Справа № 442/7168/24
Провадження № 6/442/110/2024
УХВАЛА

12 вересня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Павлів З.С.

з участю секретаря судового засідання Голяк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» про видачу дубліката виконавчого листа,

встановив:

30.08.2024 представник АТ «Універсал Банк» звернувся до суду із заявою, в якій просить видати дублікат виконавчого листа у справі Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області №2-2929/20, виданого на підставі рішення від 26.11.2010 про стягнення на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості по кредитному договору з ОСОБА_1 , згідно вимог ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

В обгрунтування клопотання покликається на те, що 26.11.2010 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області прийнято рішення у справі N?2-2929/2010р. про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» суму заборгованості за Кредитним договором в розмірі 65 764,31 дол. США, а також судових витрат, а саме державне мито в сумі 850,00 грн. та судових витрат на ІТЗ розгляду цивільних справ в розмірі 90,00 грн. та за подання позовної заяви, витрати на ІТЗ забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 30,00 грн. та 850,00 грн. судового збору за подання заяви про видачу судового наказу.

На підставі вказаного рішення було видано виконавчі листи про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . АТ «Універсал Банк» скеровував вищевказаний лист щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З.В., в результаті чого відкрито ВП 56978151 і на даний час перебуває на виконанні. Виконавчий лист щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 направлявся на виконання до приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича, в результаті чого було відкрито виконавче провадження №72324137. В подальшому на адресу приватного виконавця було скеровано заяву стягувача 26.07.2023 з клопотанням повернути виконавчий документ без виконання відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, пройшов тривалий час й до стягувача не поступала жодна інформація щодо розгляду заяви від 26.07.2023 про повернення виконавчого документа без виконання. До приватного виконавця виконавчого округу Львівської обалсті Маковецького З.В. направлено адвокатський запит №041/24-403 від 12.06.2024 щодо стану ведення виконавчого провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . У відповідь на адвокатський запит отримано листа №17437 від 21.06.2024 з повідомленням про те, що постанову про повернення виконавчого документа стягувану за вих..№39990 та оригінал виконавчого листа скеровано на адресу стягувача. Однак, на адресу стягувача не надходила постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві. З таких підстав, вважає, що виконавчий лист втрачено при пересилці, а тому змушений звертатись до суду із даною заявою.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду заяви.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, доводи заяви, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 26.11.2010 ухвалено рішення у справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договорі. Ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» суму заборгованості за Кредитним договором в розмірі 65 764,31 дол. США, а також судових витрат, а саме державне мито в сумі 850,00 грн. та судових витрат на ІТЗ розгляду цивільних справ в розмірі 90,00 грн. та за подання позовної заяви, витрати на ІТЗ забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 30,00 грн. та 850,00 грн. судового збору за подання заяви про видачу судового наказу.

20.05.2011 Дрогобицьким міськрайонний судом Львівської області на виконання вищевказаного рішення видано виконавчі листи.

Як вбачається з Інформації про виконавче провадження №72324137 виконавчий лист про стягнення на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості по кредитному договору з ОСОБА_1 знаходився на виконванні у приватного виконавця Маковецького З.В.

28.07.2023 на підставі заяви стягувача приватним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Як вбачається з листа приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З.В. №17437 від 13.06.2024 вищевказану постанову за вих.№3990 та оригінал виконавчого листа №2-2929/2010 скеровано на адресу стягувача, а саме: АДРЕСА_1 , що підтверджується спписком поштових відправлень №469 від 28.07.2023, відправлення 759 у відповідності до якого поштове відправлення вручено за даною адресою.

З акту від 14.06.2024, складеного уповноваженими особами АТ «Універсал Банк» вбачається, що в матеріалах справи відсутні дані, які підтверджують отримання банком будь-якої постанови приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича та виконавчого листа Дрогобицького міьскрайонного суду Львівської області №2-2929/2010 від 26.11.2010 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Відповідно до п.2 ч.2 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Зазначене конституційне положення кореспондується з нормами п.7 ч.3 ст.2 ЦПК України, а також ч.1 ст.18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) з огляду на приписи ч.1 ст.9 Конституції України, ст.10 ЦК України застосовується судами України як частина національного законодавства. При цьому розуміння змісту норм Конвенції, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка в силу ст.17 Закону України від 23лютого 2006 року №3477-IV«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується українськими судами як джерело права.

Із положень ст. 6 Конвенції слідує, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

ЄСПЛ у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» («Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraіne», заява №40450/04, рішення від 15 жовтня 2009 року, п.п. 51-53) сформулював загальні принципи виконання судових рішень, зазначивши, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Підпунктом 17.4 пункту 17 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом указаних процесуальних норм єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано судове рішення, на підставі якого його видано, та чи не втратило це рішення законної сили.

Оскільки оригінал судового наказу був втрачений при його скеруванні приватним виконавцем стягувачеві, відповідно останній не отримав виконавчого документа, на даний час такий не виконано та строк пред`явлення до виконання не сплив, а заборгованість не погашена, суд дійшов висновку про задоволення заяви та видачу заявнику дублікату виконавчого листа.

Керуючись ст.ст.433, 442, п.п.17.4 п.17 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,

ухвалив:

Заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» про видачу дубліката виконавчого листа - задоволити.

Видати дублікат виконавчого листа у справі Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області №2-2929/20, виданого на підставі рішення від 26.11.2010 про стягнення на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості по кредитному договору з ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Павлів З.С.