Справа № 522/8362/23-Е
Провадження № 2-др/522/89/24
Провадження № 2-др/522/95/24
04 вересня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси, у складі:
головуючої судді Шенцевої О.П.,
при секретарі Міщенко О.В.,
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 травня 2024 року по справі №522/8362/23-Е залишено без задоволення позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС» про скасування реєстрації, скасування договору купівлі-продажу, витребування майна, вселення.

Представниками відповідачів товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС» та ОСОБА_1 до Приморського районного суду м. Одеси подано заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі №522/8362/23-Е, оскільки відповідно до Договорів про надання правової допомоги вони у зв`язку з розглядом справи понесли витрати на правничу допомогу у розмірі 20000 гривень кожен, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 .

Представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Жодних заяв чи клопотань від ОСОБА_2 до суду не надходило.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС» та ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином. Звернулись до суду з заявами про розгляд справи без їх участі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши заяви, суд приходить до наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2024 року по справі №522/8362/23-Е залишено без задоволення позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС» про скасування реєстрації, скасування договору купівлі-продажу, витребування майна, вселення. Також скасовано арешт накладений на квартиру АДРЕСА_3 , за ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 травня 2023 року по справі №522/8362/23-Е за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС» про скасування реєстрації, скасування договору купівлі-продажу, витребування майна, вселення.

Представником товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС» адвокатом Федяєвим Сергієм Володимировичем подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі №522/8362/23-Е, згідно якої останній просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС» судові витрати, які становлять винагороду адвоката у розмірі 20000 гривень за Договором про надання правової допомоги № 05/12/2023 від 05.12.2023 р.

На підтвердження надання правової допомоги, представником також надано Договір про надання правової допомоги № 05/12/2023 від 05.12.2023 р., Додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги № 05/12/2023 від 05.12.2023 року, ордер, розрахунок судових витрат, за яким Товариству з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС» надано наступні послуги, затрачено наступну кількість годин: складання клопотання про долучення доказів 1 година, складання заяви про розгляд справи без участі 30 хвилин, складання додаткових пояснень по справі - 3 години, складання клопотання про проведення засідання в режимі відеоконференції 30 хвилин.

05.06.2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Коротченко Дарії Сергіївни про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі №522/8362/23-Е, згідно якої просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС» судові витрати, а саме витрати з надання правничої допомоги у розмірі 20000 гривень.

Так, 02 жовтня 2023 року між адвокатом Коротченко Дарією Сергіївною та ОСОБА_1 укладено Договір про надання правничої допомоги. Також, 22 травня 2024 року було складено акт приймання-передачі виконаної роботи по Договору про надання правничої допомоги від 02.10.2023 року за підписом сторін, за яким виконані наступні роботи: усна консультація, ознайомлення з матеріалами справи, вивчення актуальної практики в подібних правовідносинах, формування правової позиції, збирання доказів, підготовка письмових пояснень та участі у судових засіданнях. Винагороду за виконану роботу у розмірі 20000 гривень клієнт зобов`язувався сплатити протягом 30 календарних днів після підписання акту.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц; додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 року у справі №910/12876/19).

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Разом із тим, законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Положеннями ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

В постанові від 04 липня 2018 року по справі №310/11534/13-ц Велика Палата Верховного Суду під час ухвалення судового рішення за правилами цивільного судочинства вважала можливим керуватися однією з аксіом цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382дс19) зроблено висновки, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін».

Те ж саме зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі №756/2114/17.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/WestAllianceLimited проти України», від 26 . лотого 2015 р. у справі «Барк шевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від, 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс-19), постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.02.2021 р. № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 р. № 753/1203/18.

З огляду на предмет позову, справа № 522/8362/23-Е дана справа не є особливо складною, письмові докази сторонами не витребовувались та не долучались, експертизи не призначались, свідки не допитувались.

На переконання суду, заявлена представниками тривалість часу, витраченого на надання правничої (правової допомоги) не відповідає критерію співмірності, розумності та справедливості.

Разом з тим, слід зазначити, що з огляду на кваліфікацію і досвід адвоката представника товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС», який складає більше 10 років з моменту отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (02.07.2014 року), витрати часу, а відповідно й вартості на такі послуги, як складання таких документів, як заява про розгляд справи без участі та клопотання про проведення засідання в режимі відеоконференції, на які витрачено, як зазначено в розрахунку судових витрат, по 30 хвилин на кожен документ, є завищеними, оскільки такі документи не вимагають особливих спеціальних знань, індивідуального підходу та є систематичними й шаблонними в роботі адвоката і не потребують перевірки відповідності судовій практиці.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Судовий розгляд у справі № 522/8362/23-Е закінчено постановленням рішення, яким відмовлено в задоволенні позову, фактично на користь відповідачів ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС».

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 28 вересня 2022 року у справі N 529/201/20, склад та розмір витрат, пов?язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

При цьому, в постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З огляду на вище вказані обставини визначення витрат на правничу допомогу в загальному розмірі 40000,00 грн. не є співмірними зі складністю справи та обсягом виконаних робіт.

Відтак, суд вважає за необхідне зменшити зазначені витрати.

За таких обставин, враховуючи рівень складності справи, тривалість її розгляду, обсяг наданих адвокатами послуг та виконаних робіт суд вважає, що зазначені витрати підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС» позивача лише частково у розмірі 2500 грн. та на користь ОСОБА_1 частково у розмірі 2500 грн., які будуть тією сумою витрат на професійну правничу допомогу, що відповідатиме критерію співмірності, розумності та справедливості.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяви представника товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС» адвоката Федяєва Сергія Володимировича та представника ОСОБА_1 адвоката Коротченко Дарії Сергіївни про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі №522/8362/23-Е за позовом ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ), товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС» (, 01103, м. Київ, б-р Дружби народів, 22 оф.7) про скасування реєстрації, скасування договору купівлі-продажу, витребування майна, вселення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС» (, 01103, м. Київ, б-р Дружби народів, 22 оф.7) судові витрати у цивільній справі №522/8362/23-Е, а саме витрати на правову допомогу у розмірі 2 500 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) судові витрати у цивільній справі №522/8362/23-Е, а саме витрати на правову допомогу у розмірі 2 500 гривень.

В задоволені інших вимог - відмовити.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя