Житомирський апеляційний суд
Справа №279/69/23 Головуючий у 1-й інст. Коваленко В. П.
Категорія 36 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №279/69/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Барановський Ігор Іванович, та Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут»

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 травня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Коваленко В.П.

в с т а н о в и в:

У грудні 2022 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» (далі ТОВ «Житомиргаз Збут») звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути із відповідача заборгованість за спожитий природний газ в сумі 10 082,528 грн., інфляційні втрати в сумі 103,97 грн., 3% річних в сумі 49,79 грн. та судовий збір в сумі 2 481,00 грн.

На обґрунтування позову вказувало, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 та на її ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Споживач, використовуючи природний газ для побутових потреб в період із 01.05.2019 року по 30.04.2022 року, здійснювала оплату за постачання природного газу несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку із чим утворилась заборгованість перед ТОВ «Житомиргаз Збут» у розмірі 10 082,52 грн. Прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладає на боржника відповідальність, передбачену частиною другою статті 625 ЦК України, тому із відповідача також підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 103,97 грн. та 3% річних у розмірі 49,79 грн.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 травня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Житомиргаз Збут» заборгованість за спожитий природний газ у сумі 10 082,52 грн., інфляційні втрати в сумі 103,97 грн., 3% річних в сумі 49,79 грн. В задоволенні вимог про стягнення судового збору в сумі 2 481,00 грн. відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що у судовому засіданні представник позивача визнав та стверджується матеріалами справи і судовим рішенням, що відповідач заборгувала саме за спожитий газ станом на 30 квітня 2022 року (після цієї дати ТОВ «Житомиргаз Збут» припинило постачання природного газу населенню). Проте, позивач помиляється у існуванні заборгованості споживача ОСОБА_1 , оскільки вона не споживала того обсягу газу, який відображений у розрахункових документах ТОВ «Житомиргаз Збут». У наданому представником позивача під час розгляду справи «Фінансовому стані» по рахунку споживача № значиться: - показник за вересень 2021 року - 54,54 (м3), нарахована по ньому грошова сума - 435,77 (грн.), оплачена споживачем грошова сума - 477,57 (грн.), залишок боргу - 56,09 (грн.). Згідно платіжного чека 0.0..1 позивач, яка платила по книжці (тому є дрібні неспівпадіння в показниках і відповідно в оплаті), по поточному показнику 821 м3 (різниця між попереднім - 59 м3) оплатила 471,00 грн., що приблизно співпадає з «Фінансовим станом». Тобто, відповідач ОСОБА_1 фактично оплатила всю грошову суму за вересень 2021 року по показнику 821 м3 та одночасно частково погасила борг за серпень 2021 року (становив 97,88 грн.), адже згідно «Фінансового стану» інших претензій до неї не було та нараховану суму вона повністю сплатила. Залишивши борг 56,09 грн., інших боргів станом на вересень 2021 року відповідач не мала.

За жовтень 2021 року позивач відобразив показник спожитого природного газу - 91,67 м3 та нарахував грошову суму - 732,44 (грн.). Споживач оплатила - 112,00 (грн.), за спожиті 14 м3 (835 - 821) по показнику 835 м3. Згідно платіжного чека 0.0..1 позивач оплатила 112,00 грн. (співпадає з «Фінансовим станом»). Далі, за всі наступні місяці у «Фінансовому стані» по квітень 2022 року йдуть показники спожитого газу, які взагалі є видуманими (у дійсності відповідач спожила за той час 0,00 м3). Саме з цих видуманих показників у «Фінансовому стані» відображено борг станом на квітень 2024 року у розмірі 10 082,52 грн. У жовтні 2022 року ОСОБА_1 залишила квартиру та ні вона, ні хтось інший нею не користувалися. Відповідно природний газ ніхто не споживав. Актом перевірки стану обліку природного газу з побутовим лічильником від 12.05.2023 №407124, підписаним представником АТ «Житомиргаз», показник спожитого газу становить лише 832,96 м3, навіть менше оплаченого 835 м3 (перед тим, як залишати житло, споживач ОСОБА_1 оплатила на пару кубів більше від реально спожитого газу (дещо заокругливши показник) і на момент складення вказаного Акту показник не змінився). На сьогоднішній день реальний показник становить 839 м3, що може перевірити позивач особисто.

