Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/924/24

11 вересня 2024 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Битківського Л.М.,

з участю: секретаря Чорній К.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в селищі Богородчани в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнаття права власності на житлового будинку, що розташований на АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дідо ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 . За життя 24 травня 2012 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповів їй все належне майно. Вона є єдиним спадкоємцем майна померлого і для оформлення спадкових прав звернулася до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджували б належність зазначеного нерухомого майна спадкодавцю.

Оскільки в інший спосіб, окрім звернення до суду, не може підтвердити своє право власності на успадковане домоволодіння, просить суд ухвалити відповідне рішення.

Позивачка надала суду заяву, відповідно до якої просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та клопотала про їх задоволення.

Представник Богородчанської селищної ради у засідання не з`явився, у поданій заяві вимоги позову визнав, не заперечив проти визнання за позивачкою права власності. Клопотав провести розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідач позовні вимоги визнав, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не встановлено. Суд також констатує, що не встановив обставин, які би свідчили, що визнання позову може суперечити закону або порушити права свободи чи законні інтереси інших осіб.

Згідно зі ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті дідуся ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заповіт ОСОБА_2 було посвідчено приватним нотаріусом Богородчанського районного нотаріального округу Любінець О.П. 24 травня 2012 року. Спадкове майно після смерті ОСОБА_2 складається із частини житлового будинку та господарських будівель на АДРЕСА_1 . Житловий будинок на АДРЕСА_1 був зведений ОСОБА_2 разом із дружиною ОСОБА_3 за час перебування у шлюбі. Однак 18 вересня 1984 року за рішенням Богородчанського районного суду шлюб між ними розірвано та проведено поділ майна будинку та господарських будівель в рівних долях по 1/2. Після розірвання шлюбу вони продовжували проживати у спільному будинку. За життя колишня дружина ОСОБА_2 зареєструвала право власності на житлового будинку в АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 право власності на свою частку не зареєстрував. ІНФОРМАЦІЯ_2 колишня дружина ОСОБА_2 померла. Свою частину майна ОСОБА_2 заповів внучці ОСОБА_1 .

Позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Право позивачки на спадкування нотаріусом перевірено. Однак постановою приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Данилів Т.Д. №75/02-31 від 26 жовтня 2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено по причині відсутності документів, які підтверджують реєстрацію права власності за спадкодавцем на спадкове майно.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності.

Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно має особа, яка є фактичним власником цього майна, це право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця й після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, ОСОБА_1 у інший спосіб захистити своє право не може, суд вважає, що вимоги позивачки в частині визнання права власності на будинку підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст.11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обов`язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду.

Відповідно до ст.182 ЦК України, право власності на нерухомість підлягає державній реєстрації.

Позивачка ОСОБА_1 правомірно в порядку спадкування за заповітом після смерті дідуся ОСОБА_2 набула у власність житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 , який за життя належав спадкодавцю. У зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів її право власності слід визнати в судовому порядку.

На підставі викладеного, ст. 11, 16, 182, 392, 1216-1218, 1220, 1268, 1296 ЦК України, керуючись ст. 200, 206, 263 - 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований на АДРЕСА_1 .

Право власності підлягає державній реєстрації.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М. Битківський