Справа № 369/6758/23
Провадження № 2/369/4203/23
04.06.2024 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Волчка А.Я.,
за участю секретаря судового засідання Ведмеденко Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, пов`язаних з неналежним виконанням договору купівлі продажу-
У травні 2023 року позивачі звернулися з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, пов`язаних з неналежним виконанням договору купівлі продажу.
Свої вимоги позивач мотивували тим, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (разом далі - позивачі) та ОСОБА_3 (далі -відповідач) -21.08.2021 року уклали нотаріально посвідчений попередній договір про укладання договору купівлі- продажу квартири, договір посвідчений приватним нотаріусом Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко М.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1232 (далі -Договір) (додаток №1, оригінал примірника знаходяться у Позивачів, Відповідача й нотаріуса).
Згідно інформації, яка міститься в Інтернеті на сторінці ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) - будівельні роботи по АДРЕСА_2 -призупинені.
Таким чином, Відповідач ( ОСОБА_3 ) не виконав у строк до 30 червня 2022 року і не міг виконати взяті на себе зобов`язання, що визначені у п.1,3 попереднього договору від 21.08.2021 року.
Відповідно до п. 5 договору Відповідач взяв на себе обов`язок повернути аванс у три місячний строк тобто до 30 вересня 2022 року.
На підставі викладеного, просив суд :
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.05.2023 року було відкрито загальне позовне провадження у цій справі. Призначено підготовче провадження у справі.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.07.2023 року було закрито підготовче провадження у цій справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні, встановивши загальний порядок дослідження доказів.
В судове засідання позивач не з`явився. Представник позивачів - адвокат Гірич Г.М. подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не подав, ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками не отримав, вказана кореспонденція повернулася на адресу суду з відміткою працівника поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».
Причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення до суду не надходило.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
10.11.2023 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_6 надійшла заява про забезпечення позову.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.12.2023 року заява представника позивача ОСОБА_6 про забезпечення позову задоволено.
Накладено арешт на частину квартири АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 .
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.202 ЦК України).
Відповідно до вимог ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними (ста. 628 ЦК України).
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом було встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 а ОСОБА_3 21.08.2021 року уклали нотаріально посвідчений попередній договір про укладання договору купівлі- продажу квартири.
Договір посвідчений приватним нотаріусом Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко М.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1232.
Відповідно до п. 5 договору Відповідач взяв на себе обов`язок повернути аванс у три місячний строк тобто до 30 вересня 2022 року.
Згідно інформації, яка міститься в Інтернеті на сторінці ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) - будівельні роботи по АДРЕСА_2 -призупинені.
Таким чином, Відповідач ( ОСОБА_3 ) не виконав у строк до 30 червня 2022 року і не міг виконати взяті на себе зобов`язання, що визначені у п.1,3 попереднього договору від 21.08.2021 року.
Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.
Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.
Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Положеннями ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Як встановлено судом, між сторонами було укладено нотаріально посвідчений Попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири.
Разом з тим, відповідач у погоджені Сторонами строки своє зобов`язання не виконав та авансового внеску позивачу не повернув, з огляду на що останній має право стягнути цю суму на свою користь з Відповідача.
Так, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку не виконання зобов`язання.
При цьому, відсутність вини у неукладенні договору купівлі-продажу правового значення не мають та не можуть бути підставою для звільнення відповідача від обов`язку повернути сплачений за попереднім договором аванс, оскільки чинним законодавством не передбачено залишення авансу або його частини у сторони попереднього договору у випадку неукладення основного договору.
В силу положень частини третьої статті 635 ЦК України припиняються зобов`язання сторін укласти основний договір, що унеможливлює спонукання до укладення основного договору в судовому порядку, виконання обов`язку в натурі чи виникнення основного договірного зобов`язання як правової підстави для виникнення у набувача права власності на майно. Проте припинення зобов`язання за попереднім договором не звільняє сторін від відповідальності, зокрема, передбаченої умовами попереднього договору, за порушення, вчинене під час його дії.
Згідно зі ст. 625 ЦК України, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.
Здійснивши перевірку розрахунку, в межах заявленого позивачем періоду, суд встановив, що загальна відсоткова ставка 3% річних на суму боргу, яка підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача згідно ст. 625 ЦК України за період з 21.08.2021 року до 08.05.2023 року складає 297, 12 доларів США.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 76,81, 141, 258-259, 263-265, 268 ,354-355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, пов`язаних з неналежним виконанням договору купівлі продажу задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму коштів сплачених за попереднім договором від 21.08.2021 року в розмірі 353 323 (триста п`ятдесят три тисячі триста двадцять три ) грн 23 коп.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму коштів сплачених за попереднім договором від 21.08.2021 року в розмірі 353 323 (триста п`ятдесят три тисячі триста двадцять три ) грн 23 коп.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 826, ( дві тисячі вісімсот двадцять шість ) грн 59 грн.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2826 ( дві тисячі вісімсот двадцять шість ) грн 59 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 .
Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 .
Суддя Андрій ВОЛЧКО