ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7035/24 Справа № 204/9193/23 Суддя у 1-й інстанції - Приваліхіна А. І. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Деркач Н.М., Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Ігнатова Дмитра Івановича на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї та визначення часу спілкування з дитиною, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї та визначення часу спілкування з дитиною.

В обґрунтування позовних вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду справи, ОСОБА_2 посилався на те, що він з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що з початком повномасштабного вторгнення рф на територію України, він запропонував дружині вивезти її з дітьми (їх спільним сином та дитиною відповідачки від першого шлюбу) та її батьками на захід України до його родини. Натомість, відповідачка відмовилася та, не ставлячи його до відому, 06 березня 2022 року виїхала до Німеччини. ОСОБА_2 вказує, що йому відомо про те, що наразі відповідачка перебуває з їх сином в Канаді, він добровільно надає їй кошти на утримання дитини. Стверджує, що з березня 2022 року по грудень 2022 року він спілкувався з сином, хоча відповідачка не завжди надавала таку можливість, однак із січня 2023 року відповідачка почала чинити постійні перешкоди у його спілкуванні з сином, заблокувавши всі його контакти. Позивач зазначає, всі його намагання вирішити питання мирним шляхом закінчуються конфліктами. На теперішній період часу він не має змоги спілкуватися з сином, бачити його фото та відео, спостерігати, як він росте, приймати участь у його вихованні та житті. Позивач зазначає, що його права, як батька дитини, порушені та підлягають захисту у судовому порядку. На підставі викладеного, ОСОБА_2 просив суд зобов`язати ОСОБА_1 не чинити йому перешкоди, брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити наступні способи його участі у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття, особисте спілкування: тричі на тиждень, а саме: кожна середа, субота та неділя - з 17.00 год. по 22.00 год. за київським часом, протягом 30 хвилин у зручний для дитини час за допомогою соціальних мереж, месенджеру Telegram за номером НОМЕР_1 ( ОСОБА_1 ), зобов`язавши ОСОБА_1 за день до дня його зустрічі (спілкування) з сином, надати йому точну інформацію щодо часу спілкування (+/- 15 хв. у який час почнеться спілкування), месенджеру та номера телефона, який буде використовуватися для обміну повідомленнями та аудіо, відеозв`язку; при поверненні дитини в Україну: кожен робочий день з 18.00 год. до 22.00 год.; у вихідні дні: субота або неділя з 10.00 год. до 18.00 год.; спілкування сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має відбуватися при поверненні в Україну, на території фактичного проживання батька або на його розсуд, без присутності матері, зобов`язавши ОСОБА_1 , за день дня його зустрічі з сином, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити його про це особисто.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Усунуто перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення наступного порядку спілкування та участі батька ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : особисте спілкування ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тричі на тиждень, а саме: середа, субота та неділя, протягом 30 хвилин у період часу з 17.00 години по 22.00 годину за Київським часом, за допомогою телефонного зв`язку, соціальних мереж та/або месенджерів з використанням відеозв`язку, зобов`язано ОСОБА_1 не менше ніж за 15 хвилин попередити ОСОБА_2 про точний час спілкування з дитиною. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Ігнатов Д.І. просить рішення суду від 30 квітня 2024 року скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні цієї частини позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права. В іншій частині рішення суду не оскаржується.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Ігнатова Д.І. залишити без задоволення, рішення суду від 30 квітня 2024 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частиною 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 1 Закону України Про охорону дитинства визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Частиною першою статті 8 Закону України Про охорону дитинства передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з частиною першою статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою, третьою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зазначає, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення у справі Хант проти України, заява № 31111/04 від 07 грудня 2006 року).

За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно статті 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом.

Згідно статті 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частини другої статті 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Отже, обов`язки щодо забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен з батьків зобов`язаний приймати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Відповідно до статті 15 Закону України Про охорону дитинства батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Таким чином, законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди.

У силу ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Судам слід керуватися ст. 51 Конституції України, яка гарантує кожному із подружжя рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Схожа норма міститься також у ч. 6 ст. 7 СК України, відповідно до якої рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї є однією із загальних засад регулювання сімейних відносин. Це узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братись до уваги (рішення у справі Зоммерфельд проти Німеччини від 08 липня 2003 року, рішення у справі Цаунеггер проти Німеччини від 03 грудня 2009 року).

