ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року

м. Харків

справа № 619/620/24

провадження № 22-ц/818/2632/24

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Курила О.М., Мальованого Ю.М.,

за участі секретаря судового засідання Тітченко О.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Булах Наталія Вікторівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дергачівського районного суду м. Харкова від 24 травня 2024 року у складі судді Жорняка О.М.,-

УСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , недійсним..

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дерев`янченко Я.Ю. в системі «Електронний суд» надійшло клопотання про призначення по справі судову оціночно-будівельну експертизу, проведення якої заявник просив доручити експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. Проф. М. С. Бокаріуса», поставивши експертам наступне питання: визначити ринкову вартість об`єктів нерухомого майна, що становлять предмет договору купівлі продажу від 31.03.2023 року, укладеного між ОСОБА_2 , як продавця за договором та ОСОБА_3 як покупця за договором, посвідченого приватним нотаріусом Балух Н.В. ХМНО Харківської області за реєстровим №339, станом дату укладання договору 31.03.2023 року.

Ухвалою Дергачівського районного суду м. Харкова від 24 травня 2024 року призначено судову оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доручити експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. Проф. М. С. Бокаріуса» (вул. Золочівська, 8А, м. Харків, Харківська область, 61000).

На розгляд експертизи поставлено наступне запитання:

- визначити ринкову вартість об`єктів нерухомого майна, що становлять предмет договору купівлі продажу від 31.03.2023 року, укладеного між ОСОБА_2 , як продавця за договором та ОСОБА_3 як покупця за договором, посвідченого приватним нотаріусом Балух Н.В. ХМНО Харківської області за реєстровим №339, станом дату укладання договору 31.03.2023 року.

Ухвала мотивована тим, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов : для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив ухвали скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не організував проведення засідання в режимі відеоконференції, чим порушив права відповідачів задавати питання експерту та впливати на обрання експертної установи.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи у січні 2024 року ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , недійсним.

Ухвалою Дергачівського районного суду м. Харкова від 24 травня 2024 року призначено судову оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доручити експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. Проф. М. С. Бокаріуса» (вул. Золочівська, 8А, м. Харків, Харківська область, 61000).

На розгляд експертизи поставлено наступне запитання:

- визначити ринкову вартість об`єктів нерухомого майна, що становлять предмет договору купівлі продажу від 31.03.2023 року, укладеного між ОСОБА_2 , як продавця за договором та ОСОБА_3 як покупця за договором, посвідченого приватним нотаріусом Балух Н.В. ХМНО Харківської області за реєстровим №339, станом дату укладання договору 31.03.2023 року.

Задовольняючи клопотання представника позивача суд першої інстанції виходив з того, що для правильного вирішення спору необхідні спеціальні знання, апеляційний суд погоджується з даними висновками виходячи з наступного:

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частиною другою статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з`ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з`ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, звертаємо увагу, що відповідно до частин першої - третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За приписами статті 100 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Тобто призначення експертизи забезпечить дотримання судом основоположних прав сторін на рівність і змагальність, забезпечить можливість захисту власної позиції позивачу, тоді як висновок експерта, його прийняття як доказу буде досліджуватися у загальному порядку при розгляді справи по суті.

Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо призначення експертизи по даній справі, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а також сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_2 посилається на те, що судом не забезпечена його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проте доказів виконання адвокатом вимог ухвали суду від 03 квітня 2024 року щодо входу та авторитизації у власному електронному кабінеті для участі у судовому засіданні в режимі відоконференції матеріали справи не містять.

Згідно даних штампу вхідної кореспонденції суду клопотання про призначення у справі експертизи надійшло від адвоката Дерев`янченко Я.Ю., який діяв в інтересах ОСОБА_1 26.04.2026 року, тобто за місяць до винесення ухвали про призначення експертизи, що свідчить про наявність у адвоката Клостиря Г.А. можливості ознайомитися з зазначеним клопотанням у власному електронному кабінеті та надати відповідні заперечення або запропонувати інші питання, що потребують відповіді експерта.

Не містить зазначених заперечень або інших питань і апеляційна скарга.

Передбачене статтями 12, 13, 49 ЦПК України право сторін на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості щодо обставин, які мають значення для вирішення справи, кореспондується з обов`язком суду сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищезазначене, надаючи оцінку доводами скаржника щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального законодавства щодо не забезпечення його участі у судовому засіданні, колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції вирішив питання про призначення експертизи з додержанням норм процесуального права, виконавши вимоги приписів статті 12 ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи та сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Доводи наведені в апеляційні скарзі не спростовують висновків суду про наявність підстав для проведення експертизи.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, а доводи викладені у апеляційній скарзі висновки суду не спростовують, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки предметом апеляційного перегляду не було рішення по суті справи, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дергачівського районного суду м. Харкова від 24 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 13 вересня 2024 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.М. Курило

Ю.М. Мальований