Що стосується того, що нібито відповідальність за показники несе Оператор ГРМ, який рахував певний середній показник, то варто врахувати наступне. У відповідності до абз. 3 п. 23 розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕЕ 30.09.2015 №2496, якщо об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу буде визначатись за плановими величинами середньомісячного споживання, постачальник зобов`язується не рідше одного разу на шість місяців здійснювати звіряння фактичного об`єму (обсягу) споживання природного газу з даними Оператора ГРМ та здійснювати відповідний перерахунок споживачу. За відхилення нарахованих сум за плановими величинами та фактичним споживанням за даними Оператора ГРМ пеня не стягується.

Представник позивача подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На спростування доводів апеляційної скарги зазначає, що заборгованість відповідача в розмірі 10 082,62 грн. виникла внаслідок неповної оплати ОСОБА_1 рахунків за спожитий природний газ. Зазначена заборгованість підтверджена долученими до позовної заяви розрахунком споживання природного газу, довідкою про надання послуг з газопостачання відповідачу, фінансовим станом за особовим рахунком № НОМЕР_2 , які є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами в розумінні ст. 77-80 ЦПК України.

Додає, що в ході судового розгляду справи встановлено, що у ТОВ «ГК «Нафтогаз України» обліковується переплата споживача ОСОБА_1 за спожитий природний газ в розмірі 9 831,93 грн. (Акт звірки №2949340-в від 29.09.2023 ТОВ «ГК «Нафтогаз України»). При цьому, за твердженням сторони відповідача, природним газом ОСОБА_1 не користується з жовтня 2022 року. Згідно з поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні, вона отримує рахунки (квитанції) ТОВ «ГК «Нафтогаз України», в яких зазначається переплата за спожитий природний газ близько 10 000,00 грн. Переплата нею не здійснювалась. Зазначена обставина лише ще раз підтверджує обґрунтованість позовних вимог позивача та свідчить про існуючу заборгованість відповідача, оскільки «новий» постачальник також отримує інформацію про обсяг спожитого природного газу побутовими споживачами на інформаційній платформі Оператора ГТС.

На цій платформі заборгованість відповідача перед позивачем відображена як мінусове значення об`єму спожитого природного газу перед ТОВ «ГК «Нафтогаз України», оскільки відповідач з 01.05.2022 року внесений до його Реєстру споживачів, а тому в цього постачальника відображається переплата споживача ОСОБА_1 , яка за своєю природою є заборгованістю перед ТОВ «Житомиргаз Збут».

Зазначає, що Акт №407124 перевірки стану обліку природного газу з побутовим лічильником АТ «Житомиргаз», на якій посилається відповідач як на підтвердження відсутності заборгованості, не може прийматись до уваги з огляду на те, що будь-яких доказів, у тому числі Акт №407124, на підтвердження своїх заперечень у встановленому законом порядку та у строк сторона відповідача після скасування заочного рішення у ході нового розгляду справі не подавала.

ТОВ «Житомиргаз Збут», не погодившись із ухваленим рішення в частині відмови в задоволені вимоги про стягнення судового збору в сумі 2 481,00 грн., подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норма процесуального права, просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким компенсувати ТОВ «Житомиргаз Збут» судовий збір в сумі 2 481,00 грн. за рахунок Державного бюджету України.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, вказує, що оскільки судове рішення ухвалене на користь позивача, а відповідач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору в силу вимог закону як особа, віднесена до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, то судовий збір компенсується позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та їх вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а апеляційна скарга ТОВ «Житомиргаз Збут» до часткового задоволення з наступних підстав.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані Законом України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року; Кодексом газорозподільних систем, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494, Типовим договором розподілу природного газу, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2498 тощо.

Так, відповідно до абз. 1, 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Згідно з п. 1, 2 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Пункт другий розділу ІІІ Правил постачання природного газу визначає, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, який укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах ), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням норм статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до пунктів третього, четвертого Правил постачання природного газу (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) постачальники зобов`язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати Типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу, який постачається за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 . Послуги з постачання природного газу останньою як споживачем приймалися, проводилася їх оплата, що свідчить про споживання нею природного газу та акцептування Типового договору.

Відповідно до пункту 2.1 Типового договору постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць, крім випадків зміни постачальника (пункт 4.3 Типового договору).

Згідно з абзацами першим, другим пункту 4.6 Типового договору при розрахунку за квитанціями абонентної книжки постачальника, споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Оплата рахунку постачальника за спожиті послуги за договором має бути здійснена споживачем у термін, визначений у рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку. Відповідно до пункту 5.2 Типового договору споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг постачальника згідно з умовами договору.

Відповідно до пункту двадцятого розділу ІІ Правил постачання природного газу споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений природний газ на визначених договорами умовах. Пунктом 2.1 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам визначено, що постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив із того, що із наданих сторонами доказів встановлено наявність у відповідача заборгованості у розмірі 10 082,52 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача, а також у зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання, відповідач на вимогу позивача повинна сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми згідно поданого позивачем розрахунку.

Колегія суддів не може погодитися із таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Із доданого до позовної заяви фінансового стану по рахунку № НОМЕР_1 споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що станом на вересень 2021 року було нараховано 435,77 грн. за 54,54 м3 , сплачено 477,77 грн., борг 56,09 грн., станом на жовтень 2021 нараховано 732,44 грн. за 91,67 м3, сплачено 112,00 грн., борг 676,53 грн. (а.с.11, т.1).

Відповідно до квитанції №0.0..1 від 23.09.2021 року ОСОБА_1 було сплачено 471,00 грн. за спожитий природний газ за поточними показниками 821 м3, попередніми 762 м3 (а.с.55, т.1).

Згідно квитанції №0.0..1 від 12.10.2021 року ОСОБА_1 було здійснено плату за постачання природного газу у сумі 112 грн. за поточними показниками 835 м3, попередніми 821 м3 (а.с.37, т.2).

Із акту №407124 перевірки стану обліку природного газу з побутовим лічильником від 12.05.2023 року, складеного представниками АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» за участю споживача ОСОБА_1 , вбачається, що показники лічильника природного газу Самгаз64 2016 RS/2001-21P №5676352, який встановлений за адресою: АДРЕСА_2 , становлять на дату складення акту 832,96 м3 (а.с.53, т.1).

Також АТ «Житомиргаз» до суду була надана інформація про фінансовий стан за особовим рахунком № НОМЕР_1 споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Із якого вбачається, що станом на травень 2023 року показники лічильника становили 836,81 м3 та було здійснено звірку фактичних показників (а.с.118, т.1).

Із 01 травня 2022 року ТОВ «Житомиргаззбут» не здійснює постачання природного газу побутовим споживачам, а всі побутові споживачі включені до Реєстру постачальника ТОВ «Нафтогаз України».

Дослідивши подані сторонами докази, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та достатніми доказами наявність заборгованості за спожитий природний газ у відповідача у розмірі 10 082,52 грн.

Посилання позивача на той факт, що у ТОВ «ГК «Нафтогаз України» обліковується переплата споживача ОСОБА_1 за спожитий природний газ в розмірі 9 831,93 грн., що свідчить про наявність заборгованості, суд оцінює критично та не вважає, що вказана переплата може підтверджувати існування заборгованості відповідача перед позивачем.

Окрім того, заперечення сторони позивача щодо прийняття у суді апеляційної інстанції як доказу Акту №407124 перевірки стану обліку природного газу з побутовим лічильником АТ «Житомиргаз», на якій посилається відповідач як на підтвердження відсутності заборгованості, у зв`язку із тим, що такий доказ не подавався до суду першої інстанції разом із заявою про скасування заочного рішення та під час нового розгляду справи, не беруться судом до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи. Акт №407124 перевірки стану обліку природного газу з побутовим лічильником від 12.05.2023 року був поданий представником відповідача 29.05.2023 року разом із заявою про перегляд заочного рішення.

З огляду вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення із ОСОБА_1 боргу за спожитий природний газ, інфляційних втрати та 3% річних.

Таким чином, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, призвело до ухвалення у справі незаконного рішення, а тому останнє підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову з вищевказаних підстав (п. 3, п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України).

Керуючись ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Барановський Ігор Іванович, задовольнити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 12 вересня 2024 року.

Головуючий Судді