04.09.2024 Єдиний унікальний номер 205/5774/23
Номер провадження: 6/205/684/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

за участю: представника ОСОБА_1 адвоката Куценко Ю.М., представника ТОВ «Брайт інвестмент» - Чміль Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви представника заявника ОСОБА_1 адвоката Куценко Юлії Михайлівни, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт інвестмент», Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Жилка Людмила Миколаївна, про розстрочення виконання судового рішення,-

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2024 року представник заявника ОСОБА_1 адвокат Куценко Юлія Михайлівна сформувала в системі «Електронний суд» вищевказану заяву про розстрочення виконання судового рішення, яка надійшла на електронну адресу суду 11 липня 2024 року.

Вказана заява обґрунтована тим, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 24.01.2024 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.08.2023 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, були задоволені. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт інвестмент» заборгованість за кредитним договором у розмірі 400 637 грн. 66 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 239 521 грн. 66 коп. та заборгованості по відсоткам у розмірі 161 116 грн. 00 коп., а також, судовий збір у розмірі 15 023 грн. 93 коп. Додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 28.02.2024 року вирішено стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт інвестмент» понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 500 грн. 00 коп. На виконання такого рішення суду 24.01.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Жилкою Людмилою Миколаївною було винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження ВП № 74538388 від 22.03.2024 року. А також, винесені постанови про арешт майна боржника від 25.03.2024 року, а саме: житлового будинку загальною площею 232,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки, кадастровий номер № :04:014:0118, площа 0,2001 га, за адресою: АДРЕСА_1 , та постанова про арешт коштів боржника від 25.03.2024 року.

Далі представник заявника зазначає, що ОСОБА_1 з 2021 року та по теперішній час перебуває за межами України, в Ізраїлі, зараз йому 63 роки, він ніде не працює, не має будь якого іншого доходу, та перебуває на утримані сина.

У зв`язку з вищевикладеним заявник, зберігаючи баланс інтересів як боржника, так і стягувача, змушений звернутися до суду та просити суд розстрочити йому, ОСОБА_1 : 1) виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 24.01.2024 року у справі № 205/5774/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 400 637 грн. 66 коп., наступним чином: погашення заборгованості у розмірі 33 000 грн. 00 коп. у термін до 31.08.2024 року, погашення заборгованості у розмірі 33 000 грн. 00 коп. у термін до 30.09.2024 року, погашення заборгованості у розмірі 33 000 грн. 00 коп. у термін до 31.10.2024 року, погашення заборгованості у розмірі 33 000 грн. 00 коп. у термін до 30.11.2024 року, погашення заборгованості у розмірі 33 000 грн. 00 коп. у термін до 31.12.2024 року, погашення заборгованості у розмірі 33 000 грн. 00 коп. у термін до 31.01.2025 року, погашення заборгованості у розмірі 33 000 грн. 00 коп. у термін до 28.02.2025 року, погашення заборгованості у розмірі 33 000 грн. 00 коп. у термін до 31.03.2025 року, погашення заборгованості у розмірі 33 000 грн. 00 коп. у термін до 30.04.2025 року, погашення заборгованості у розмірі 33 000 грн. 00 коп. у термін до 31.05.2025 року, погашення заборгованості у розмірі 33 000 грн. 00 коп. у термін до 30.06.2025 року, погашення заборгованості у розмірі 33 000 грн. 00 коп. у термін до 31.07.2025 року, погашення заборгованості у розмірі 37 637 грн. 66 коп. у термін до 31.03.2025 року; 2) виконання додаткової постанови Дніпровського апеляційного суду від 28.02.2024 року у справі № 205/5774/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт інвестмент» до ОСОБА_1 , понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 500 грн. 00 коп. наступним чином: погашення заборгованості у розмірі 2 500 грн. 00 коп. у термін до 31.08.2024 року, погашення заборгованості у розмірі 2 500 грн. 00 коп. у термін до 30.09.2024 року, погашення заборгованості у розмірі 2 500 грн. 00 коп. у термін до 31.10.2024 року, погашення заборгованості у розмірі 2 500 грн. 00 коп. у термін до 30.11.2024 року, погашення заборгованості у розмірі 2 500 грн. 00 коп. у термін до 31.12.2024 року, погашення заборгованості у розмірі 2 500 грн. 00 коп. у термін до 31.01.2025 року, погашення заборгованості у розмірі 2 500 грн. 00 коп. у термін до 28.02.2025 року, погашення заборгованості у розмірі 2 500 грн. 00 коп. у термін до 31.03.2025 року, погашення заборгованості у розмірі 2 500 грн. 00 коп. у термін до 31.04.2025 року, погашення заборгованості у розмірі 2 500 грн. 00 коп. у термін до 31.05.2025 року, погашення заборгованості у розмірі 2 500 грн. 00 коп. у термін до 30.06.2025 року, погашення заборгованості у розмірі 3 000 грн. 00 коп. у термін до 31.07.2025 року.

Представником ТОВ «Брайт інвестмент» подано заперечення на заяву про розстрочення виконання судового рішення, в яких він просить відмовити ОСОБА_1 у задоволені заяви про розстрочення виконання судового рішення, посилаючись на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, з урахуванням відсутності у матеріалах справи належних та допустимих доказів винятковості обставин, з якими закон пов`язує можливість розстрочення виконання судового рішення, а також, враховуючи інтереси позивача та поведінку відповідача у виникненні спору, розстрочення виконання рішення у даному випадку суперечить завданням цивільного судочинства, якими, зокрема, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів держави, фізичних та юридичних осіб.

У відкритому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Куценко Юлія Михайлівна вказану заяву підтримала у її повному обсязі, просила її задовольнити з мотивів, що в ній наведені .

Представник позивача ТОВ «Брайт інвестмент» адвокат Чміль Юлія Володимирівна у відкритому судовому засіданні заперечувала проти заяви про розстрочення виконання судового рішення, просила відмовити у її задоволенні з огляду на її необґрунтованість та безпідставність.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, заперечення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, доходить до наступного висновку.

Матеріалами справи підтверджено, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 24.01.2024 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.08.2023 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, були задоволені. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт інвестмент» заборгованість за кредитним договором у розмірі 400 637 грн. 66 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 239 521 грн. 66 коп. та заборгованості по відсоткам у розмірі 161 116 грн. 00 коп., а також, судовий збір у розмірі 15 023 грн. 93 коп. Постанова Дніпровського апеляційного суду набрала законної сили.

Матеріалами справи також підтверджено, що додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 28.02.2024 року вирішено стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт інвестмент» понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 500 грн. 00 коп. Додаткова постанова суду набрала законної сили.

Судом встановлено, що вказані судові рішення перебувають на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Жилка Людмили Миколаївни, якою було винесено постанову про об`єднання означених виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження ВП № 74538388 від 22.03.2024 року.

Статтею 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 ст.18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012).

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно із ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як передбачено ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про розстрочку виконання рішення суду передбачене також ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо). Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення та розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

У рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

При вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

ЄСПЛ у своїй практиці акцентує увагу на тому, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Тобто, довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправданим за конкретних обставин справи.

Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача. Наведене узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду у справі №9901/598/19 від 03.06.2021.

Суд зазначає, що враховуючи те, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковим та таким, що підлягає виконанню, судовим рішенням, надає особі, на чию користь воно було винесено, «легітимні сподівання» на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить «майно» цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація «потерпілій стороні» за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як «потерпілої сторони»; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Тобто, у цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення.

Із підстав, умов та меж надання розстрочення виконання судового рішення випливає, що безпідставне надання розстрочення без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

В даному випадку у якості обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, представник відповідача наводить наступні: 1)введення в Україні воєнного стану та ведення бойових дій, що робить не можливим повернення відповідача до України; 2) скрутне фінансове становище відповідача, що зумовлює відсутність фінансової можливості сплатити суму заборгованості одним платежем одразу.

Суд, проаналізувавши наведені представником відповідача доводи, вказує, що посилання боржника на скрутне фінансове становище не може прийматись до уваги, адже скрутний фінансовий стан відповідача не є підставою для розстрочки виконання рішення суду, оскільки не є винятковою і не прогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки, а є одним із можливих ризиків звичайної життєдіяльності та в даних умовах носить загальний характер. При цьому сама по собі безпосередня відсутність станом на даний час належного доходу та грошових коштів, достатніх для виконання рішення суду, тяжке фінансове становище не є тими виключними обставинами, які можуть бути підставою для задоволення заяви про розстрочення виконання судового рішення у цій справі.

Також суд критично відноситься до посилань відповідача щодо введення в Україні воєнного стану як на підставу для відстрочення виконання рішення, так як вказані обставини не можуть бути безумовною підставою для надання розстрочки. Обставини впливу воєнного стану на спроможність виконання зобов`язань мають доводитися відповідачем щодо конкретних правовідносин. Натомість у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували вплив будь-яких форс-мажорних обставин на можливість виконання відповідачем своїх зобов`язань. Отже, посилання на військову агресію без надання належних та допустимих доказів безпосереднього впливу зазначених обставин на можливість виконання судового рішення також не є підставою для розстрочення виконання рішення.

Підставою для встановлення розстрочки виконання рішення суду може бути доведена належними та допустимими доказами обставина, яка робить виконання такого рішення неможливим. Більше того, боржник має довести повну відсутність грошових коштів та майна, за рахунок якого можливо задовольнити вимоги.

На думку суду обставини, на які посилається представник відповідача, лише вказують на несприятливість виконання рішення суду для нього у цей час та можливість настання негативних наслідків у зв`язку з цим. При цьому, фінансове становище відповідача є результатом його власної діяльності, в ході якої відповідач мав би планувати свої видатки на погашення заборгованості, яка виникла перед позивачем.

Суд зауважує, що суду з боку відповідача був запропоновано графік розстрочки виконання судового рішення. За таким графіком період внесення частини платежів було визначено в межах календарних дат протягом яких тривав розгляд даної заяви про розстрочку виконання судового рішення. Однак з боку відповідача навіть запропонований з його боку графік дотримано не було, жодних виплат, навіть часткових, на користь кредитора не відбувалось. Таким чином, відповідачем не обґрунтовано та не надано доказів на підтвердження можливості реального виконання рішення суду протягом строку, на який він просить розстрочити виконання рішення суду в разі задоволення заяви про розстрочення судового рішення.

Отже, відповідачем, не надано достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження існування виняткових обставин, які є підставами для розстрочення виконання рішення суду, зокрема, наявності доказів, що підтверджують неможливість виконання рішення суду, а також доказів відсутності достатніх грошових коштів для погашення наявної заборгованості.

Таким чином, суд, з урахуванням дотримання справедливого балансу між відповідачем та позивачем і можливістю тимчасового обмеження його права на законне сподівання отримати кошти, враховуючи матеріальні інтереси сторін, ступінь вини відповідача у виникненні спору, вважає, що наведені відповідачем обставини не є такими, що істотно ускладнюють виконання рішення в частині стягнення грошових коштів.

З огляду на наведене, суд доходить висновку про відсутність підстав для розстрочки виконання судового рішення, у зв`язку з чим постановлює ухвалу про відмову в задоволенні заяви представника відповідача про розстрочення виконання судового рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 129-1 Конституції України, ч.1 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 89, 258, 259, 260, 261, 267, 353, 354, 435 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви представника заявника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) адвоката Куценко Юлії Михайлівни, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт інвестмент» (місце знаходження: 49019, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 54, офіс 402), Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Жилка Людмила Миколаївна (місце знаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 46, прим. 54), про розстрочення виконання судового рішення, - відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д.В. Мовчан

.