Провадження № 2/639/1116/24 Справа № 639/2863/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Марченка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Василевської Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 639/2863/24

позивачі: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 )

відповідач: Харківська міська рада (адреса місцезнаходження: вул. Квітки-Основ`яненко, 7, 2 пов., м. Харків)

третя особа: Державний нотаріус Абеленцева Г.В. Відокремлений підрозділ Другої Харківської міської держаної нотаріальної контори (адреса місцезнаходження: вул. м-н. Павлівський, 2, м. Харків)

про визнання права власності на земельну ділянку за правом спадщини за законом та згідно з правом володіння на забудову на ній,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом з урахуванням уточнень до Харківської міської ради, третя особа: Державного нотаріуса Абеленцевої Г.В. Відокремлений підрозділ Другої Харківської міської держаної нотаріальної контори, в якому просять визнати право власності за спадщиною за законом на земельну ділянку, площею 0,0495 га. цільове призначення якої: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :06:029:0001, ОСОБА_1 , 1974 року народження, в розмірі 124/300 частки земельної ділянки та ОСОБА_2 , 1938 року народження, в розмірі 176/300 частки земельної ділянки.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько та чоловік ОСОБА_3 , після його смерті відкрилась спадщина домоволодіння в АДРЕСА_2 , а саме 88/100 часток в житлових будинках літера А-1 і літера Б-1 з відповідною частиною надвірних будівель. Позивач ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 88/300 частини домоволодіння за вказаною адресою, а позивач ОСОБА_2 отримала свідоцтво про спадщину за законом на 176/300 домоволодіння за вказаною адресою. Спору про спадщину між нами, позивачем ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_5 не було. Донька померлого ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , у встановленому законом порядку відмовилась від спадщини на користь своєї матері ОСОБА_7 , тому доля спадщини позивача 2 більша, ніж доля спадщини позивача 1. Інших можливих спадкоємців немає. Позивачі спільно користуються домоволодінням та не мають ніяких спорів та претензій з цього приводу. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8 , якій належало 12/100, вказаного домоволодіння і які успадкувала позивач ОСОБА_1 . Таким чином, позивачу ОСОБА_1 належить 124/300 вказаного домоволодіння, а позивачу ОСОБА_9 176/300 вказаного домоволодіння, ніяких спорів про користування домоволодінням у співвласників немає.

Крім того, відповідно до Державного Акту на право власності на земельну ділянку від 07 серпня 2008 року, власниками земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 площею 0,0495 га за кадастровим номером :06:029:0001, являлися ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за своє життя користувалися вказаною земельною ділянкою на праві спільної власності без визначення часток, жодних спорів щодо користування земельною ділянкою в них не виникало.

Однак, 21 травня 2021 року позивачі отримали відмову у вчиненні нотаріальної дії від Державного нотаріуса Другої Харківської міської нотаріальної контори Абеленцевої Г.В., а саме набуття спадщини за Законом на земельну ділянку, площею 0,0495 га, цільове призначення якої - для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :06:029:0001, яка належала спадкодавцям на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯД № 065426, виданого Харківським міським управлінням земельних ресурсів 07.08.2008 року, у зв`язку з тим, що долі власності ОСОБА_8 та ОСОБА_3 не були визначені, ділянка знаходилась в спільній власності без визначення часток. У відмові нотаріус зробила відсилку до методичних рекомендацій Міністерства юстиції України від 2009 року, де вказано, що не видаються Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку на підставі державного акту, зокрема, який містить виправлення, або ж на земельну ділянку, яка належала спадкодавцеві на праві сумісної власності, оскільки нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки спадкодавця в спільному майні.

Позивачі вважають, що нотаріус неправильно застосував законодавство в даному разі, оскільки у них є два спадкодавці, загальна частка власності яких складає сто відсотків вищевказаної земельної ділянки, яку ми, позивач 1 і позивач 2 повинні успадкувати у власність разом з житловим будинком та господарськими спорудами, що розташовані на ній і для обслуговування яких ця земельна ділянка призначена.

У зв`язку з викладеним позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом.

21 червня 2024 року представником Харківської міської ради Гусєва А.В. подано відзив на позовну заяву в якій він просить відмовити в задоволенні позовної заяви.

В обгрунтування відзиву на позовну заяву представник відповідача зазначає, що спірна земельна ділянка перебуває у приватній власності, а отже Харківська міська рада будучи відповідачем у справі, прав позивачів щодо предмета спору не порушила і не є відповідальною за вимогами позивачів. Харківська міська рада є неналежним відповідачем та не може відповідати за позовом.

