Справа № 195/1418/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

10.09.2024 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Омеко М.В.,за участю секретаря судового засідання Мартинової Н.В., розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Томаківського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку.

Згідно п.1 Договору, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_1 купила належний Продавцям нежитлову будівлю, магазин «Колобок», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (Шістдесят два).

Відповідно до п.2 Договору, Відчужувана нежитлова будівля магазину «Колобок» позначена на плані літ. «А» площею 107,4 кв.м має такі прибудови та споруди: склад тари позначений на плані літ. «Б», підвал позначений на плані літ. «В», навіс позначений на плані літ. «Г», навіс позначений на плані літ. «Д», споруди та розташована на земельній ділянці яка знаходиться у власності Продавців площею 308 кв.м.

Згідно п.3.1. Договору, Земельна ділянка площею 308 кв.м. знаходиться у власності Продавців згідно Договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого ОСОБА_4 державним нотаріусом Томаківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 10.09.2004 року за реєстром №1560.

Право власності Позивача на нежитлову будівлю магазину «Колобок», зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно ДОКП «Томаківське бюро технічної інвентаризації» №712864 від 30.04.2009 року, на підставі Договору від 04.07.2008 року.

У 2013 році, на земельну ділянку, яка зазначена в п.2, 3.1. Договору та на якій розташовний магазин «Колобок», було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), право власності на яку зареєстроване за Відповідачами, та яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В результаті розробки технічної документації, вказаній земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер :03:001:1158, цільове призначення «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Станом на теперішній час, ситуація яка склалась, перешкоджає Позивачу реалізовувати у повній мірі своє право власності стосовно нерухомого майна - нежитлової будівлі магазину «Колобок», так як право власності попередніх власників на земельну ділянку, кадастровий номер :03:001:1158, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , не припинене. У досудовому порядку, шляхом перемовин, вказана ситуація не вирішується, так як Відповідачі відмовляються від перереєстрації права власності на зазначену ділянку на користь Позивача.

Представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, заявлені позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, крім того просять суд, сплачений судовий збір стягнути з відповідачів пропорційно.

Відповідачі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися, причини своєї неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не надали.

В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті у їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 04.07.2008 року між гр. ОСОБА_2 (, гр. ОСОБА_3 з однієї сторони та гр. ОСОБА_1 , з другої сторони, було укладено Договір купівлі-продажу нежитлової будівлі магазину.

Згідно п.1 Договору, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_1 купила належний Продавцям нежитлову будівлю, магазин «Колобок», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (Шістдесят два).

Відповідно до п.2 Договору, Відчужувана нежитлова будівля магазину «Колобок» позначена на плані літ. «А» площею 107,4 кв.м має такі прибудови та споруди: склад тари позначений на плані літ. «Б», підвал позначений на плані літ. «В», навіс позначений на плані літ. «Г», навіс позначений на плані літ. «Д», споруди та розташована на земельній ділянці яка знаходиться у власності Продавців площею 308 кв.м.

Згідно п.3.1. Договору, Земельна ділянка площею 308 кв.м. знаходиться у власності Продавців згідно Договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого ОСОБА_4 державним нотаріусом Томаківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 10.09.2004 року за реєстром №1560.

Право власності Позивача на нежитлову будівлю магазину «Колобок», зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно ДОКП «Томаківське бюро технічної інвентаризації» №712864 від 30.04.2009 року, на підставі Договору від 04.07.2008 року.

У 2013 році, на земельну ділянку, яка зазначена в п.2, 3.1. Договору та на якій розташовний магазин «Колобок», було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), право власності на яку зареєстроване за Відповідачами, та яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В результаті розробки технічної документації, вказаній земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер :03:001:1158, цільове призначення «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Станом на теперішній час, ситуація яка склалась, перешкоджає Позивачу реалізовувати у повній мірі своє право власності стосовно нерухомого майна - нежитлової будівлі магазину «Колобок», так як право власності попередніх власників (Відповідач-1, Відповідач-2) на земельну ділянку, кадастровий номер :03:001:1158, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , не припинене. У досудовому порядку, шляхом перемовин, вказана ситуація не вирішується, так як Відповідачі відмовляються від перереєстрації права власності на зазначену ділянку на користь Позивача.

ОСОБА_1 (Позивач), станом на теперішній час є власницею нежитлової будівлі, магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стаття 316 Цивільного кодексу України (далі ЦК) визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону з власної волі, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст.317 ЦК України, Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з п.1 ч.1 ст.349 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 377 Цивільного Кодексу (у редакції на час укладання Договору), до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Відповідно, до ч.1 ст.120 Земельного кодексу України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Необхідно зауважити, що у п.2 Договору, вказаний розмір земельної ділянки, на якій знаходиться, відчужена на користь Позивача, нежитлова будівля магазину «Колобок», і він складає 308 кв.м.

Однак всупереч вимогам діючого на момент укладення Договору законодавства та наявності у ньому прогалин, право власності Відповідачів на земельну ділянку, розмір якої було вказано в договорі Договір купівлі-продажу нежитлової будівлі магазину від 04.07.2008 року, не було припинено. Що в свою чергу порушує права Позивача щодо вказаної земельної ділянки.

Такої ж позиції дотримується Верховний суд України, у Постанові від 14.11.2011 року (12-22/382-07-8932), який зазначає «…Статтею 377 Цивільного Кодексу (у редакції на той же час) встановлено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Отже законодавством визначено, що з виникненням права власності на будівлю чи споруду до власника переходить право власності на земельну ділянку, на якій розташована належна йому на праві власності будівля чи споруда.»

Необхідно зазначити, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку набуття прав на землю» від 05.11. 2009 №1702-VI, внесено ряд уточнюючих змін зокрема до Земельного кодексу, Цивільного кодексу та ЗУ «Про оренду землі», якими вдосконалено та деталізовано та порядок набуття прав на землю новим власником нерухомості, але не змінено первісно закладеної законодавцем концепції переходу права землекористування у разі відчуження нерухомого майна та не суперечать їй. Зокрема, згідно ч.1 ст. 120 ЗК України (у редакції від 01.01.2010), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти.

У відповідності з ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо витрат по справі, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.15, 204, 208, 218, 220, 321, 392, 657 ЦК України, ст.ст. 10, 76, 175- 177 ЦПК України,-, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право власності наземельну ділянку кадастровий номер :03:001:1158, цільове призначення «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , одночасно припинити право власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідент.номер НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:1158, цільове призначення «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

-відповідач: ОСОБА_3 , 1966 р.н. проживає за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя: М. В. Омеко