РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м.Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар судового засідання Царенко Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження у залі суду м.Херсона цивільну за справу позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на ту обставину, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву б/н від 24.02.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 0,0грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку" складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті. Відповідачем умови договору не виконуються. Станом на 30.09.2018 року заборгованість за кредитним договором становить 236953,78грн. Звертає увагу, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення повної суми заборгованості, таким чином заборгованість до стягнення становить 114003,65грн. Таким чином просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 114003,65 грн., та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00грн.

Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 04.12.2019 року позов акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.07.2020 року заяву адвоката Старюка Віталія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 04.12.2019 року по цивільній справі №766/20884/18 за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено та скасовано заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 04.12.2019 року по цивільній справі №766/20884/18 за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

11.12.2020 року надійшов відзив на позовну заяву згідно якого представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі застосувавши строки позовної давності.

13.01.2021 року представником позивача надано відповідь на відзив згідно якої просив задовольнити вимоги банку в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та її представника, у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладений договір № б/н від 24.02.2012 року про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанк, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, згідно розрахунку наданого позивачем, станом на 30.09.2018 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №б/н від 24.02.2012 року становить 236953,78 гривень, що складається із наступного:

- 9418,75 гривень заборгованість за кредитом;

- 222793,99 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 4741,04 гривень заборгованість за пенею та комісією.

Представник позивача зазначає, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином заборгованість до стягнення становить 114003,65грн., що складається з наступного:

- 9418,75 грн. - заборгованість за кредитом;

- 104584,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 24.02.2012 року по 31.10.2017 року.

Згідно з розрахунком заборгованості, відповідач користувався кредитними коштами, періодично сплачував заборгованість за кредитом та процентами за його користування та інші платежі. Проте відповідач має заборгованість за кредитом, яка до теперішнього часу позичальником не погашена, у зв`язку з чим зобов`язання за договором не виконані в повному обсязі.

Відповідач позовних вимог не визнав, представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності.

Відповідно до наданої представником позивача виписки з рахунку відповідача а саме, розрахунку заборгованості за договором №б/н від 24.02.2012 року, укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_1 станом на 30.09.2018 року, останній платіж за кредитним договором здійснений відповідачем ОСОБА_1 24.09.2015 року.

Відповідно до діючих норм цивільного законодавства строк позовної давності застосовується відносно певного зобов`язання, в даному випадку відносно виниклої кредитної заборгованості, а не відносно строку дії картки.

Оскільки строк позовної давності це строк, в межах якого банк може звернутися для захисту свого порушеного права у зв`язку з порушенням строків виконання зобов`язань по повернення кредитних коштів.

Дійсно, відповідач в своїй анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правилам надання банківських послуг в АТ КБ Приватбанк від 24.02.2012 року на отримання кредитної картки із встановленим лімітом кредитних коштів, підписав пункт, відповідно до якого він ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами банку які були надані йому в письмовому вигляді. Також, зазначено, що своїм підписом відповідач підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку.

Згідно матеріалів справи, долучені до позовної заяви банком Умови підписані лише АТ КБ «Приватбанк», тоді як підпис позичальника на вказаних умовах відсутній, як і зазначення дати їх підписання.

Отже, посилання позивача в позові на те, що відповідач ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами банку, про що зазначено в особистій заяві позичальника, не заслуговують на увагу, оскільки зазначені Умови не містять підпису позичальника; не встановлено доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника.

За вимогами ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Матеріали справи не містять договору про збільшення строку позовної давності за спірним кредитним договором.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що в даних правовідносинах необхідно керуватись нормами закону, які визначають загальний строк позовної давності.

Так відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою боргу та/або сум санкцій.

При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно (невизначених) частин платежу.

Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його участю чи дорученням уповноваженою на це особою.

В матеріалах справи відсутні докази, що переривають перебіг позовної давності.

Згідно з розрахунком заборгованості, відповідач останній раз погасив заборгованість 24.09.2015 року.

Згідно матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом 23.10.2018 року, тобто після спливу строку позовної давності звернення до суду.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, внаслідок спливу строку позовної давності на звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України та враховуючи, що у задоволені позовних вимог відмовлено в повному обсязі, то судові витрати необхідно залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 81, 89, 141, 247, 258-259, 263, 265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст.253, 256, 261, 526, 626, 628 ЦК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 18.09.2024 року.

Суддя: Ю.М.Єпішин