Справа № 361/1594/24
Провадження № 2-о/361/146/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Коваль О.О.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Колесник Олена Олександрівна про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2024 року позивач звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив суд встановити факт постійного проживання заявника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент відкриття спадщини.

Свою заяву обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження: місто Донецьк, Донецької області, Україна, який на дату смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків: НОМЕР_1 .

З початку 2014 року заявник разом із батьком ОСОБА_3 проживали разом за адресою: АДРЕСА_2 в квартирі, що належить померлому на праві власності.

Заявник приймав участь в житті ОСОБА_3 як син, а саме: він проживав разом з батьком, утримував майно, яке належало батьку, також вони мають статус внутрішньо-переміщених осіб.

Мати заявника - ОСОБА_4 проживала окремо за місцем реєстрації ( АДРЕСА_1 ) та померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивач зазначив, що після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина у вигляді квартири загальною площею 31,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_3

Померлим ОСОБА_3 заповіт складено не було. Заявник є спадкоємцем першої черги за законом.

27 жовтня 2023 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Міністерства юстиції України, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Колесник Олени Олександрівни із заявою щодо видачі Свідоцтв про право на спадщину за законом щодо спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Але в одержанні Свідоцтв заявнику було відмовлено, оскільки заявником не подано відомостей (інформацію) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме доказів постійного проживання із спадкодавцем, через що неможливо встановити чи дійсно померлий ОСОБА_3 (батько) та ОСОБА_1 - його син, на дату смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , були зареєстровані та постійно проживали за однією адресою. Також останнім місцем проживання спадкодавця, відповідно до поданої заяви, є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що унеможливлює отримання довідки органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

16 лютого 2024 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 03 червня 2024 року.

Заявник та представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити, суду надали пояснення аналогічні змісту поданої заяви. Позивач уточнив, що в квартирі АДРЕСА_4 він із батьком проживав із грудня 2018 року, до цього батько з 2014 року по грудень 2018 року арендував житло, а він з ним проживав у м.Києві.

Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, вислухавши заявника, представника заявника, вивчивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, встановив обставини у справі та виниклі правовідносини, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 2, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Правовідносини, що виникли між сторонами спору, в основному регулюються главою 86 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) про спадщину.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Зокрема, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (частини перша та друга статті 1220 ЦК України).

Відповідно до глави 86 ЦК України за загальним правилом спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово та на підставі споріднення. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Однак, положення зазначеної глави ЦК України передбачають також спадкування не тільки на підставі споріднення, а й за фактом спільного проживання (статті 1258, 1265).

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: проживання однією сім`єю із спадкодавцем; на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 754/6012/21.

Стаття 3 Сімейного кодексу України визначає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року в справі № 686/15993/21 зазначено, що згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство.

Таким чином, обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

За правилами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження: місто Донецьк, Донецької області, Україна, який на дату смерті був власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків: НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис 1614, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 364028163 від 31.01.2024 року.

Померлий ОСОБА_3 є батьком заявника ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 , виданим Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №156, в якому батьками ОСОБА_1 зазначено: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно довідки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ?Святобор? №26/95/01 від 19.01.2024 року ОСОБА_1 до смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали з ним разом, за адресою: АДРЕСА_3 .

Суд не може прийняти до уваги вказану довідку як належний доказ, оскільки із її змісту не можливо встановити із якого часу (дата) та який період ОСОБА_1 проживав разом із ОСОБА_3 у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, в судовому засіданні позивач зазначив, що він проживав разом із батьком за вказаною адресою із грудня 2018 року, інші докази які б підтвердили вказану обставину суду не надано.

Мати заявника - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1410.

Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина у вигляді квартири загальною площею 31,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , право власності за ОСОБА_3 зареєстровано 12.04.2018 року на підставі договору на пайову участь у кооперативі, серія та номер 95, виданий 09.06.2017 року, видавник ОКЖБК Лісовик-24, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 31.01.2024 року.

27 жовтня 2023 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Міністерства юстиції України, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Колесник Олени Олександрівни із заявою щодо видачі Свідоцтв про право на спадщину за законом щодо спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , але в одержанні свідоцтв заявнику було відмовлено, оскільки заявником не подано відомостей (інформацію) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме доказів постійного проживання із спадкодавцем, через що неможливо встановити чи дійсно померлий ОСОБА_3 (батько) та ОСОБА_1 - його син, на дату смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , були зареєстровані та постійно проживали за однією адресою на час відкриття спадщини.

Суд звертає увагу на те, що згідно довідки від 29.07.2016 № 3002-21880 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 . Довідка видана 17.03.2020 року. (а.с. 10)

Відповідно до довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру №1 від 28.09.2022 року, ОСОБА_1 , місце народження: м. Донецьк, Донецька область, Україна; місце народження: АДРЕСА_1 . Паспорт громадянина України № НОМЕР_4 , виданий 20.08.2022 року Дарницьким відділом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_5 , виданий 01.07.2020 Дарницьким відділом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області. (а.с. 9)

Відповідно ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1, 7 постанови від 31 березня 1995 р. № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Звертаючись із даною заявою, заявник зазначає, що встановлення даного факту їй необхідне для прийняття спадщини після смерті його батька. За змістом ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи пояснення заявника, його представника, та відсутність інших доказів окрім наведених, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки заявлені вимоги є не обґрунтованими, не доведеними та не підтверджені належними, достатніми доказами, на підставі яких можливо встановити факт проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини.

Керуючись ст.ст. 76-83, 259, 236-265, 293, 315 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Колесник Олена Олександрівна про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Радзівіл А.Г.