Провадження №: 2/336/3269/2024
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Петренко Л.В.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Фельський Сергій Леонідович, до ОСОБА_2 , третя особа: Спеціалізоване комунальне підприємство «Об`єднана житлово-комунальна, побутова та ритуальна служба» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області

про визнання користувачем місця поховання, -

встановив:

13 вересня 2024 року представник позивача звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Спеціалізоване комунальне підприємство «Об`єднана житлово-комунальна, побутова та ритуальна служба» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання користувачем місця поховання.

В позовній заяв представник позивача просить визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , користувачем місця поховання ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та похованого на кладовищі Святого Миколая за адресою: Запорізька область, Запорізький район с. Високогірне, вул. Мічуріна, 1 а, квартал 15, ряд НОМЕР_1 , місце 38.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена та передана судді Петренко Л.В.

Дослідивши позовну заяву з додатками, суддя вважає, що подана позовна заява не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому згідно зі ст.185 ЦПК України, її належить залишити без руху, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з положеннями п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З урахуванням цих норм правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) праві та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів закріплений в ст. 16 ЦК України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Суддя звертає увагу на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який як і позивач має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Позовна заява зазначеним вимог не відповідає.

В позові не зазначено, яким нормативним актом передбачений саме такий спосіб захисту прав позивача, а саме визнання його користувачем місця поховання.

В позовній заяві відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; та не зазначено доказів, що підтверджують вказані ним обставини.

В позовній заяві представник зазначає, що позивач разом з братом з моменту смерті батька дбають про місце поховання, відвідують могилу, прибирають, приносять квіти, проте в позові не зазначено доказів, що підтверджують вказані ним обставини.

Представник позивача зазначає, що відповідач відмовила позивачу у наданні дозволу на встановлення пам`ятника, однак доказів в підтвердження вказаних обставин не зазначено. Також позивачем не зазначено доказів того, що позивач є співкористувачем поховання.

Загальні правові засади здійснення в Україні діяльності з поховання померлих, регулює відносини, що виникають після смерті (загибелі) особи, щодо проведення процедури поховання, а також встановлює гарантії належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого та збереження місця поховання регулюються законом України «Про поховання та похоронну справу» від 10 липня 2003 року № 1102-IV.

В статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» наведені терміни, які вживаються в такому значенні:

місце поховання - кладовище, крематорій, колумбарій або інша будівля чи споруда, призначена для організації поховання померлих;

могила - місце на кладовищі, у крематорії, колумбарії або в іншій будівлі чи споруді, призначеній для організації поховання померлих, де похована труна з тілом померлого чи урна з прахом;

кладовище - відведена в установленому законом порядку земельна ділянка з облаштованими могилами та/або побудованими крематоріями, колумбаріями чи іншими будівлями та спорудами, призначеними для організації поховання та утримання місць поховань;

поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству;

користувач місця поховання (місця родинного поховання) - особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, передбачене статтею 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу».

Відповідно до ч. 3-5 ст. 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу» після здійснення поховання померлого виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) видається відповідне свідоцтво, зразок якого затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Це свідоцтво дає право його пред`явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили (родинного поховання), вирішення питання про проведення підпоховання, здійснювати інші дії, пов`язані з використанням місця поховання, якщо це не суперечить законодавству.

На могилах (місцях родинного поховання) можуть встановлюватися намогильні споруди, склепи за індивідуальним замовленням у межах, встановлених для могили (родинного поховання). Встановлені намогильні споруди, склепи реєструються спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) у книзі обліку намогильних споруд, форму якої затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Так, позивачу, який вказує, що є співкористувачем поховання необхідно надати свідоцтво про поховання, передбачене статтею 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу».

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до положень частини 2 статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Враховуючи, вимоги процесуального законодавства позивач зобов`язаний подати усі докази по справі разом із позовною заявою. Процесуальним законодавством встановлено чіткі рамки подачі доказів до суду, після чого суд не вправі приймати подані докази, оскільки буде порушено вимоги принципу змагальності.

В позовній заяві не зазначено власника земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням наведеного вище позивачу необхідно викласти обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги; з зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначити нормативний акт та відповідну норму, де передбачено саме такий спосіб захисту прав позивача.

Крім того, в позовній заяві зазначена третя особа: Спеціалізоване комунальне підприємство «Об`єднана житлово-комунальна, побутова та ритуальна служба» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Відповідно до ст. 52, 53 ЦПК України треті особи є такі, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору та які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача.

В позовній заяві не зазначено на стороні позивача чи відповідача виступає зазначена третя особа, чи заявляє вона самостійні вимоги щодо предмета спору чи не заявляє.

Позивачу необхідно уточнити третю особу.

Крім того, позивачем не наведено обставин щодо підсудності справи.

В позовній заяв представник позивача просить визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , користувачем місця поховання ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та похованого на кладовищі Святого Миколая за адресою: Запорізька область, Запорізький район с. Високогірне, вул. Мічуріна, 1 а, квартал 15, ряд НОМЕР_1 , місце 38.

З наведених у ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» термінів слідує, що місце поховання нерозривно пов`язане з земельною ділянкою призначеною для організації поховання та утримання місць поховань.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Зокрема, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним, про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним) тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Правила виключної підсудності виключають можливість застосування при пред`явленні позову норм інших видів підсудності - загальної, альтернативної, договірної і підсудності пов`язаних між собою вимог. У разі конкуренції правил підсудності, повинні застосовуватися правила виключної підсудності.

Позивач не навів обставин щодо підсудності справи.

Вказані судом недоліки перешкоджають прийняттю позовної заяви до судового розгляду, у зв`язку з чим її слід залишити без руху і надати позивачу строк для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно з вимогами ч 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Фельський Сергій Леонідович, до ОСОБА_2 , третя особа: Спеціалізоване комунальне підприємство «Об`єднана житлово-комунальна, побутова та ритуальна служба» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання користувачем місця поховання - залишити без руху.

Надати позивачу строк п`ять днів, з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.В. Петренко