Справа № 751/6865/24
Провадження №2-о/751/151/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Діденко А.О.

присяжні Москаленко О.В., Аношенко О.М.

при секретарі Бобровник Н. В.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

заінтересовані особи: Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1

представник заявника ОСОБА_3

представник третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_4

представник третьої особи Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради Корж Людмила Павлівна

представник третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , недієздатною, встановлення опіки та призначення його опікуном.

Ухвалою суду від 02 серпня 2024 року відкрито провадження у справі. Одночасно заяву ОСОБА_1 в частині призначення його опікуном повернуто заявнику. Також залучено до участі у справі як заінтересованих осіб ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16 серпня 2024 року від представника третьої особи - Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради, ОСОБА_6 надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю до Деснянського районного суду м. Чернігова. В обґрунтування клопотання зазначила, що ОСОБА_2 фактично проживає на території Деснянського району міста Чернігова, а тому заява про визнання її недієздатною відповідно до статті 295 ЦПК України подається за місцем проживання, а не за місцем реєстрації. При цьому в ч. 1 ст. 295 ЦПК України словосполучення «місце проживання» вжито у значенні «фактичне місце проживання» і не залежить від зареєстрованого місця проживання.

Ухвалою суду від 20.08.2024 розгляд справи відкладено у зв`язку із заявленим клопотанням представника заявника та у зв`язку з необхідністю витребування доказів.

У судовому засідання представник заявника щодо передачі справи за підсудністю заперечувала, зазначивши, що особа може мати декілька місць проживання, тоді як одне зареєстроване місце проживання має значення для реалізації її прав.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Її представник у судовому засідання заперечував проти передачі справи за підсудністю до іншого суду.

Представник заінтересованої особи Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради в судове засідання не прибула, про день час та місце розгляду справи повідомлена. Надала заяву про розгляд справи без її участі, клопотання про передачу справи за підсудністю підтримує.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений, надав письмові пояснення, відповідно до яких просив проводити розгляд справи без його участі.

Суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності заявника, заінтересованої особи ОСОБА_2 , представників заінтересованих особі Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради та ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вислухавши представника заявника та представника заінтересованої особи ОСОБА_2 , суд щодо заявленого клопотання дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦПК України, процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Статтею 295 ЦПК України визначено підсудність справ про визнання фізичної особи недієздатною, відповідно до якої заява подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу.

З матеріал справи вбачається, що місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , яка відноситься до адміністративно-територіальної одиниці Новозаводського району міста Чернігова. При цьому на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги ОСОБА_2 не перебуває.

Водночас фактично ОСОБА_2 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується актом від 22.07.2024, складеним у присутності сусідів та майстра технічної дільниці. Вказана адреса відноситься до адміністративно-територіальної одиниці Деснянського району міста Чернігова.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За усталеною практикою ЄСПЛ, поняття «суд, встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, що включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Важливість дотримання правил підсудності підтверджується практикою ЄСПЛ, за якою порушення правил територіальної підсудності без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких правил підсудності, розглядається як порушення статті 6 Конвенції.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

Статтею 5 цього Закону визначено, що Громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в мотивувальній частині постанови від 24 червня 2024 року (справа № 554/7669/21, провадження № 61-5805сво23) вказав, що в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення. Використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Хоча висновок щодо застосування норми права у вищезазначеній постанові стосувався лише визначення територіальної юрисдикції (підсудності) за зареєстрованим місцем проживання або перебування фізичної особи - позивача відповідно до частини першої статті 28 ЦПК України, проте, з урахуванням мотивів прийняття цієї постанови, суд вважає, що і в справах про визнання фізичної особи недієздатною, у тих випадках, коли із матеріалів справи вбачається наявність в особи кількох місць проживання, зокрема зареєстрованого в установленому порядку та фактичного, наявність якого підтверджується іншими доказами у справі, для визначення територіальної підсудності має застосовуватись саме зареєстроване місце проживання особи, щодо якої порушується таке питання.

Інакше (при поданні заяви за фактичним місцем проживанням) може виникнути ситуація невизначеності при вчиненні окремих процесуальних дій.

Такий підхід, на переконання суду, відповідатиме принципу юридичної визначеності, оскільки передбачає визначення місця проживання фізичної особи в контексті статті 295 ЦПК України із наданням переваги тому місцю проживання, відомості про яке мають офіційний статус зареєстрованого згідно вимог закону. Такий підхід відповідає такому складовому принципа юридичної визначеності, як послідовне та передбачуване тлумачення норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 295-300, 353 ЦПК України, суд -

постановив:

У задоволенні клопотання представника третьої особи - Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради, ОСОБА_6 про передачу справи за підсудністю відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включається до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 13.09.2024.

Суддя: А.О. Діденко