Справа № 206/1899/24
Провадження № 2/206/902/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Глущенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву представника відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вказана цивільна справа.

12 серпня 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 подав заяву про зупинення провадження у справі, яку обґрунтував тим, що 29 січня 2024 року ухвалою Верховного Суду по цивільній справі №679/1103/23 (провадження №61-92ск24) відкрито касаційне провадження, підставою для чого було, зокрема те, що касаційна скарга може стосуватися питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, становить значний суспільний інтерес (щодо особливостей розміру відповідальності споживача, яка визначена п. 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування»). Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Проте позивач посилається на умови договору, якими обумовлено стягнення процентів які суперечать ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування», що об`єктивно унеможливлює розгляд даної цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства Верховним Судом №679/1103/23 (провадження №61-92ск24).

Представник позивача ОСОБА_3 09 вересня 2024 року подала заперечення на заяву про зупинення провадження у справі, в якій зазначила, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не здійснюється будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору, а відтак і відсутні порушення норм закону, що визначені в ч. 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування». Товариство здійснює лише нарахування процентів за користування кредитом в період дії договору. Вказує, що відповідач помилково ототожнює проценти за користування кредитом, що нараховуються протягом строку договору з неустойкою (пенею) у разі невиконання (порушення, прострочення) зобов`язань боржником за договором. В розділі 8 кредитного договору передбачена відповідальність позичальника за неналежне виконання кредитного договору, однак позивач не нараховував відповідачу жодних процентів, пені та штрафів за неналежне виконання умов кредитного договору.

Дослідивши заяву про зупинення провадження та заперечення на неї, суд приходить до наступного.

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в своїй позовній заяві просить суд стягнути з ОСОБА_2 на їх користь загальну суму заборгованості за кредитним договором №1150-1409 від 03 лютого 2023 року в розмірі 107 000,00 гривень, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом 21 400,00 гривень, простроченої заборгованості за нарахованими процентами 85 600,00 гривень. Позивач не заявляє позовну вимогу про стягнення з відповідача неустойки (пені, штрафу) за порушення його зобов`язань.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Так, Верховним Судом 29 січня 2024 року відкрито касаційне провадження з розгляду скарги, аналіз змісту якої, як вбачається із відповідної ухвали Верховного Суду, свідчить, що вона може стосуватися питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, становить значний суспільний інтерес (щодо особливостей розміру відповідальності споживача, яка визначена пунктом 2 статті 21 Закону України «Про споживче кредитування»), а тому судові рішення у справі підлягають касаційному оскарженню.

Частиною 2 статті 21 Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII від 15 листопада 2016 року, у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Оскільки позивачем не заявлено позовної вимоги про стягнення з відповідача неустойки (пені, штрафу) за порушення його зобов`язань, суд не може погодитись з доводами відповідача про те, що існує об`єктивна неможливість розгляду даної справи до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №679/1103/23, яка розглядається Верховним Судом.

Керуючись ст. ст. 251, 260 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.О. Кушнірчук