Справа № 464/3553/24
пр.№ 2-о/464/150/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2024 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Шманько О.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, Сихівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, з урахуванням заяви про уточнення вимог від 23.05.2024, про встановлення факту смерті громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Санкт-Петербург, російська федерація. В обґрунтування заяви покликалася на те, що свідоцтво по смерть останнього серії НОМЕР_1 видано на тимчасово окупованій території України. 02.06.2023 комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних і призначенням і виплатою грошової допомоги та компенсаційних сум, заявниці призначено одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_4 сина ОСОБА_4 , солдата Збройних сил України, у розмірі 1/2 частини відповідного розміру. Оскільки інших членів сім`ї у померлого сина, окрім заявниці та померлого батька ОСОБА_3 , визначених ч. 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» немає, заявниці призначено одноразову грошову допомогу у розмірі 1/2 з причини відсутності належних документів, що підтверджують смерть ОСОБА_3 . Зважаючи на те, що смерть ОСОБА_3 настала на території російської федерації, а свідоцтво про його смерть, видане на тимчасово окупованій території, є недійсним відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», заявниця позбавлена можливості в будь-який спосіб підтвердити відсутність інших членів сім`ї, визначених ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у її померлого сина. Таким чином, встановлення факту смерті необхідне для забезпечення її прав і законних інтересів та отримання дійсного свідоцтва про смерть чоловіка ОСОБА_3 .

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та представник ОСОБА_2 заяву підтримали з підстав, що в такій викладені. Додатково зазначили, що ОСОБА_3 восени 2021 року поїхав у м. Санкт-Петербург для працевлаштування. Згодом помер та був перевезений за місцем проживання у м. Луганськ, смерть його задокументована. В матеріалах справи наявні фото та відеозапис з місця поховання ОСОБА_3 , близькі родичі здійснюють догляд за могилою. Просили суд заяву задовольнити.

Представник Міністерства оборони України Лесик-Гошко О.Є. в судовому засіданні просила суд у задоволенні заяви відмовити. Окрім цього, до суду надійшли письмові пояснення відповідно до яких, якщо родичі померлого мешкають в регіоні, де відсутня можливість звернення до відділу ДРАС (територія, де державні органи не здійснюють повноваження через військові дії), вони можуть звернутися через представника, повноваження якого мають ґрунтуватися на нотаріально посвідченій довіреності або адвоката. За відсутності підстав для державної реєстрації смерті (відсутній документ належної форми) відділ державної реєстрації акті цивільного стану на прохання заявника складає письмову відмову у проведенні державної реєстрації смерті у якій викладає причини неможливості проведення такої реєстрації, а тому реєстрація смерті на тимчасово окупованій території відбувається на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи. В судове засідання від 13.09.2024 не з`явилась, просила розгляд справи здійснювати за її відсутності.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення заяви про встановлення факту смерті. В судове засідання від 13.09.2024 не з`явилася.

У судове засідання представник заінтересованої особи Сихівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення у часників розгляду справи, які з`явились у судове засідання дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як видно зі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 26.01.1985 (з нотаріально засвідченим перекладом на українську мову) 26.01.1985 між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та заявницею ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , укладено шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_6 » (а.с. 79, 80).

Заявницею в ході судового розгляду надано суду оригінал паспорта громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серії НОМЕР_3 , виданого Ленінстким РВ Луганського МУ УМВС України в Луганській області 13.10.2006 р., копія якого долучена до матеріалів справи (а.с. 7-9).

Відповідно до інформації, яка наявна у документі під назвою «Свідоцтво про смерть» серії НОМЕР_1 , виданому 29.12.2021 т.зв. Ленінським відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції луганської радної республіки, а також медичного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 24.12.2021 (з нотаріально засвідченим перекладом на українську мову)ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Санкт-Петербург, російська федерація (а.с. 5, 6, 70-71, 74, 75-77, 78).

Як видно з свідоцтва про поховання №4687/2 від 29.12.2021 (з нотаріально засвідченим перекладом на українську мову) ОСОБА_3 похований на кладовищі «Зарічне» луганської області лутугинського району, про що в книзі реєстрації поховань і перепоховань померлих громадян зроблений відповідний запис №6730 від 28.12.2021 (а.с. 11, 72, 73).

Згідно з довідкою від 24.11.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , взята на облік внутрішньо переміщених осіб та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 26).

Відповідно до листа Сихівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції №1034/33.24-01-03 від 03.09.2024, ОСОБА_1 відмовлено у проведені державної реєстрації смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у російській федерації на підставі пред`явлених документів, оскільки свідоцтво про смерть видане на території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень та будь-який документ, виданий ними органами, є недійсним і не створює правових наслідків (а.с. 105).

Крім цього, заявницею надано суду фотознімки та відеозапис, на яких зображено місце поховання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 44-45, 47).

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_7 , яка є донькою сестри заявниці, надала показання про те, що зі слів матері дізналась про смерть чоловіка заявниці ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Санкт-Петербург, російська федерація. Останній разом з дружиною ОСОБА_1 проживали у м. Луганськ, їх син ОСОБА_4 у 2014 році переїхав проживати у м. Львів. ОСОБА_3 похований у м. Луганськ, близькі родичі здійснюють догляд за могилою.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), лікарське свідоцтво про перинатальну смерть, рішення суду про оголошення особи померлою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час, повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів, повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Ці документи додаються до другого примірника актового запису про смерть.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована російською федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» в редакції Закону № 2217-IX від 21.04.2022, що набрав чинності 07.05.2022, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, в населених пунктах, на території Луганської області органи державної влади яких тимчасово не здійснюють свої повноваження. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.

Враховуючи усе вищенаведене в сукупності, наявні достатні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення факту смерті громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Санкт-Петербург, російська федерація.

Керуючись ст. 315 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Санкт-Петербург, російська федерація.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 17.09.2024.

Головуючий Назарій ДУЛЕБКО