Справа № 953/8318/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2024 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Власова Ю.Ю., отримавши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Мегабанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до акціонерного товариства «Мегабанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до наступного.

Так, частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

За загальним правилом частини першої статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивачем у позовній заяві зазначено місцезнаходження відповідача: м. Харків, вул. Алчевських, 30.

Проте, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місце знаходження відповідача акціонерного товариства «Мегабанк» є: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17.

Водночас, згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача, передбаченим у частині дванадцятій статті 28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу(частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Отже, право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами частин першої та другої наведеної статті, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Таким чином, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.10.2020 у справі № 263/14171/19, провадження № 61-21991св19.

З наявної у матеріалах справи копії постанови приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, дану постанову та виконавчий напис № 68409491 від 05.04.2024, згідно якого з відповіді ДФС боржник отримує дохід від В/Ч НОМЕР_1 .

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач, реалізуючи право альтернативної підсудності, звернувся до суду за місцем знаходження відповідача, яким вважає Київський районний суд м. Харкова, що є помилковим, оскільки місцем знаходження відповідача є: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, у зв`язку з чим, вирішення цього спору належить до юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.

За наведених обставин, встановлено, що справа за вказаним позовом належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Шевченківського районного суду м. Києва.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З урахуванням викладеного, дана справа підлягає передачі на розгляд Шевченківському районному суду м. Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

На підставі викладеного, керуючись ч. 12 ст. 28, п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Мегабанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - передати на розгляд Шевченківському районному суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційнотелекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Ю. Власова