КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 753/16599/23

17 вересня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 14 листопада 2023 року у складі судді Сирбул О.Ф., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2023 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що ТОВ «Євро-Реконструкція», відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10 квітня 2014 року № 1198-VІІ, є виконавцем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 01 липня 2014 року є суб`єктом господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води до будинку АДРЕСА_1 здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії.

Відповідачі зареєстровані в квартирі АДРЕСА_2 та споживають надані ТОВ «Євро-Реконструкція» послуги.

Вказує на те, що з грудня 2015 року відповідачі своєчасно не вносять плату за споживання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення у наслідок чого у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 01 серпня 2023 року становить 61 133,16 грн.

Факт надання позивачем послуг з центрального опалення/постачання теплової енергії, серед іншого, підтверджуються довідкою на підключення та віключення центрального опалення/постачання теплової енергії в будинку. Тарифи, обсяги, періоди надання/споживання послуг за договором та розрахунки по ним зазначені в бухгалтерський довідках.

Вказує на те, що у добровільному порядку відповідачі заборгованість не сплатили. Звернень з приводу ненадання або неналежного надання послуг від відповідачів до позивача не надходило.

З огляду на вище викладене просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послугу з централізовоного опалення/постачання теплової енергії у розмірі 61 133,16 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 16 777,15 грн., 3 % річних в розмірі 5 018,66 грн., а всього 82 928,97 грн., судовий збір у розмірі 2 684, 00 грн.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 14 листопада 2023 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (далі - ТОВ «Євро-Реконструкція») задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро-Реконстукція» заборгованість за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії у розмірі 61 133 грн. 16 коп.; інфляційну складову боргу 16 777 грн. 15 коп., 3% річних 5 018 грн 00 коп., всього 82 928 грн. 97 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 342 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 342 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, 22 грудня 2023 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що до позовної заяви не було додано жодних первинних документів чи інших належних доказів, які могли б мати юридичну силу чи доказовість - згідно Положення Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та інших профільних нормативних актів, отже викладену у позові мотивацію можна вважати обґрунтованою.

Вказує на те, що відповідно до розрахунку заборгованості позивач просить стягнути заборгованість за 8 років, що перевищує строк позовної давності.

Зазначає, що внаслідок того, що апелянт не була належним чином повідомлена про розгляд справи у неї не було можливості заявити в порядку ч. 4 ст. 267 ЦК України про застосування наслідків пропуску позивачем позовної давності.

Вказує на те, що суд першої інстанції протиправно стягнув суму боргу солідарно, а не індивідуально.

06 березня 2024 року до Київського апеляційного суду від представника позивача ТОВ«Євро-Реконструкція» Петросової- Гривняк Оксани Володимирівни надійшли додаткові пояснення в яких представник зазначав, що не погоджується з доводами апеляційної скарги. Стосовно пропуску строку позовної давності зазначає, що відповідач своєчасно з грудня 2015 року не вносить плату за отримані послуги, в результаті чого творилась заборгованість у розмірі 61 133,16 грн.

Вказує на те, що починаючи з 12 березня 2020 року строк позовної давності був продовжений на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Тобто, виходячи з вищенаведених положень закону, пропущеною може бути позовна давність лише за вимогами, що виникли до 12 березня 2017 року. Строк позовної давності за всіма вимогами, що виникли після 12 березня 2017 року, та на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважаються продовженим на підставі п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Зазначає, що як вбачається з розрахунку заборгованості за надання послуг з постачання теплової енергії/централізованого опалення борг нараховується з грудня 2015 року. Оскільки, з 12 березня 2017 року строк позовної давності продовжений, відтак, заява відповідачів про застосування строків позовної давності може бути застосована судом до заявлених позовних вимог за отримані послугу з централізованого опалення постачання теплової енергії в межах періоду з грудня 2015 року по 12 березня 2017 року. Оскільки, відповідачі прострочили виконання грошового зобов?язання, з них на користь позивача стягуються заявлені 3% річних та інфляційні втрати.

Стосовно доводів апеляційної скарги відносно того, що суд першої інстанції стягнув заборгованість з боржників солідарно, а не індивідуально зазначає, що це право кредитора заявляти вимоги про стягнення борг з усіх боржників разом, або конкретно з кожного.

