№ 207/4000/24
№ 2/207/1235/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м.Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бушанської О.В.

при секретарі Сердюк В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом Акціонерного товариства "Акцент Банк", м.Дніпро

до ОСОБА_1 , смт.Карнаухівка, Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Акцент Банк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в загальному розмірі 30078,00 грн, яка складається з наступного: 18 274,93 грн - заборгованість за кредитом, 11 803,07 грн - заборгованість по відсоткам.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на невиконання відповідачем умов кредитного договору №б/н від 12.05.2020 щодо своєчасної сплати банку грошових коштів для погашення заборгованості за кредитом та відсоткам.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить позов задовольнити частково, стягнути з неї на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 18274,93 грн; в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначає, що 12.05.2020 нею підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил банківських послуг та відкриття банківського рахунку. У вказаній заяві процентна ставка не зазначена. Надані позивачем докази не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частини кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання грошових зобов`язань.

Ухвалою суду від 08.08.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 05.09.2024 на 10 годин 45 хвилин.

05.09.2024 учасники справи наданим їм процесуальним правом не скористалися та не забезпечили в судове засідання явку повноважних представників, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач у поданому клопотанні просить розглянути справу без участі його представника; позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у поданій суду заяві просить розглянути справу без її участі.

Суд вважає, що неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, тому вважає за можливе розглянути справу за їх відсутністю.

Відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 12.05.2020 ОСОБА_1 приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», шляхом підписання анкети-заяви.

У анкеті-заяві, підписаній сторонами, вказано, що ОСОБА_1 погодилася, що вказана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, загальними умовами обслуговування та кредитування, розташованими у рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення та погодилася з його умовами, які викладені на офіційному сайті банку https://a-bank.com.ua. ОСОБА_1 зобов`язалася виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно ознайомлюватися з їх змінами на сайті А-Банку https://a-bank.com.ua.

Відповідно до довідки за картами АТ «Акцент-Банк» повідомлено, що ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано картку № НОМЕР_2 , строком дії до грудня місяця 2024 року.

Надана позивачем довідка за лімітами свідчить про те, що ОСОБА_1 12.05.2020 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 20 000,00 грн, який в подальшому неодноразово змінювався, зокрема: 29.05.2023 зменшено до 18 274,93 грн, 25.08.2023 збільшено до 18 300,00 грн.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має заборгованість за договором №б/н від 12.05.2020, станом на 01.07.2024 у загальному розмірі 30 078,00 грн, з яких 18 274,93 грн - заборгованість за кредитом, 11803,07 грн заборгованість по відсоткам.

Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, що і стало підставою для звернення АТ «Акцент-Банк» до суду з даним позовом.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язання вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу положень ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України, в редакції дійсній станом на час укладення спірного договору, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "Акцент-Банк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За приписами ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну абоприпинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч.1 ст.205 ЦК України).

За приписами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення договору) передбачає, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено.. якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет- магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18; від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 12.01. 2021 у справі №524/5556/19. Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.

Суд погоджується із відповідачем, що у анкеті-заяві, підписаній сторонами базова процентна ставка за кредитним лімітом не встановлена.

Разом з цим, наявний в матеріалах справи Паспорт споживчого кредиту в розділах «3. Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача» та «4. Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача» містить інформацію щодо суми кредиту, строку договору і строку кредитування, а також розмір процентної ставки в межах пільгового періоду на рівні 0,000001% на місяць, базової процентної ставки за межами пільгового періоду на рівні 46,80% і 44,40% річних залежно від суми кредиту і процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту на рівні 58,23%, 56,44% і 54,62% річних.

Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем з використанням електронного підпису шляхом підтвердження дзвінком 12.05.2020 о 10:36 з номера телефону НОМЕР_3 у відповідності з Умовами та правилами надання банківських послуг.

Отже, сторони узгодили всі істотні умови договору, в тому числі і проценти за користування кредитом.

Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсим.

Відповідачем не спростовано правомірність спірного кредитного договору.

Таким чином, з урахуванням презумпції правомірності правочину, такий договір є правомірним, укладеним та таким, що породжує у сторін права та обов`язки щодо його виконання. Підписавши спірний кредитний договір, відповідач надав свою згоду на оплату усіх зазначених у ньому платежів.

Відповідно до виписки по картці ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, у тому числі відсотки за використання кредитного ліміту, що свідчить про визнання відповідачем своїх зобов`язань за договором.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст.610 ЦК України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст.530 ЦК УКраїни якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Наданий позивачем розрахунок заборгованості свідчить про те, що загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за договором №б/н від 12.05.2020, станом на 01.07.2024 у загальному розмірі 30 078,00 грн, з яких 18 274,93 грн - заборгованість за кредитом, 11803,07 грн заборгованість по відсоткам.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд вважає його обґрунтованим та арифметично правильним. Відповідачем вказаний розрахунок не спростовано, контррозрахунок не надано.

На час розгляду справи судом, відповідачем не надано належних та допустимих доказів погашення спірної заборгованості.

Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.

Враховуючи викладене, встановивши факт невиконання відповідачем зобов`язань за спірним договором щодо сплати заборгованості за кредитним договором, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Дійшовши висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.

Керуючись ст. ст. 133, 141, 259, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Акцент Банк" до ОСОБА_1 , смт.Карнаухівка, Дніпропетровської області про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства "Акцент Банк" (, 49074, м.Дніпро, вул.Батумська, 11) заборгованість за кредитним договором №б/н від 12.05.2020 у загальному розмірі 30 078,00 (тридцять тисяч сімдесят вісім) грн, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 18 274 (вісімнадцять тисяч двісті сімдесят чотири) грн 93 коп та заборгованості по відсоткам у розмірі 11 803 (одинадцять тисяч вісімсот три) грн 07 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (, 49074, м.Дніпро, вул.Батумська, 11) судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Рішення може бути скаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Бушанська