Справа № 953/2051/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2024 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі: судді Кіндера В.А., за участю секретаря Сергієнко К.В., розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення сторін, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова заяву про відвід судді Лисиченко Світлани Миколаївни, заявлений у цивільній справі №953/2051/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про визнання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа №953/2051/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про визнання батьківства.

13.09.2024 на адресу суду надійшла заява від позивача про відвід головуючої у справі з тих підстав, що остання є упередженою під час розгляду вказаної справи.

Ухвалою від 13.09.2024 суддя Київського районного суду м. Харкова Лисиченко С.М. передала заяву позивача про відвід до канцелярії Київського районного суду м. Харкова для визначення судді для її розгляду в порядку ст.33 ЦПК України, оскільки не погодилась з висловленими у ній твердженнями.

Дослідивши подану заяву про відвід, суд приходить до такого висновку.

Положеннями п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу та підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Якщо суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід (ч.3 ст.40 ЦПК України).

Питання про відвід вирішується невідкладно (ч.7 ст.40 ЦПК України).

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді (ч.7,8 ст.40 ЦПК України).

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне розглянути заяву про відвід судді, без виклику учасників справи.

Щодо суті заяви про відвід судді.

З поданої заяви про відвід судді Лисиченко С.М. вбачається, що позивач не погоджується із прийнятими суддею процесуальними рішеннями в ході проведення судового розгляду справи. Зокрема, вважає, що суддя протиправно ігнорує поставлені позивачем питання та залишає їх без належного розгляду, що співпадає з інтересами відповідача; в ухвалі суду від 28.05.2024 при мотивуванні відмови у задоволенні клопотання суддя не згадала тієї підстави, на яку посилалася посилалась позивач, а саме, що висновок експерта суперечить іншим матеріалам справи. Окрім того, суддя відтермінувала прийняття рішення щодо заявленого 09.09.2024 позивачем клопотання про призначення повторної експертизи. В засіданні, яке відбулось 11.09.2024, суддя висунула позивачу додаткові і надмірні вимоги щодо складу доказів, які б були переконливі для призначення повторної молекулярно-генетичної експертизи.

На підставі вищевикладеного, позивач вважає, що суддя є упередженою, зацікавленою та вчиняє дії на користь відповідача у справі.

Суд приходить до висновку про безпідставність таких тверджень, які не мають під собою жодного підґрунтя.

Практикою Європейського Суду з прав людини напрацьовано критерії, які мають враховуватись при оцінці неупередженості судді.

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «П`єрсак проти Бельгії» зазначено, що не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи, схильності, її відсутність, чи навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу…тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений».

Отже, на основі зазначеного вище можна зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти.

Щодо суб`єктивної складової цього поняття слід зазначити, що у справі «Хаушильд проти Данії» зазначено, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо не з`являються докази протилежного.

Отже, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, для його відводу під час об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

В п.10 постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади" зазначено наступне: Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Подана позивачем заява про відвід судді за своєю суттю зводиться до незгоди з процесуальною діяльністю суду в цій справі.

Не бере до уваги суд і твердження про зацікавленість судді у розгляді вказаної справи, які висловлює відповідач у поданій заяві, оскільки вони жодним чином не підтверджені і не містять будь-яких відомостей, які б могли бути підставою для відводу судді.

Керуючись ст.ст.36, 40, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , про відвід судді Лисиченко Світлани Миколаївни - відмовити.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (ч.2. ст.353 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею (ч.2 ст.261 ЦПК України).

Суддя: Кіндер В.А.