З огляду на вище викладене просив суд з урахуванням заяви про застосування строків позовної давності стягнути з відповідачів заборгованість за період з 12 березня 2017 року по 31 липня 2023 року у розмірі 47 530,42 грн., інфляційні втрати у розмірі 9 178,37 грн. та 3 % річних у розмірі 2 683,23 грн.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що підприємство ТОВ «Євро-Реконструкція» створене для здійснення гоподарської діяльності з метою задоволення суспільних потреб у продукції, роботах та послугах, є юридичною особою, має право від свого імені укладати цивільно- правові та інші угоди, набувати майнових та особистих немайнових прав, вступати в зобов`язання, виступати в суді від свого імені.

Основними видами господарської діяльності товариства є: виробництво та/або реалізація енергоресурсів; виробництво електричної енергії; передана електричної енергії магістральними та міждержавними електромережами; передача електроенергії місцевими (локальними) електромережами; постачання електричної енергії за регульованим тарифом; постачання електричної енергії за врегульованим тарифом; оптове постачання електричної енергії; виробництво, транспортування та постачання теплової енергії споживачам; виробництво теплової енергії на теплоелектроцентралях та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії; надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 17-19).

Надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води до будинку АДРЕСА_1 здійснюється ТОВ«Євро-Реконструкція`на підставі ліцензії.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 та споживають надані ТОВ «Євро-Реконструкція» послуги.

Звернень з приводу ненадання або неналежного надання послуг від відповідачів до позивача не надходило.

Із наданих позивачем письмових доказів вбачається, що відповідачі своєчасно з грудня 2015 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії, в результаті чого у них утворилась заборгованість, яка станом на 01 серпня 2023 року становить 61 133,16 грн.

Розгляд справи здійснено судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Доказів отримання відповідачами копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками до неї, матеріали справи не містять.

Задовольняючи позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції посилався на те, що відповідачі з грудня 2015 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії, у зв`язку з чим, згідно з розрахунку заборгованості, за ними утворилась заборгованість, яка станом на 01.08.2023 становить: заборгованість за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії у розмірі 61 133,16 грн.; інфляційна складова боргу у розмірі 16 777,15 грн., 3% річних у розмірі 5 018,66 грн., а всього 82 928,97 грн.

При обрахуванні суми заборгованості з оплати послуг з центрального опалення та постачання гарячої води у загальному розмірі 82 928,27 грн судом першої інстанції в основу обчислень покладена надана позивачем довідка-розрахунок.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитися не може, виходячи з наступного.

Правовідносини між сторонами регулюються нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, чинними на час виникнення спірних правовідносин (далі - Правила № 630).

Вказані Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

У відповідності до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуги з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами;

Відповідно до ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21 липня 2005 р. № 630.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровані за адресою АДРЕСА_3 .

Відповідачі з грудня 2015 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в квартирі за адресою АДРЕСА_3 . Розмір заборгованості станом на серпень 2023 року, з урахуванням трьох відсотків річних та інфляційної складової, становить 82 928,97 грн. Відповідачі не надали доказів на спростування наявності у них заборгованості та наданих позивачем розрахунків.

Відповідач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просив застосувати до вказаних позовних вимог строк позовної давності.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ТОВ "Євро-Реконструкція" просила суд, з урахуванням поданої відповідачем заяви про застосування судом наслідків спливу строків позовної давності, строк позовної давності застосувати лише до частини заявлених позивачем позовних вимог про стягнення заборгованості з централізованого опалення за період з грудня 2015 року по 12 березня 2017 року. Стягнути стягнути з відповідачів заборгованість за період з 12 березня 2017 року по 31 липня 2023 року у розмірі 47 530,42 грн., інфляційні втрати у розмірі 9 178,37 грн. та 3 % річних у розмірі 2 683,23 грн.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч.3 ст.267 ЦК України).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №200/11343/14-ц викладено правову позицію, згідно якої відповідач, який не був належним чином (згідно з вимогами процесуального закону) повідомлений про час і місце розгляду справи у суді першої інстанції, не має рівних з позивачем можливостей подання доказів, їх дослідження та доведення перед цим судом їх переконливості, а також не може нарівні з позивачем довести у суді першої інстанції ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень. Якщо суд першої інстанції, не повідомивши належно відповідача про час і місце розгляду справи, ухвалить у ній заочне рішення, відповідач вправі заявити про застосування позовної давності у заяві про перегляд такого рішення. У разі відмови суду першої інстанції у задоволенні цієї заяви, відповідач може заявити про застосування позовної давності в апеляційній скарзі на заочне рішення суду першої інстанції. Той факт, що відповідач, який не був належно повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, не брав участі у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася ним у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи судом першої інстанції здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої коронавірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року, дія якого постановами Кабінету Міністрів України неодноразово продовжувалася.

