Справа №949/1599/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 року Дубровицький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого - судді Тарасюк А.М.,

при секретарі судових засідань Пінчук О.М.,

за участю:

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Клюйка А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головне Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Міністерство оборони України про встановлення фактів проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та перебування фізичної особи на утриманні,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою та просить встановити факт, що вона та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з вересня 2019 року до моменту смерті ОСОБА_4 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, просить встановити факт перебування її на утриманні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що вона та ОСОБА_4 з 10 грудня 1999 року перебували у шлюбі, від якого у них народилися діти: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У подальшому, 21 липня 2009 року рішенням Дубровицького районного суду між нею та ОСОБА_4 було розірвано.

Однак, незважаючи на розірвання шлюбу, вона та ОСОБА_4 знайшли спільну мову та пішовши на компроміси, продовжили проживати однією сім`єю у спільному домоволодінні в АДРЕСА_1 . Вони разом вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, купували продукти, побутові речі, зробили ремонт будинку, проводили спільний відпочинок, піклувалися та відносились один до одного як чоловік та дружина, обговорювали питання майнового та фінансового характеру, мали спільний сімейний бюджет, планували життя на майбутнє, виховували разом їхніх спільних синів. Родичі та близькі сприймали їх як подружжя.

Крім цього, після розірвання шлюбу у них народився третій спільний син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , якого вони спільно з ОСОБА_4 виховували та утримували.

Однак, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан. У країні почалася мобілізація під яку 25 лютого 2022 року потрапив і ОСОБА_4 , оскільки мав статус учасника бойових дій у зв`язку із його безпосередньою участю у антитерористичній операції від її початку у 2014 році.

Перебуваючи на військовій службі, ОСОБА_4 , як голова домогосподарства та єдиний годувальник сім`ї, регулярно надсилав їй грошові кошти на її утримання та їхніх дітей, а також для підтримання належного порядку у їхньому обійсті. Вказані грошові кошти були постійним і основним джерелом до існування її та їхніх спільних з ОСОБА_4 дітей.

Нажаль, ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини, на захисті незалежності суверенітету та територіальної цілісності України на території с. Соледар Бахмутського району Донецької області, отримав вибухову травму внаслідок військових дій та загинув.

Про дану подію її, як дружину ОСОБА_4 , особисто було сповіщено керівництвом ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Проте, їй було відмовлено у можливості скористатися її правом на отримання частки одноразової грошової допомоги, яка б належала їй як дружині загиблого військовослужбовця, а також у оформлені пенсії у зв`язку із втратою годувальника, оскільки належним чином не підтверджено те, що вона проживала спільно із ОСОБА_4 , вела з ним спільне господарство та мала спільні права та обов`язки у розумінні ст. 3 СК України. Подані нею документи повернуто на доопрацювання та рекомендовано встановити факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність між нею та ОСОБА_4 взаємних прав та обов`язків, а також її утримання ОСОБА_4 .

Також вона не може скористатися правом на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки їй було роз`яснено у Дубровицькому відділі обслуговування громадян ГУ ПФУ в Рівненській області, що лише після встановлення факту її спільного проживання з ОСОБА_4 однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу та перебування у нього на утриманні, вона зможе ініціювати питання про призначення пенсії у разі втрати годувальника.

При цьому, вона з ОСОБА_4 мали намір офіційно зареєструвати їхній шлюб, але вони не встигли цього зробити, оскільки настала його передчасна загибель під час виконання бойових завдань.

Заявниця зазначає, що метою встановлення даного факту є отримання виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою КМ України від 28 лютого 2022 року №168 та можливість скористатися своїм правом на призначення пенсії у разі втрати годувальника, оскільки через те, що вона та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу та останній утримував її, вона не має можливості документально підтвердити дані обставини.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник - адвокат Клюйко А.О. заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та просили задоволити.

