ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 679/242/24

Провадження № 22-ц/4820/1439/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюк І.О.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на час навчання, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області в складі судді Безкровного І.Г. від 05 червня 2024 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2024 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказувала, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20.11.2023 року розірваний. В шлюбі у сторін народилося двоє дітей, донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на теперішній час продовжує навчання (у денній формі) на першому курсі у Національному авіаційному університеті з терміном навчання з 01.09.2023 року по 30.06.2027 року.

Судовим наказом від 10.04.2023 року було стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 05.04.2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_3 син ОСОБА_5 , який продовжує бути зареєстрованим та проживати разом із позивачкою, досяг повноліття, у зв`язку з чим стягнення аліментів на нього припинено.

Відповідач також проживає разом із позивачкою та третьою особою, проте ще до розірвання шлюбу ведення спільного господарства між сторонами було припинене, спільного бюджету вони на цей час не мають, а по досягненні сином повноліття відповідач повідомив йому, що з усіх фінансових питань той має звертатися до матері, добровільної участі в його утриманні ОСОБА_2 не братиме.

З вересня 2023 року син є студентом першого курсу денної форми навчання факультету комп`ютерних наук і технологій Національного авіаційного університету IV рівня акредитації із терміном навчання за освітнім рівнем бакалавра з 01.09.2023 року по 30.06.2027 року.

Вартість навчання та проживання у гуртожитку до досягнення сином повноліття оплачувалися сторонами спільно, проте з моменту повноліття сина позивачка робить це самостійно, зокрема, 07.02.2024 року здійснила оплату за друге півріччя навчального 2023-2024 року в розмірі 15000 грн.

Лише на харчування та проїзд по м. Київ вона перераховує сину по 1000 грн. на тиждень.

У зв`язку з навчанням син має потребу у підручниках, посібниках, канцелярському приладді, комп`ютерних програм, доступі до інтернету тощо. Один-два рази на місяць син приїжджає додому, вартість проїзду у м. Київ та назад у м. Нетішин потягом становить орієнтовно 500 грн., а маршрутним автобусом 1200 грн. Витрати на проїзд по м. Київ та оплату за користування гуртожитком несе позивачка. Стипендію син не отримує та у зв`язку із денною формою навчання не має можливості працевлаштуватися та отримувати власний дохід, а тому потребує матеріальної допомоги у зв`язку із продовженням навчання.

Позивачка має невеликий дохід та не може самостійно матеріально забезпечувати сина, у той час як відповідач офіційно працевлаштований, отримує достойну заробітну плату та не має інших утриманців, окрім їх доньки ОСОБА_4 , на яку він сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку.

З огляду на вказані обставини позивач просила суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 аліменти на час його навчання сина у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення сином 23 років.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05.06.2024 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на час навчання відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати як незаконне та задовольнити її позов. На думку апелянтки, висновок суду про відсутність підстав для стягнення аліментів сину на період навчання є помилковим. Відповідач не спростував можливість надання ним матеріальної допомоги сину в 1/5 частині від його доходу. А його бажання надавати допомогу безпосередньо сину, а не позивачці висловлено після звернення нею до суду із цим позовом, до того відповідач відмовлявся надавати будь-яку матеріальну допомогу дитині на період навчання, що й стало підставою для звернення до суду.

У квітні 2024 року дійсно із зарплати відповідача утримано аліменти на ОСОБА_3 16704,62 грн. на підставі заяви відповідача ОСОБА_2 від 13.03.2024 року на ім`я роботодавця, в якій він просив стягувати з нього аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років, у розмірі 1/6 частини всіх доходів відповідача з 01.04.2024 року. Проте таку заяву відповідач може відкликати у роботодавця в будь-який момент, а банк, який обслуговує рахунок сина, може заблокувати рахунок на виконання Закону України «Про запобігання протидію легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму..», оскільки банку невідомі підстави, з яких «ВП «Хмельницька AEC» AT «НАЕК» Енергоатом» перераховує ОСОБА_6 кошти.

У відзиві ОСОБА_2 просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення як безпідставну. Зазначає, що сплачує аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , який їх отримує та використовує на власний розсуд, у зв`язку з чим підстав для повторного стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на користь його матері немає.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не повній мірі з`ясував обставини, які мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норми матеріального права, у зв`язку з чим рішення суду слід скасувати та ухвали нове про часткове задоволення позову.

Так, встановлено, що сторони мають двох дітей малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

10.04.2023 року Нетішинським міським судом Хмельницької області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_7 у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 05.04.2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

ОСОБА_3 зареєстрований разом із батьками за адресою: АДРЕСА_1 та є студентом першого курсу (денної форми навчання) факультету комп`ютерних наук та технологій Національного авіаційного університету із терміном навчання за освітнім ступенем бакалавра з 01.09.2023 року по 30.06.2027 року.

Згідно договору № 51 про навчання у Національному авіаційному університеті від 11.08.2023 року, укладеного між цим навчальним закладом та ОСОБА_2 (замовником), предметом цього договору є надання здобувачу ОСОБА_3 освітньої послуги на рівні стандартів вищої освіти. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання складає 120000 грн. Щорічна вартість освітньої послуги за період 2023-2027 навчальних років складає 30000 грн. 25.08.2023 року ОСОБА_2 перерахував 15000 грн. за навчання ОСОБА_3 .

