Справа № 361/5632/24
Провадження № 2-о/361/283/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.24

05 вересня 2024 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Писанець Н.В.,

при секретарі Перканюк І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Броварського міськрайонного суду Київської області у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

До Броварського міськрайонного суду Київської області звернулася ОСОБА_1 із заявою, в якій просила встановити факт належності правовстановлюючих документів: атестату №4467, виданого 14.07.1980 (виданий « ОСОБА_2 »), свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (в якому заявник зазначена, як: « ОСОБА_3 ») та трудової книжки (серія НОМЕР_2 ), заповнена 05.09.1980 (де заявник вказана: ОСОБА_3 ), громадянці України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування заяви зазначала, що вона, ОСОБА_1 , 22.04.2024 року звернулась до Пенсійного фонду України про призначення їй пенсії через офіційний вебпортал електронних послуг.

Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області рішенням від 29.04.2024 року №1 відмовлено у призначені їй пенсії.

При аналізі наданих нею документів працівниками пенсійного фонду виявлено неточності в оформленні атестата та свідоцтва про шлюб.

Так, відповідно атестат № 4467 його видано « ОСОБА_2 » (російською - « ОСОБА_4 »).

У свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_1 вона зазначена, як: « ОСОБА_3 ».

Проте, в її трудовій книжці (серія НОМЕР_2 ), яка заповнена ІНФОРМАЦІЯ_2 вказана: «Коробань» ОСОБА_5 .

У зв`язку з вказаними розбіжностями в написанні її прізвища в атестаті № НОМЕР_3 , свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_1 , у неї виникли ускладнення при оформленні пенсії за віком, оскільки вказані розбіжності у написанні прізвища в атестаті та свідоцтві про шлюб були виявлені працівниками Головного управління Пенсій фонду України в Житомирській області.

Встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідно їй для підтвердження страхового стажу та реалізації права на соціальне забезпечення.

Іншим шляхом, ніж звернення до суду із заявою про встановлення факту належності їй докумантів, встановити даний факт не вбачається можливим.

У зв`язку з вищевикладеним, для встановлення факту, що атестат №4467, виданий 14.07.1980 року, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 та трудова книжка (серія № НОМЕР_4 ), заповнена 05.09.1980 року, належить їй - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона вимушена звернутися до суду.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

В судове засідання представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином, направили до суду листа про розгляд справи у відсутність представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечували.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 22.04.2024 року звернулась до Пенсійного фонду України про призначення їй пенсії через офіційний вебпортал електронних послуг.

Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області рішенням від 29.04.2024 року №1 ОСОБА_1 відмовлено у призначені пенсії. При аналізі наданих ОСОБА_1 документів працівниками пенсійного фонду виявлено неточності в оформленні атестата та свідоцтва про шлюб. Так, відповідно атестат № 4467 видано « ОСОБА_2 » (російською - « ОСОБА_4 »). У свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_1 вона зазначена, як: « ОСОБА_3 ». В її трудовій книжці (серія НОМЕР_2 ), яка заповнена 05.09.1980 року вказана: «Коробань» ОСОБА_5 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 , виходячи із наступного.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення.

Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до положень ст.ст. 293,315 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 6. ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 258-259, 263-265, 293, 315-316 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючих документів: атестату №4467, виданого 14.07.1980 року (виданий « ОСОБА_2 »), свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (в якому заявник зазначена, як: « ОСОБА_3 ») та трудової книжки (серія НОМЕР_2 ), заповнена 05.09.1980 року (де заявник вказана: ОСОБА_3 ), громадянці України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Писанець Н.В.