Справа № 723/1637/24
Провадження № 2-др/723/9/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Додаткове)

13 вересня 2024 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

Головуючого судді Бужора В.Т.

секретар судових засідань Чікал І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 05 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , в особі представника ОСОБА_4 про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 9 431 (дев`ять тисяч чотириста тридцять один) гривень 77 копійок.

09 вересня 2024 року представником позивача адвокатом Берником Олексієм Петровичем подано заяву про ухвалення додаткового рішення, яким вирішити питання розподілу судових витрат по оплаті проведеної судової експертизи в розмірі 8 000 гривень та на правничу допомогу в розмірі 12 000 гривень.

В судове засідання сторони не викликалися.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява представника позивача адвоката Берника Олексія Петровича про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 05 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , в особі представника ОСОБА_4 про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 9 431 (дев`ять тисяч чотириста тридцять один) гривень 77 копійок.

Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України розподіл судових витрат між сторонами, пов`язаних з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у справах № 905/1795/18 і № 922/2685/19 вказував на те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 також дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи предмет і складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, а також засад розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 12 000 гривень на професійну правничу допомогу, що є співмірним із наданим обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У постанові Верховного Суду у справі №712/4126/22 від 22.11.2023 року викладено наступний правовий висновок: «Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не узгоджується із засадами розумності, добросовісності, справедливості та правової визначеності, а також не забезпечує конструкцію передбачуваності застосування процесуальних норм, отже, не є такою, що відповідає принципу верховенства права».

В результаті всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наданих заявником доказів, суд доходить висновку про те, що понесені позивачем витрати на проведення судової оціночно-будівельної експертизи в розмірі 8 000 гривень є обґрунтованими, безпосередньо пов`язані з розглядом справи і підлягають відшкодуванню з відповідачки.

Керуючись ст. 141, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 на користь позивача ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_1 , грошові кошти у розмірі 12000 (дванадцять тисяч) гривень витрат на правничу допомогу та грошові кошти у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень витрат на проведення судової оціночно-будівельної експертизи

Додаткове рішення може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня проголошення. Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення додаткового рішення суду.

Суддя Василь БУЖОРА