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України в судове засідання не з`явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не надсилали. Письмові заперечення на заяву із вказівкою на докази, що спростовують заяву та вказують на незаконність вимог, їх необґрунтованість, від даних заінтересованих осіб до суду не надходили.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви представника Управління Назаревич Т.В., остання просить розгляд справи проводити без участі представника ГУ ПФУ в Рівненській області на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд вважає за можливе роглянути справу у відсутності заінтересованих осіб, які не з`явилися у судове засідання, оскільки у справі достатньо матеріалів для розгляду справи по суті.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в ході допиту підтвердили той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до загибелі останнього, проживали однією сім`єю як жінка та чоловік, проживали в АДРЕСА_1 та разом вели спільне господарство та виховували своїх спільних дітей - синів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . За весь час спільного проживання, уся сім"я, в тому числі ОСОБА_1 перебували на утриманні покійного ОСОБА_4 .

Вислухавши заявницю та її представника, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, допитавши свідків, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи та встановивши, що вимоги заявника не зачіпають інтереси третіх осіб, а прийняте рішення суду не суперечить вимогам чинного законодавства, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема на підставі п.п. 2, 5 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про перебування фізичної особи на утриманні та проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК.

Судом встановлено, що 10 грудня 1999 року Колківською сільською радою Дубровицького району Рівненської області зареєстрований шлюб між заявницею ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Від даного шлюбу у них народилися діти: - син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 (а.с.14, 16).

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 21 липня 2009 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано (а.с.21), що також стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.22).

Проте, в ході розгляду справи встановлено, що заявниця ОСОБА_1 після розірвання шлюбу з ОСОБА_4 продовжили проживати разом та за період спільного проживання у них народилася дитина - син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , підтвердженням чого є наявна у матеріалах справи копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с.18).

Так, у зв`язку із збройною агресією та повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введений воєнний стан, який діє на даний час.

Як вбачається з копії військового квитка НОМЕР_5 (а.с.25) ОСОБА_4 25 лютого 2022 року призваний в ЗСУ.

Згідно сповіщення сім`ї №16 начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_13 від 08 серпня 2022 року (а.с. 28) рядовий ОСОБА_4 , будучи вірним військовій присязі, у бою за нашу Батьківщину, виявивши стійкість і мужність, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті отриманих травм внаслідок ворожого обстрілу в районі населеного пункту Соледар Донецької області.

Лікарським свідоцтвом про смерть №4010 від 08 серпня 2022 року та довідкою про причини смерті від 08 серпня 2022 року, копії яких додано до матеріалів справи (а.с.29, 30), підтверджується причина смерті - ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків.

11 серпня 2022 року видане свідоцтво про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_6 (а.с.31).

Згідно витягу з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (протокол №1090 від 19 вересня 2022 року) (а.с.32) травма, поранення ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) рядового ОСОБА_4 , 1978 року народження, «Інші уточнені травми декількох ділянок тіла. Вибухова травма. Ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків», які згідно військово-облікових документів, витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_7 (по строковій службі) від 12 серпня 2022 року №201, сповіщення №425 (вих. №5459) від 08 серпня 2022 року, виданого командиром військової частини НОМЕР_7 , лікарського свідоцтва про смерть №4010 від 08 серпня 2022 року, виданого комунальним закладом «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 11 серпня 2022 року, виданого Дубровицьким відділом ДРАЦС у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), послужили причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 - травма, поранення і причина смерті, так, пов`язані із захистом Батьківщини.

Як вбачається з довідки №1002 від 19 червня 2024 року, виданої виконкомом Дубровицької міської ради Сарненського району Рівненської області (а.с.39) ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 і до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 з ним проживали та були зареєстровані члени його сім`ї: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - дружина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 - син, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 - син, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 - син.

Вказаний факт також підтверджується випискою з погосподарської книги, виданої 23 серпня 2024 року Колківським старостинським округом Дубровицької міської ради Сарненського району Рівненської області (а.с.40).

Разом з тим, з Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 10 червня 2024 року встановлено, що на час обстеження сім`я ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 та складається з чотирьох осіб. ОСОБА_1 проживає за вказаною адресою з малолітнім сином ОСОБА_12 . Двоє інших дітей ОСОБА_14 та ОСОБА_11 навчаються в Одеській академії. Будинок, в якому проживає сім`я, вони придбали разом з чоловіком ОСОБА_4 та проживали без реєстрації шлюбу. До смерті ОСОБА_4 сім`я проживала у повному складі і вони разом вели спільне господарство.

