У Х В А Л А

11 вересня 2024 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва Якимець О. І., ознайомившись з заявою поданою у порядку окремого провадження ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

заявник звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення - самостійного виховання та утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ст. 315 цього Кодексу надано перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення та які можуть бути встановлені у порядку окремого провадження. Відповідно до ч.2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у п. 1 постанови Пленуму від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад судочинства (аналогія права).

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Подільського районного суду від 20 червня 2024 року у справі № 758/7460/24 відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини. Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 липня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

Так, відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, серед іншого, заява повертається у випадках, коли позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Оскільки ухвала суду першої інстанції у справі № 758/7460/24 у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини, не набрала законної сили, з метою недопущення постановлення протилежних судових рішень, на підставі п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява подана у порядку окремого провадження ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини, підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 185, 258-261, 293, 315, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

заяву подану у порядку окремого провадження ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення такої заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 11.09.2024.

Суддя О. І. Якимець