КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/5019/24
УХВАЛА

16.09.2024 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., оглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

08.08.2024 року до Київського районного суду міста Одеси, через засоби поштового зв`язку, надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями, цивільну справу за вказаною заявою було розподілено судді Калініченко Л.В..

За наслідком чого, під час вирішення питання про відкриття провадження по справі, суддею здійснено перевірку позовної заяви вимогам ст. 175, 177 ЦПК України та встановлено її не відповідність вказаним вимогам процесуального законодавства, за наслідком чого 12.08.2024 року Київським районним судом міста Одеси постановлено ухвалу, якою вказану позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишено без руху, надано позивачеві строк терміном в п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали суду для усунення недоліків поданого позову.

Одночасно позивачеві в ухвалі суду роз`яснено, що у разі виконання недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків поданої заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Приймаючи відсутність інформації про наявність у позивача зареєстрованого Електронного кабінету, копію вказаної ухвали суду було скеровано позивачу засобами поштового зв`язку, на адресу її місця проживання, яка зазначені стороною позивача особисто у позові, а саме - на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, скерована судом поштова кореспонденція на ім`я позивача ОСОБА_1 була повернута до суду без вручення, з підстав відсутності адресата за вказаною адресою, датовано 06.09.2024 року (номер поштового відправлення №617).

Згідно з ч.6 ст. 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, починаючи з 07.09.2024 року позивачка у відповідності до приписів ч.6 ст. 272 ЦПК України, є належним чином повідомленою та такою, що отримала копію судового рішення ухвали суду від 12.08.2024 року.

Протягом встановленого судом п`ятиденного строку для усунення недоліків поданої заяви, стороною позивача не надано до суду жодних документів на підтвердження вчинення цих дій, як і не повідомлено про причини неможливості виконання ухвали суду.

За наслідком чого станом на 16.09.2024 року, ухвала суду від 12.08.2024 року залишається не виконаною.

Також судом враховується, що позивачем, як ініціаторами цього судового провадження, зазначено поштову адресу, за якою нею особисто не отримується поштова кореспонденція, а також не вчинені жодні дії для дізнання про стан ініційованого нею судового провадження.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень», для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, суд зазначає, що позивач не був позбавлений права та можливості ознайомитись та отримати інформацію щодо справи на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади України за адресою: http://court.gov.ua/.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Станом на 16.09.2024 року, ухвала судді від 12.08.2024 року не виконана, недоліки позовної заяви не усунуті, поштова кореспонденція за зазначеною заявником адресою не отримується, будь-які дії на протязі більше одного місяця для дізнання про стан провадження позивачем не вчинені, що свідчить про незацікавленість в отриманні інформації стосовно справи, не заінтересованості в особисто ініційованому позивачем судовому провадженні.

У відповідності до приписів ч.4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У зв`язку з тим, що стороною позивача недоліки поданої заяви належним чином не усунуті, а ухвала суду про залишення позову без руху від 12.08.2024 року залишається невиконаною, суддя вважає, що у відповідності до ст. 185 ЦПК України, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, слід вважати неподаною, повернути позивачеві та роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Одночасно суд зазначає, що ст. 129 Конституції України гарантовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню, а також позивач не обмежений права на повторне звернення до суду з цим позовом після усунення недоліків, що слугували для його повернення.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу судді протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Калініченко Л. В.