У справі встановлено, 19 грудня 2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб (т.1 а.с.9).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.8).

Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 липня 2023 року шлюб між сторонами було розірвано (т.1 а.с. 66, 67).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 липня 2023 року визнано не поданою та повернуто апелянту (т.2 а.с.52).

Таким чином, вказане рішення суду набрало законної сили.

Малолітній дитині сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на теперішній період часу виповнилося три роки.

Встановлено та сторонами не заперечується, що з початку запровадження в Україні воєнного стану відповідачка ОСОБА_1 разом з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває за кордоном.

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивач ОСОБА_2 зазначив, що відповідач ОСОБА_1 чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, шляхом ігнорування його телефонних та відео дзвінків, повідомлень в месенджерах, обмежила позивача в можливості отримувати фото та відео дитини, перестала надавати позивачу інформацію про його стан здоров`я та розвиток дитини.

Позивач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та є співвласником вказаної квартири у розмірі 1/2 частки (т.1 а.с.20).

Позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12 вересня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Черниш Є.В. (т.1 а.с.18, 19). Позивач фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до довідки від 03 січня 2023 року №00БП-000001 позивач ОСОБА_2 працює в ТОВ БСК Трейд з 01 листопада 2011 року на посаді комерційного директора та отримує доходи - за період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року 78600 грн. (т.1 а.с.15).

З наданого розпорядження голови адміністрації Центрального району Дніпровської міської ради № 115-р від 13 березня 2024 року Про затвердження висновку щодо доцільності визначення порядку участі батька у вихованні дитини та відповідного висновку Органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради вбачається, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити порядок участі ОСОБА_2 у вихованні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: спілкування з сином за допомогою соціальних мереж, месенджеру Telegram за допомогою обміну повідомленнями та аудіо, відео зв`язку кожної середи, суботи, неділі з 17 години по 22 годину протягом 30 хвилин за Київським часом (т.1 а.с. 216-218).

Судом встановлено, відповідач ОСОБА_1 разом із малолітнім сином сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває за кордоном та сторони не можуть дійти згоди щодо можливості, способу спілкування та визначення часу спілкування батька дитини ОСОБА_2 з дитиною за допомогою телефонного зв`язку, соціальних мереж та/або месенджерів з використанням відеозв`язку.

Суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, з урахуванням віку дитини та інтересів дитини щодо можливості спілкування батька дитини з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення порядку спілкування та участі батька у вихованні сина, зокрема: особисте спілкування батька з сином тричі на тиждень, а саме: середа, субота та неділя, протягом 30 хвилин у період часу з 17.00 години по 22.00 годину за Київським часом, за допомогою телефонного зв`язку, соціальних мереж та/або месенджерів з використанням відеозв`язку, зобов`язавши відповідачку не менше ніж за 15 хвилин попередити позивача про точний час спілкування з дитиною.

Встановлення вказаного способу участі батька у спілкування з дитиною, вихованні дитини на теперішній час буде максимально відповідати інтересам дитини, із врахуванням її віку, виходячи з балансу в першу чергу інтересів дитини та інтересів її батьків. Такий графік спілкування батька з дитиною надасть можливість батькові провести з дитиною певний період часу.

Зазначений спосіб участі у вихованні дитини може бути змінений з часом з урахуванням зміни віку дитини та обставин особистої прихильності до кожного з батьків, а також з урахуванням зміни психічного, фізичного, етичного розвитку дитини.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач має негативний вплив на сина, спілкування батька з дитиною якимось чином може зашкодити інтересам дитини, негативно вплинути на психологічний та фізичний стан дитини.

Визначений судом порядок та спосіб спілкування батька з сином, з урахуванням обставин справи, є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримці зв`язків з батьком. Дотримано розумного балансу на участь у вихованні дитини її батьком, якому надано таке право - з дотриманням принципу максимально можливого урахування інтересів дитини, який закріплено СК України та Конвенцією про права дитини.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності позовних вимог ОСОБА_2 , відсутності підстав для задоволення позовних вимог позивача в оскарженій частині є необґрунтованими.

Посилання в апеляційній скарзі на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди із рішенням суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції в оскарженій частині.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду в оскарженій частині слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Ігнатова Дмитра Івановича залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2024 року в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Н.М.Деркач

О.В.Свистунова