Додатковою угодою № 1 до договору № 51 від 11.08.2023 року замінено замовника на ОСОБА_1 , яка 07.02.2024 року сплатила 15000 грн. за навчання ОСОБА_3 .

Також із доданих до позову виписок з Інтернет-банкінгу вбачається, що ОСОБА_1 було переведено на картку № НОМЕР_1 наступні грошові кошти: 26.01.2024 року 1000 грн.; 01.02.2024 року 1000 грн.; 06.02.2024 року 1000 грн.

Згідно довідки філії «ВП «Хмельницька АЕС» АТ «НАЕК» Енергоатом» № 145 від 18.03.2024 року ОСОБА_2 працює на посаді заступника начальника цеху із залізничного транспорту ТрЦ і його сукупний заробіток за період із вересня 2023 року по лютий 2024 року складає 427417,48 грн., а саме: у вересні 2023 року 52681,86 грн.; у жовтні 2023 року 74233,53 грн.; у листопаді 2023 року 74233,53 грн.; у грудні 2023 року 81279,95 грн.; у січні 2024 року 82233,04 грн.; у лютому 2024 року 62755,57 грн.

Згідно довідки філії «ВП «Хмельницька АЕС» АТ «НАЕК» Енергоатом» № 272 від 21.05.2024 року у квітні 2024 року із зарплати відповідача було утримано аліменти на ОСОБА_3 у розмірі 16704,62 грн. на підставі заяви ОСОБА_2 від 13.03.2024 на ім`я роботодавця, в якій він просив стягувати з нього аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років, у розмірі 1/6 частини всіх доходів відповідача з 01.04.2024 року.

28.08.2023 року та 31.01.2024 року ОСОБА_2 сплатив по 4000 грн. за проживання ОСОБА_3 у гуртожитку № НОМЕР_2 за періоди із 01.09.2023 року по 31.01.2024 року та з 01.02.2024 року по 30.06.2024 року.

Також, ОСОБА_2 було переведено на картку № НОМЕР_3 наступні грошові кошти: 18.01.2024 року 5000 грн.; 04.02.2024 року 300 грн.; 14.02.2024 року 500 грн.; 19.02.2024 року 600 грн..; 22.02.2024 року 500 грн.; 01.03.2024 року 500 грн.; 02.03.2024 року 700 грн.; 06.03.2024 року 2000 грн.; 12.03.2024 року 1000 грн.; 17.03.2024 року 1000 грн.; 21.03.2024 року 3000 грн.; 23.03.2024 року 300 грн.; 24.03.2024 року 500 грн.; 26.03.2024 року 1000 грн., що підтверджено виписками з Інтернет-банкінгу.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належно виконує свій обов`язок щодо утримання сина, який продовжує навчання, надані ним письмові докази спростовують твердження позивачки про ненадання ним матеріальної допомоги синові.

Проте з цим висновком не можна погодитися, зважаючи на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За частиною 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 191 СК України, норми якої в силу статті 201 СК України застосовуються до спірних правовідносин, визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Суд першої інстанції правильно констатував, що повнолітній син сторін продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу сину на період навчання з врахуванням його заробітку згідно довідки філії «ВП «Хмельницька АЕС» АТ «НАЕК» Енергоатом» № 145 від 18.03.2024 року.

Також суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що ОСОБА_2 надає деяку матеріальну допомогу сину, після його повноліття сплатив за проживання в гуртожитку, 18.01.2023 року, в день народження сина, перерахував йому 5000 грн.

З часу подачі цього позову, 14.02.2023 року, ОСОБА_2 впродовж лютого-березня 2023 року більш активно здійснював грошові перекази розміром від 300-500 грн. до 1-2 тис.грн. сину.

Разом з тим, ці обставини не спростовують наявність спору між сторонами щодо обсягу та порядку участі відповідача в утриманні сина на період його навчання.

Про це свідчить і факт укладення додаткової угоди до договору № 51 від 11.08.2023 року, якою замінено замовника послуги на ОСОБА_1 внаслідок відмови відповідача від своїх обов`язків за договором.

Відповідач дійсно подав 13.03.2024 року заяву до роботодавця про утримання з нього коштів та перерахування їх сину ОСОБА_3 до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років, у розмірі 1/6 частини всіх його (відповідача) доходів з 01.04.2024 року.

Зміст вказаної заяви цілком свідчить про визнання відповідачем потреби сина в матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням, а також спроможність та бажання відповідача сплачувати цю допомогу синові саме в такому розмірі - 1/6 частини його доходів (заробітку).

Проте вказана заява дійсно може бути відкликана відповідачем у будь-який час і не є обов`язковою для виконання на відміну від рішення суду, яке після набрання ним законної сили підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення аліментів з відповідача сину на період його навчання.

В свою чергу апеляційний суд констатує, що аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача будуть цілком достатньою матеріальною допомогою сину на час його навчання.

З врахуванням наведеного оскаржуване рішення суду слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 , аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 14.02.2024 року, на період навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

Позивачка звільнена від сплати судового збору.

Відтак відповідно до ч.ч. 1, 6, 13 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судові витрати, які підлягали сплаті при подачі позовної заяви та апеляційної скарги, з врахуванням часткового задоволення позовних вимог та вимог апеляційної скарги на 83,3 % в сумі 2555,29 грн. (1008,9 грн. + 1513,39 грн.).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 14 лютого 2024 року, на період навчання, але не більше, як до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 2555,29 грн. судового збору в дохід держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 вересня 2024 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

І.О. Ярмолюк