При цьому, рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 18 січня 2023 року (а.с.33-34), яке набрало законної сили 23 лютого 2023 року, встановлено факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та його батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Соледар Бахмутського району Донецької області, а також факт перебування ОСОБА_7 на утриманні батька ОСОБА_4 .

Водночас, рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 05 лютого 2024 року (а.с.35-36) встановлено факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Соледар Бахмутського району Донецької області, є батьком малолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

З метою підтвердження факту постійного проживання та перебування на утриманні загиблого ОСОБА_4 заявниця звернулася до суду із вказаною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні, посилаючись на те, що вона проживала разом з загиблим ОСОБА_4 як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу та перебувала на його утриманні, оскільки не працювала та заробіток чоловіка був єдиним та постійним і основним джерелом засобів для існування.

Крім іншого, на підтвердження факту утримання, заявницею додано копії платіжних інструкцій з яких вбачається, що ОСОБА_4 здійснював перекази коштів на картку ОСОБА_1 різними сумами (а.с. 48-57).

Окрім того, факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 підтверджується спільними фотографіями, ксерокопії яких надані заявницею (а.с.58-61).

Втім, з витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та комплектаційних сум від 08 грудня 2023 року №23/д (а.с.64) вбачається, що документи ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, повернуті на доопрацювання, оскільки без надання документів, які, відповідно до вимог Сімейного кодексу України, підтверджують, що заявниця була членом сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 (судове рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків) або перебування на утриманні відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (копії документів, виданих Пенсійним фондом України, які підтверджують право на призначення пенсії в разі втрати годувальника або факт призначення пенсії за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі), неможливо встановити право заявниці на отримання вказаної одноразової грошової допомоги.

Так, на підставі п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1 - 12 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби

Відповідно до ч. 1 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вказано, що у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті, тобто жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, а також утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

За ч. 3 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Вказані вище норми дають підстави стверджувати, що ані положення постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», ані положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ані Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не дають визначення поняття сім`ї та члена сім`ї військовослужбовця.

Так, Конституційним Судом України у рішенні від 03 червня 1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Разом з тим, відповідно ч.ч. 2 - 4 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20 (провадження № 61-7340св22) зроблено висновок, що «проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. […] Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, з метою вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірне майно.

У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має встановити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (ст. 3, 74 СК України), і підсумувала, що майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю у наведеному визначенню. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Як визначено у ч. 1 ст. 36 СК України, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Тому, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Так,у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_1 проживала із загиблим ОСОБА_4 за однією адресою, а саме в АДРЕСА_1 , тобто у будинку, який вони придбали для спільного проживання їхньої сім`ї.

Щодо вимоги заявниці про встановлення факту перебування на утриманні слід зазначити, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги, загиблого. Якщо крім допомоги, що надавалася загиблим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів для існування.

У Пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

У судовому засіданні встановлено, що допомога, яка надавалася загиблим ОСОБА_4 була для заявниці ОСОБА_1 єдиним, постійним та основним джерелом засобів до існування.

Встановлено, що факти, які просить встановити заявниця, є юридичними, оскільки від їх встановлення залежить виникнення особистих прав останньої та можливість безперешкодної реалізації її особистого права, а саме права на отримання допомоги від держави, як дружині загиблого військовослужбовця.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Таким чином, оскільки, загиблий ОСОБА_4 проживав із заявницею, їхнім взаєминам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, а саме вів з нею спільне господарство, бюджет, разом виховували спільних дітей, утримував сім`ю, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що вимога про встановлення факту постійного проживання заявниці ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації та перебування заявниці на утриманні ОСОБА_4 , має для неї юридичне значення, в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог, а відтак про їх задоволення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 10-13, 23, 76-81, 83, 89, 258-259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 319, 352, 354-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головне Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області , Міністерство оборони України про встановлення фактів проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та перебування фізичної особи на утриманні задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з вересня 2019 року до моменту смерті ОСОБА_4 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 на утриманні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду Тарасюк А.М.