25 червня 2024 року позивачам подано відповідь на відзив на позовну заяву в якому заперечують проти відзиву та просять суд задовольнити позов в повному обсязі.

В обгрунтування відповіді на відзив позивачі зазначають, що в разі отримання спадщини на домоволодіння та виділення кожному із позивачів часток в спадщині на житловий будинок і господарчі споруди, які разом становлять сто відсотків домоволодіння, повинні бути виділені та визнані такими, що є власністю відповідачів за правом спадщини та згідно ст. 377 ЦКУ та ст. 120 Земельного кодексу України частки земельної ділянки, що має цільове призначення - обслуговування жилого будинку в тому ж співвідношенні, що і домоволодіння. В загальній сумі позивачі є власниками ста відсотків усіх споруд домогосподарства (домоволодіння в АДРЕСА_2 ) згідно свідоцтв про спадщину та витягів з Державного реєстру. Тобто частка позивача 1, ОСОБА_1 , становить 124/300 споруд домогосподарства, а частка позивача 2, ОСОБА_10 , становить 176/300 споруд домогосподарства, що шляхом простого математичного розрахунку дозволяє з`ясувати, що разом їхні частки складають 300/300 та разом позивачі є сто відсотковими власниками домогосподарства.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.06.2024 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.07.2024 року закрито підготовче провадження а справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи без її участі, заявлені вимоги пітримує в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи без її участі.

Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу місцезнаходження, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.

Третя особа Державний нотаріус Абеленцева Г.В. Відокремлений підрозділ Другої Харківської міської держаної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданим 02 липня 1974 року та копією свідоцтва про одруження серії № НОМЕР_2 , позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є дружиною ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .

Згідно копій Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД№ 065426 та копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД№ 065425 власниками земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 площею 0,0495 га за кадастровим номером :06:029:0001, є ОСОБА_3 та ОСОБА_8 .

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_8 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13 травня 2017 року, посвідченого Державним нотаріусом П`ятої Харківської міської держаної нотаріальної контори Волохіною О.В. , зареєстрованого у реєстрі за № 3-291, вбачається що після смерті ОСОБА_8 , 1927 року народження, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , її рідна племінниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 успадкувала 12/100 часток в житлових будинків літера А-1 і літера Б-1 з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Також з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21 травня 2021 року, посвідченого Державним нотаріусу Другої Харківської міської держаної нотаріальної контори Абеленцевою Г.В. , зареєстрованого у реєстрі за № 5-189, вбачається що після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , його донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 успадкувала 88/100 часток в житлових будинків літера А-1 і літера Б-1 з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21 травня 2021 року, посвідченого Державним нотаріусу Другої Харківської міської держаної нотаріальної контори Абеленцевою Г.В. , зареєстрованого у реєстрі за № 5-187, вбачається що після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , його дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 успадкувала 176/300 часток в житлових будинків літера А-1 і літера Б-1 з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно копії постанови державного нотаріуса П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори 13 травня 2017 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі їм свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала її померлій ІНФОРМАЦІЯ_5 тітці, ОСОБА_8 , у зв`язку з тим, що доля спадкодавця не визначена.

Згідно копії постанови державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Абеленцевої Г.В. від 21.05.2021 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі їм свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_6 їх батьку та чоловіку, ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що частка спадкодавця не визначена.

Таким чином, між сторонами склались спадкові правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

За змістом ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за ОСОБА_1 право власності на 124/300 частки земельної ділянки та за ОСОБА_2 право власності на 176/300 частки земельної ділянки, площею 0,0495 га. цільове призначення якої: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :06:029:0001 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 10 - 13, 76 - 81, 141, 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Харківської міської ради, третя особа: Державного нотаріуса Абеленцевої Г.В. Відокремлений підрозділ Другої Харківської міської держаної нотаріальної контори про визнання права власності на земельну ділянку за правом спадщини за законом та згідно з правом володіння на забудову на ній - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності в порядку спадкування за законом на 124/300 частки земельної ділянки, площею 0,0495 га. цільове призначення якої: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :06:029:0001.

Визнати за ОСОБА_2 , 27.12.1938 року право власності в порядку спадкування за законом на 176/300 частки земельної ділянки, площею 0,0495 га. цільове призначення якої: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :06:029:0001.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ),

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 );

Відповідач: Харківська міська рада (адреса місцезнаходження: м-н. Конституції, 7, м. Харків, );

Третя особа: Державний нотаріус Абеленцева Г.В. Відокремлений підрозділ Другої Харківської міської держаної нотаріальної контори (адреса місцезнаходження: вул. м-н. Павлівський, 2, м. Харків)

Повний текст рішення складено 11.09.2024 року.

Суддя В. В. Марченко