Постанова

Іменем України

(додаткова)

22 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 824/49/23

провадження № 61-3032ав24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Червинської М. Є.,

за участю:

секретаря судового засідання Калішенка М. О.,

представників Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»: Мітічкіна Антона Сергійовича, ОСОБА_1 ,

учасники справи:

заявник - компанія WK Energo GMBH (Німеччина),

боржник - Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна),

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника WK Energo GMBH (Німеччина) - адвоката Хомин Оксани Мирославівни про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою компанії WK Energo GMBH (Німеччина) про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від

20 вересня 2022 року у справі за позовом компанії WK Energo GMBH (Німеччина) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна), правонаступником якого є Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна), про стягнення заборгованості за контрактом від 09 вересня 2019 року

№ 53-129-01-19-01952,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заявника

У квітні 2023 року компанія WK Energo GMBH (Німеччина) звернулась до суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від

20 вересня 2022 року у справі за позовом компанії WK Energo GMBH (Німеччина) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна) (далі - ДП «НАЕК «Енергоатом»), правонаступником якого є Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна) (далі - АТ «НАЕК «Енергоатом»), про стягнення заборгованості за контрактом від 09 вересня 2019 року № 53-129-01-19-01952.

Короткий зміст ухвалених у справі судових рішень

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 січня 2024 року визнано та надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 вересня 2022 року у справі

№ 208/2021 за позовом компанії WK Energo GMBH(Німеччина) до ДП «НАЕК «Енергоатом» (Україна), правонаступником якого є АТ «НАЕК «Енергоатом» (Україна), про стягнення заборгованості за контрактом від 09 вересня 2019 року № 53-129-01-19-01952.

Видано виконавчий лист про стягнення з АТ «НАЕК «Енергоатом» на користь компанії WK Energo GMBH (Німеччина) 452 416,46 євро заборгованості,

3 000,00 євро компенсації витрат на правову допомогу та 8 022, 38 євро витрат зі сплати арбітражного збору, а всього 463 438,84 євро.

Стягнено з АТ «НАЕК «Енергоатом» на користь компанії WK Energo GMBH(Німеччина) судовий збір у сумі 1 342,00 грн, а також витрати на оплату правової допомоги в розмірі 500,00 євро.

Постановою Верховного Суду від 25 липня 2024 року апеляційну скаргу

АТ «НАЕК «Енергоатом», подану директором філії «Відокремлений підрозділ «Централізовані закупівлі» АТ «НАЕК «Енергоатом» Дорошенком О. М. , залишено без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 29 січня 2024 року залишено без змін.

Заява про відшкодування судових витрат на правничу допомогу

До закінчення судових дебатів у справі, а саме у відзиві на апеляційну скаргу, поданому 22 березня 2024 року, представник WK Energo GMBH(Німеччина) - адвокат Хомин О. М. просила судові витрат (витрати на правничу допомогу)

у розмірі 400,00 євро, пов?язані з розглядом апеляційної скарги, покласти на боржника. У відзиві адвокат Хомин О. М. навела попередній розрахунок суми судових витрат.

У судових дебатах представник WK Energo GMBH (Німеччина) - адвокат

Хомин О. М. повторно заявила клопотання про відшкодування судових витрат на правничу допомогу та вказала, що докази на підтвердження фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу буде надано додатково після закінчення розгляду справи по суті, а саме протягом п?яти днів після прийняття судом рішення у справі.

Короткий зміст та доводи заяви про ухвалення додаткового рішення

30 липня 2024 року представник WK Energo GMBH (Німеччина) - адвокат

Хомин О. М. подала до Верховного Суду заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу, в якій просить: вирішити питання про розподіл судових витрат WK Energo GMBH (Німеччина) на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи № 824/49/23, у розмірі 400,00 євро; ухвалити додаткове рішення, яким задовольнити заяву в повному обсязі та покласти вказані витрати на боржника.

Одночасно у заяві представник WK Energo GMBH (Німеччина) - адвокат

Хомин О. М. просить провести судове засідання щодо розгляду заяви про відшкодування витрат на правову допомогу без участі представників WK Energo GMBH (Німеччина).

Заява мотивована тим, що 18 серпня 2021 року між WK Energo GMBH (Німеччина) і Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Копусь і Муляр» (далі - Адвокатське об`єднання)укладено договір про надання правової допомоги

№ KMLF/51/2021, а також додаткову угоду від 18 березня 2024 року № 4 до вказаного договору, за умовами якої Адвокатське об?єднання зобов?язалось здійснювати представництво клієнта в Касаційному цивільному суді у складі Верховного Суду під час розгляду апеляційної скарги АТ «НАЕК «Енергоатом» на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 січня 2024 року у справі № 824/49/23. Під час розгляду цієї справи Адвокатське об?єднання здійснило такі дії: консультація клієнта, ознайомлення з апеляційною скаргою та доданими до неї документами, формування правової позиції та узгодження її з клієнтом, підготовка та подання відзиву. Відповідно до пункту 2 додаткової угоди № 4, загальна сума гонорару становить 400,00 євро, яка була сплачена клієнтом

в повному обсязі.

