Справа №: 398/739/24
провадження №: 2/398/1375/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" вересня 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:головуючого судді Стручкової Л.І., з участю секретаря судового засідання Дудченко О.Ю.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрія в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.01.2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено Договір Позики № 78553218.

14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників № 9 від 23.08.2023 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16 796,30 грн , з яких: 5500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 296,30 грн сума заборгованості за відсотками.

Крім того, 02.02.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 612984579.

28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 612984579.

31.12.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 28.11.2018, відповідно до якої сторони дійшли згоди викласти текст договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 в новій редакції.

20.10.2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №20102022, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги.

Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 6730,20 грн., з яких: 4500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2230,20 грн - сума заборгованості за відсотками.

У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача суму заборгованості та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 10.04.2024 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

12.09.2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просив у задоволені позову відмовити. 20.01.2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено Договір Позики № 78553218, однак позивачем не надано доказів, а саме первинного документа, що підтверджує перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача. Також, позивачем не доведено належними доказами, що Кредитний договір № 612984579, укладений між відповідачем та ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» в електронному вигляді, відповідач підписував електронним підписом. З позовними вимогами не погоджується, вважає їх необґрунтованими просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 85-87).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника, заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З вищевикладеного випливає, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

При дослідженні доказів, судом встановлено наступне.

20.01.2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено Договір Позики № 78553218, шляхом підписання позичальником електронним підписом, відтвореним використанням позичальником одноразового ідентифікатора 9bCqXp2sq1, надісланого на номер його мобільного телефону (а.с. 7-8).

Цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використання інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором (п.20 вказаного договору).

За умовами договору позики № 78553218 від 20.01.2023, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) у розмірі 5 150,00 грн., на погоджений умовами договору строк, що становить 30 днів, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж сум грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п. 1 вказаного договору).

14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Згідно п. 1.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступи Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за Позикою (плату процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання належить Клієнту.

Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, су грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку №1 є невід`ємною частиною Договору.

Згідно п. 1.2 Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржник стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до реєстру боржників № 9 від 23.08.2023 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16 796,30 грн , з яких: 5500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 296,30 грн сума заборгованості за відсотками.

З огляду на викладене, судом встановлено, що у зобов`язанні, яке виникло щодо договору позики № 78553218 від 20.01.2023, позичальником за яким є ОСОБА_1 , відбулась заміна кредитора на ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відповідно до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, акту прийому-передачі реєстру боржників №9 від 23.08.2023 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, витягу з реєстру боржників № 9 від 23.08.2023 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року.

Водночас, як вбачається з умов, на виконання умов договору позики № 78553218 від 20.01.2023, первинним ТОВ ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» перераховано на банківський картковий рахунок відповідача обумовлену суму грошових коштів (позику).

На підтвердження наявної у відповідача заборгованості перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», позивачем надано копію договору позики № 78553218 від 20.01.2023 та складений позивачем розрахунок заборгованості.

Як зазначалось судом вище, доказами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Проте, в матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження перерахування кредитних коштів на банківський картковий рахунок відповідача у розмірі, встановленому договором позики № 78553218 від 20.01.2023, зокрема, позивачем не надано суду копії меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки, платіжних доручень, виписки по картковому рахунку, тощо. При цьому, ні в момент звернення до суду із даним позовом, ні під час розгляду справи, позивач не надав доказів на підтвердження зарахування відповідачу суми позики (первинних бухгалтерських документів), клопотань про витребування відповідних доказів не заявляв.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

При цьому, наданий позивачем розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Більше того, такі розрахунки не є первинними бухгалтерськими документами, оскільки не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а тому такі самі по собі без надання доказів отримання кредитних коштів позичальником вони не є підтвердженням наявності заборгованості.

З огляду на встановлене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за договором позики № 78553218 не підлягають задоволенню.

Щодо кредитного договору № 612984579, суд зазначає наступне.

02.02.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 612984579, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується надати ОСОБА_1 кредит на суму 4500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 25 зворотня сторона, 26).

02.02.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти (кредит) у розмірі 4500,00 грн. на виконання умов договору № 612984579 від 02.02.2022 року(а. с. 27).

Таким чином, кредитодавець ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за укладеним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на обумовлену договором суму.

Позивач в позовній заяві вказує на те, що 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 612984579. Проте вказаний договір суду не надано.

31.12.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 28.11.2018, відповідно до якої сторони дійшли згоди викласти текст договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 в новій редакції (а.с.28-30).

Позивач вказує на те, що відповідно до зазначеної вище Додаткової угоди, та Реєстру боржників №175 від 05.05.2022 до Договору факторингу №28/1118-01 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» передало до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 612984579.

Однак, самого Реєстру боржників №175 від 05.05.2022 до Договору факторингу №28/1118-01 позивач суду не надав.

20.10.2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №20102022, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги (а.с. 31-32).

Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 6730,20 грн., з яких: 4500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2230,20 грн - сума заборгованості за відсотками(а.с. 33).

На підтвердження наявності заборгованості за кредитним договором № 612984579 позивач надав суду розрахунок заборгованості, який здійснено ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (а.с.34).

Суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем не надано доказів наявності правовідносин між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Зокрема позивачем не надано Реєстру боржників №175 від 05.05.2022 до Договору факторингу №28/1118-01, який би підтверджував факту передачі від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» своїх прав вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 612984579 до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС».

За таких підстав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 612984579 не підлягають задоволенню за їх недоведеністю.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, як це закріплено правилами ч. 4 ст. 12 ЦПК України.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, як це закріплено положеннями ч. 7 ст. 81 ЦПК України.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики № 78553218 у розмірі 16796,30 грн. та кредитним договором № 612984579 в розмірі 6730,20 грн., оскільки така вимога не підтверджена належними та допустимими доказами, а відтак позов не підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У відповідності до положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Водночас, в силу вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження витрат на правову допомогу відповідачем надано Ордер ВА №1086923 виданий адвокатом Гулим А.В. на підставі Договору про надання правничої допомоги №1500 від 29.07.2024 р., (а.с.73, 89), детальний опис виконаних робіт, послуг, до яких входить: консультація з клієнтом 2 год. -500 грн.; вивчення спірних правовідносин 3 год. -500 грн.; узгодження правової позиції з клієнтом 1 год. -500 грн.; складання відзиву на позовну заяву та формування додатків до нього, клопотання 4 год. -2500 грн.; Фактично понесені судові витрати склали - 4000 грн.

Однак, суд вважає, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу є значно завищеним.

У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З урахуванням переліку наданих послуг адвокатом, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає необхідним зменшити понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу до 2000 грн. При прийнятті такого рішення судом також враховані вимоги ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України, складність вказаної справи, що адвокат є кваліфікованим юристом з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, а тому складання відзиву протягом 4 годин та подання його до суду через підсистему Електронний суд є необ`єктивним, відсутність судових засідань за участю осіб, що може призвести до неправомірного збагачення позивача за рахунок відповідача.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, оскільки в позові відмовлено, понесені позивачем судові витрати, суд відносить на рахунок позивача.

На підставі ст. ст. 16, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 599, 1050, 1054, 1077 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, адреса місцезнаходження: 01032 м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 13 вересня 2024 року.

Суддя Л.І. Стручкова