, яким чином застосування таких заходів забезпечення позову, про які просить представник відповідача в своєму клопотанні про зміну заходів забезпечення позову, сприятиме виконанню судового рішення у даній справі, якщо судом будуть задоволенні позовні вимоги.

Обставин, що обґрунтовують та підтверджують можливе ускладнення виконання рішення суду або його невиконання відповідачем без нових (іншого виду) заходів забезпечення позову, у випадку задоволення позову судом, у клопотанні не вказано та відповідних доказів на їх підтвердження не надано.

За таких обставин, доводи сторони відповідача про необхідність заміни одного заходу забезпечення позову іншим є необґрунтованими та не підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 4, 10, 83, 149, 150,153, 156 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про заміну заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Венеція 10/1» до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, знесення самочинного будівництва, відновлення становища, яке існувало до порушення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Хоменко В.С.