СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/906/24
Провадження № 2/306/500/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2024 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Вінер Е.А.

за участю секретаря Петрус А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Свалявської міської ради про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Свалявської міської ради. Обгрунтовуючи подану позовну заяву посилався на те, що відповідачі є батьками ОСОБА_4 . Відповідачі ухиляються від своїх обов`язків щодо її виховання, утримання і навчання. Мати, ОСОБА_2 , зловживає алкогольними напоями, а батько, ОСОБА_3 , зник. З урахуванням наведеного, просить суд відібрати без позбавлення батьківських прав у відповідачів дитину ОСОБА_4 без позбавлення батьківських прав, а також стягнути з відповідачів аліменти на дитину.

Позивач подав до суду заяву, у якій підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій зазначила, що не заперечує щодо тимчасового відібрання від неї дитини,просила справу розглядати у її відсутності.

ОСОБА_3 у судове засідання не зявився.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - органу опіки та піклування Свалявської міської ради на розгляд справи до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 24).

Згідно акту від 30.04.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявила згоду на тимчасове влаштування до ОСОБА_1 (а.с.12).

ОСОБА_3 під час виконання бойового завдання зниклий безвісти (а.с.16).

01.05.2024 року в.о.начальника служби ОСОБА_5 винесено наказ про взяття на облік дитини, яка залишилась без батьківського піклування (а.с.13).

Згідно наказу від 01.05.2024 влаштовано на тимчасове проживання у сімю (дядька) ОСОБА_1 дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ч. 1,4 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 170 СК України передбачено,що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Як правило, відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення батьківських прав є тимчасовим заходом, який має безстроковий характер. Тому якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. При цьому суд керується інтересами дитини.

При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа «Савіни проти України») у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Закон України «Про охорону дитинства» у ст.11 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Крім того, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.14 Закону).

Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно з ст. 9 Конвенції, Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.

Враховуючи викладене, а також те, що як встановлено судом, відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, не займаються вихованням та матеріальним утриманням дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо відібрання дитини без позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Як визначено у ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Керуючись вимогами ст. 182 СК України та п.17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне положення дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує те, що відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, не звільняє батьків від обов`язку щодо утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому необхідно стягнути з відповідачів аліменти на її утримання.

Оскільки позивач при зверненні з позовом до суду звільнений від сплати судового збору щодо стягнення аліментів, суд стягує судові витрати на оплату судового збору з відповідачів.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Свалявської міської ради про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Відібрати без позбавлення батьківських прав неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у батьків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з кожного на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 травня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в рівних частках на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 13 вересня 2024 року.

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області Е.А.Вінер