Аргументи інших учасників справи

19 серпня 2024 року представник АТ «НАЕК «Енергоатом» Мітічкін А. С. подав до Верховного Суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу.

Клопотання мотивоване тим, що з метою вирішення питання щодо витрат на професійну правничу допомогу, суду мають бути наданий детальний опис робіт (наданих послуг), де, зокрема, має бути зазначено витрачений час та обсяг наданих адвокатом послуг і виконаних робіт. Серед іншого береться до уваги складність справи. Зазначає, що ця справа не належить до категорії складних справ, оскільки вирішується питання про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, а отже, в цьому випадку суд керується суто статтею 478 ЦПК України з чітко визначеними критеріями щодо підстав для відмови

в задоволенні такої заяви, тобто ця справа не стосується вирішення спору по суті. Вирішення цієї справи не потребувало додаткових зусиль щодо вивчення матеріалів справи та формування окремої правової позиції. Також вказує, що не надано детального опису наданих послуг, зокрема щодо часу, витраченого на правничу допомогу, не зазначено конкретний обсяг наданих послуг, а заявлені витрати є неспівмірними із складністю справи.

Позиція Верховного Суду як суду апеляційної інстанції

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору

з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення

в порядку статті 270 ЦПК України.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частина третя стаття 133 ЦПК України).

У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого

2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зробила висновок, що «вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні».

У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката,в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті

в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі

№ 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування

у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення

з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови

у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

У частинах четвертій - шостій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи

і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відзиві на апеляційну скаргу та у судових дебатах представник WK Energo GMBH(Німеччина) - адвокат Хомин О. М. просила, зокрема, покласти на АТ «НАЕК «Енергоатом» витрати на правову допомогу, понесені юридичною особою, інтереси якої вона представляє, що пов`язані з апеляційним розглядом справи.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених WK Energo GMBH(Німеччина) у зв`язку з переглядом цієї справи в суді апеляційної інстанції, його представник надала:

додаткову угоду від 18 березня 2024 року до договору про надання правової допомоги від 18 серпня 2021 року № KMLF/51/2021;

рахунок від 20 березня 2024 року № 51/2021/7 на оплату визначених додатковою угодою послуг в сумі 400,00 євро;

банківську виписку від 01 квітня 2024 року про переведення WK Energo GMBH(Німеччина) на рахунок Адвокатського об`єднання «Юридична фірма «Копусь

і Муляр» коштів у сумі 398,76 євро;

З матеріалів справи відомо, що в суді апеляційної інстанції представник WK Energo GMBH(Німеччина) подала відзив на апеляційну скаргу на 11сторінках.

У судовому засіданні, яке відбулось 25 липня 2024 року, брала участь представник WK Energo GMBH(Німеччина) - адвокат Хомин О. М.

У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду

у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

За умовами додаткової угоди № 4 до договору про надання правової допомоги від 18 серпня 2021 року № KMLF/51/2021 WK Energo GMBH(Німеччина) зобов`язалося оплатити послуги Адвокатського об`єднання «Юридична фірма «Копусь і Муляр» у розмірі 400,00 євро.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що суд має право

у своєму судовому рішенні вказувати про стягнення грошової суми в іноземній валюті, у якій і підлягає тоді його виконання (див., наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц, від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц та у справі № 464/3790/16-ц, від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц).

У зв`язку з цим, враховуючи договірні умови оплати WK Energo GMBH(Німеччина) адвокатських послуг, Верховний Суд визначає відшкодування витрат на правничу допомогу в євро.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Висновок за результатом розгляду заяви

З огляду на заявлене клопотання АТ «НАЕК «Енергоатом» про зменшення розміру правничої допомоги, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі та відсутність у тексті додаткової угоди умов щодо форми і порядку обчислення адвокатського гонорару, проаналізувавши обсяг наданих Адвокатським об`єднанням послуг, колегія суддів вважає, що заява WK Energo GMBH(Німеччина) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підлягає задоволенню частково, у сумі 300,00 євро.

Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, їх обсягу з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони.

Оскільки постановою Верховного Суду від 25 липня 2024 року апеляційну скаргу АТ «НАЕК «Енергоатом» залишено без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 29 січня 2024 року - без змін, проте не вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи

в суді апеляційної інстанції, то є підстави для ухвалення додаткової постанови

у цій справіта часткового задоволення заяви WK Energo GMBH(Німеччина).

Керуючись статтями 141, 270, 382 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника WK Energo GMBH (Німеччина) - адвоката Хомин Оксани Мирославівни задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь WK Energo GMBH (Німеччина) витрати, понесені на оплату професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції,

у сумі 300,00 євро.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття,

є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська