СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/25326/23

пр. № 2/759/1396/24

18 квітня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головування судді Сенька М.Ф.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Мельник О.В. , секретаря судового засідання Мирзак А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, та відшкодування витрат на утримання квартири

встановив:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Мельник О.В. звернулась до суду з позовом, в якому просить в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнати за нею право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , а також стягнути з відповідача в порядку регресу кошти, сплачені на утримання вказаної квартири у відповідності до його частки в спільному майні.

Позов мотивовано тим, що сторони не можуть досягти згоди щодо поділу спільного майна, а відповідач не сплачує в добровільному порядку кошти на утримання майна.

Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 19.01.2024 року, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов, в якому визнав вимоги щодо поділу спільного майна подружжя в рівних частинах, однак просив відмовити в позові в частині стягнення коштів на утримання майна, посилаючись на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження необхідності сплачувати вказані кошти відповідачем.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просили їх задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши доводи, викладені позивачем та її представником в обґрунтування заявлених позовних вимог, з урахуванням позиції представника відповідача, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного.

Судом встановлено, що 12.104.1997 року між сторонами було зареєстровано шлюб.

29 квітня 1998 року сторонами було придбано квартиру АДРЕСА_1 , яку оформлено було на відповідача за договором купівлі-продажу нерухомості.

18 липня 2022 року рішенням Святошинського районного суду міста Києва шлюб між сторонами було розірвано. Також вказаним рішенням було відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог про визнання за ним особистою приватною власністю квартири АДРЕСА_1 . Вказане рішення набрало чинності 29.11.2022 року.

Шлюбний договір або інша домовленість сторін щодо спірного майна в матеріалах справи відсутні.

Згідно зі ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 61 ч. 1 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно з статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

Враховуючи вищевикладене, виходячи із рівності часток сторін у власності на спірну нерухомість, взявши до уваги період набуття майна, а також визнання позову в цій частині суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову про поділ майна.

Щодо вимог про стягнення коштів, то вони також підлягають задоволенню з огляду на наступне.

У частині першій статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог,- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України).

Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес).

Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2019 року у справі N 521/3743/17-ц (провадження N 61-26462св18).

Позивачем було надано належні та допустимі докази виконання зобов`язання з утримання спільного сумісного майна подружжя на загальну суму 31 483,32 грн., тому з огляду на рівність часток сторін, з відповідача підлягає стягненню частина, а саме 15 741,66 грн.

За такого рішення, судові витрати, що складаються із судового збору в загальній сумі 9 125,60 грн., підлягають стягненню з відповідача.

Заходи забезпечення позову в справі не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 10-13, 77-80, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, та відшкодування витрат на утримання квартири задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 (загальна площа 62,0 кв.м., житлова площа 38,7 кв.м.), в порядку поділу спільного майна подружжя.

Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 (загальна площа 62,0 кв.м., житлова площа 38,7 кв.м.), в порядку поділу спільного майна подружжя.

Право спільної сумісної власності на вказане майно припинити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 15741 грн. 66 коп. на відшкодування витрат з утримання квартири, в порячдку регресу, та 9125 грн. 60 коп. судового збору, а всього стягнути 24 867 (двадцять чотири тисячі вісімсот шістдесят сім) грн. 26 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Можливість отримати інформацію щодо справи, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://sv.ki.court.gov.ua.

Головуючий Сенько М.Ф.