Тобто, виходячи з вищенаведених положень закону, пропущеною слід вважати позовну давність лише за вимогою позивача до відповідачів, що виникла до 12 березня 2017 року, тобто, з грудня 2015 року по 12 березня 2017 року.

Строк позовної давності за вимогами, що виникли після 12 березня 2017 року, та на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважаються продовженим на підставі п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Оскільки, з 12 березня 2017 року строк позовної давності продовжений, відтак, борг у період з 12 березня 2017 року по 31 липня 2023 року нарахований в межах строку позовної давності, а відповідно подана відповідачем ОСОБА_1 заява про застосування судом наслідків спливу строку позовної давності слід застосувати лише до частини заявлених позивачем позовних вимог про стягнення заборгованості за надані послуги у період з грудня 2015 року по 11 березня 2017 року.

Позивач подав позов у вересні 2023 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 12 березня 2017 року по 31 липня 2023 року в сумі 47 530,42 грн.

Інфляційна складова боргу відповідно до розрахунку ціни вимоги, за централізоване опалення та постачання гарячої води за період з 12 березня 2017 року по 31 липня 2023 року становить 9 178,37 грн.

Розмір 3% річних з простроченої суми відповідно до розрахунку ціни вимоги за централізоване опалення та постачання гарячої води за період з 12 березня 2017 року по 31 липня 2023 року становить 2 683,23 грн.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що до позовної заяви небуло додано жодних первинних документів чи інших належних доказів, які могли б мати юридичну силу чи доказовість - згідно Положення Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», колегія суддів відхиляє, оскільки розрахунок являє собою звід даних, отриманих у результаті опрацювання інформації (нормативної та фінансової) про сплату споживачами плати за отримані житлово-комунальні послуги.

Відповідачем до апеляційної скарги не було надано контрозрахунку наявної заборгованості, або доказів того, що заборгованість була сплачена.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що суд першої інстанції протиправно стягнув суму боргу солідарно, а не індивідуально, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Частиною 1 статті 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Дані норми закону регулюють відносини, що виникають при пасивній солідарності (множинності осіб на стороні боржника).

Згідно частини 4 вищевказаної статті, виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Отже, після виконання солідарного зобов`язання незалежно від того, виконане воно всіма боржниками або одним із них, воно повністю припиняється. Натомість виникає нове зобов`язання між боржником, який виконав зобов`язання, й іншими боржниками, яке визначено положеннями ст. 544 ЦК України.

Аналіз наведених положень закону вказує на те, що позивач має право вимагати виконання обов`язку щодо сплати житлово-комунальних послуг як від власника квартири, так і від будь-якої іншої особи, яка зареєстрована або проживає у житлі власника, адже така особа на рівні з власником користується усіма житлово-комунальними послугами.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення солідарно з відповідачів на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованість за послугу за період з 12 березня 2017 року по 31 липня 2023 року у розмірі 47 530,42 грн., інфляційні втрати у розмірі 9 178,37 грн. та 3 % річних у розмірі 2 683,23 грн.

Відповідно до частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе здійснити зміну розподілу судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 684,00 гривень.

За результатами апеляційного розгляду справи колегія суддів дійшла висновку про обгрунтованість солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 59 392,02 грн, що становить 71,61% розміру задоволених вимог.

За таких обставин, з урахуванням принципу пропорційності при розподілі судових витрат між сторонами, апеляційний суд вважає, що стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає сума судових витрат у розмірі 1 922,00 грн, тобто по 961,00 грн з кожного з відповідачів.

При поданні апеляційної скарги відповідачем ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 4 026,00 грн. За результатами перегляду справи в суді апеляційної інстанції, апеляційну скаргу було задоволено на 28,39%, а тому з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судові витрати у розмірі 1 142,98 грн.

Керуючись статтями 141, 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 14 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» () заборгованість за період з 12 березня 2017 року по 31 липня 2023 року за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 47 530,42 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 9 178,37 грн., 3% річних у розмірі 2 683,23 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» () судовий збір в розмірі 961,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» () судовий збір в розмірі 961,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 1 142,98 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: