КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

12 вересня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Печерського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 року про повернення скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник ОСОБА_2 ,

встановив:

ухвалою судді Печерського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 року матеріли скарги повернуто стягувачу.

На вказану ухвалу судді 23 травня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Печерського районного суду міста Києва.

Матеріали справи разом з апеляційною скаргою надійшли до Київського апеляційного суду 12 червня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала постановлена суддею одноособово 13 лютого 2024 року, отже строк для подачі апеляційної скарги закінчився 28 лютого 2024 року.

Згідно ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 23 травня 2024 року, отже з пропуском встановленого законом строку, заяву про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги скаржником не подано, не містить такого прохання і текст апеляційної скарги, тому ухвалою судді Київського апеляційного суду від 18 червня 2024 року апеляційну скаргу було залишено без руху, скаржнику надано строк в десять днів з дня вручення копії ухвали для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав для поновлення строку.

Крім того, апеляційна скарга не відповідала вимогам ст. 356 ЦПК України, тому ОСОБА_1 був встановлений строк для складання апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 356 ЦПК України та надання документу про оплату судового збору.

Копія ухвали судді 24 червня 2024 року направлена на електронну адресу ОСОБА_1 , зазначену ним у апеляційній скарзі, та отримана ним 25 червня 2024 року, що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду.

Крім цього, копія ухвали судді 15 липня 2024 року направлена на поштову адресу ОСОБА_1 та отримана ними 24 липня 2024 року, що підтверджується роздруківкою трекінгу поштового відправлення «617» з офіційного веб-сайту Укрпошти (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html).

Таким чином, строк для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та усунення недоліків апеляційної скарги закінчився 5 серпня 2024 року, з урахуванням вихідних днів.

Однак, ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не подав, недоліки апеляційної скарги не усунув та не повідомив апеляційному суду причини не виконання ухвали судді.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження («Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії», № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Разом з цим, ОСОБА_1 , не була продемонстрована готовність добросовісно користуватися своїми процесуальними правами і він не виявив зацікавленість у провадженні за його апеляційною скаргою.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №640/3393/19 зазначено, що «до поданої з пропуском строку скарги (без клопотання про його поновлення чи з визнанням судом вказаних у ньому підстав неповажними), яка, крім цього, має інші недоліки, і ці недоліки скарги після залишення її судом без руху не усунуто, зокрема й не подано відповідного клопотання із зазначенням інших причин для його поновлення, слід застосовувати наслідки, передбачені пунктом 4 частини першої статті 299 КАС. Приписи пункту 4 частини першої статті 299 КАС є імперативними та зобов`язують суд, у разі якщо особою у визначений строк не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або у поданій заяві будуть наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, визнані судом неповажними, відмовити у відкритті апеляційного провадження. Наявність передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС підстави для повернення скарги, а саме неусунення її окремих недоліків щодо форми та змісту (не пов`язаних з недотриманням процесуального строку) після залишення скарги без руху, поряд з відсутністю передумов для поновлення строку, не виключає відмову у відкритті провадження за такою скаргою саме з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 299 КАС. Такий підхід обумовлений тим, що право на оскарження судового рішення обмежене встановленим у законі строком на апеляційне оскарження, покликаним на дотримання принципу правової визначеності як одного з елементів верховенства права, та має дисциплінувати суб`єктів адміністративного судочинства. Процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.»

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що застосуванню підлягають наслідки неподання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу суду з пропуском визначеного законом строку, заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження у встановлений ухвалою судді строк не подав, колегія суддів у відкритті апеляційного провадження відмовляє.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Печерського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 року про повернення скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук