Провадження № 2-з/202/76/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

12 вересня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Бєсєди Г.В., за участю секретаря Десятерик Я.С., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши матеріали заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майнові права та заборони вчиняти певні дії у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2024 до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2024 року провадження по справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та справу призначено до підготовчого провадження.

28.08.2024 до суду також подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майнові права на квартиру: будівельний номер АДРЕСА_1 (загальна площа квартири 32,96 м2), покупцем яких є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) за договором купівлі-продажу майнових прав №MK-83 від 03.04.2023 та заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти дії, спрямовані на відчуження майнових прав, а також на реєстрацію виникнення, переходу чи припинення майнових прав на квартиру будівельний номер АДРЕСА_1 (загальна площа квартири 32,96 м2), покупцем яких є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) за договором купівля-продаж майнових прав №MK-83 від 03.04.2023.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що в період шлюбу сторони придбали майнові права на квартиру: будівельний номер АДРЕСА_1 . Дана квартира придбана на підставі договору купівлі-продажу майнових прав №MK-83 від 03.04.2023, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, покупцем відповідно до якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Наголошував, що за зазначеним договором сплачена повністю сума за майнові права в сумі 762 474 грн. та ТОВ «ГК ІСТЕЙТ» зобов`язаний у майбутньому передати у власність об`єкт нерухомості у багатофункціональному комплексі «MAYAK» квартиру будівельний номер АДРЕСА_1 , загальна площа квартири 32,96 м2. Також звертав увагу суду, що відповідач розмістила на сайті OLX для продажу об`єкт нерухомості у багатофункціональному комплексі «MAYAK» квартиру: будівельний номер АДРЕСА_1 .

Представник ОСОБА_3 адвокат Щербина Є.М. заяву підтримав та просив задовольнити.

Представник ОСОБА_4 адвокат Шпак В.І. заперечував щодо задоволення заяви про забезпечення позову та зазначав, що ОСОБА_4 особисто за власні кошти сплатила внески за договором купівлі-продажу майнових прав №MK-83 від 03.04.2023 на підтвердження чого надав суду платіжні інструкції. Також наголошував, що в заяві не зазначено коло осіб, яким пропонується заборонити вчиняти певні дії стосовно квартири, будівельний номер АДРЕСА_1 (загальна площа квартири 32,96 м2), що відповідно суперечить предмету позовних вимог.

Ознайомившись із змістом заяви про забезпечення позову та доданими до заяви документами, суд приходить до такого.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову (пункт 3 частини першої статті 151 ЦПК України).

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачем і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності та обґрунтованості запропонованого заявником способу забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним способом забезпечення позову та предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Верховного Суду від 11 травня 2022 року в справі № 317/2155/21 (провадження № 61-15398св21) зазначено, що «Арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову, однак їх одночасне застосування не відповідає вимогам закону.

Предметом позову по даній справі є поділ майна подружжя.

Відповідно до заявлених позовних вимог, між сторонами існує спір щодо майнових прав на об`єкт будівництва.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Майнові права, щодо яких заявник просив вжити заходи забезпечення позову, є предметом спору і відносно даних майнових прав позивач має матеріально правові інтереси, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до п. 3.6 договору купівлі-продажу майнових прав № МК-83 від 03.04.2023 має право передати третій стороні свої права та обов`язки за цим договором, а після введення будинку в експлуатацію має право зареєструвати за собою право власності на квартиру, а також відчужити її, тому суд вважає, що існує обґрунтований ризик відчуження спірних майнових прав на квартиру (що є предметом спору) на користь третіх осіб.

На обґрунтування доводів заяви посилався на те, що спірний об`єкт нерухомого майна, який є предметом спору продається. Вказане оголошення розміщено на спеціальному торгівельному майданчику ОЛХ в мережі Інтернет в розділі продажу нерухомого майна та відповідна копія оголошення була надана позивачем в додатках до позовної заяви.

Отже, припущення, що майнові права, які є предметом спору, можуть бути відчужені, є повністю обґрунтованим.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що при вирішенні питання про забезпечення позову у межах вимог чинного ЦПК України здійснивши належну оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності і обґрунтованості заявлених вимог щодо забезпечення позову, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, ймовірність ускладнення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів, та дійшов висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову у цій справі шляхом заборони відповідачу ОСОБА_4 вчиняти дії, спрямовані на відчуження майнових прав, заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти дії, спрямовані на реєстрацію виникнення, переходу чи припинення майнових прав на квартиру, будівельний номер АДРЕСА_1 (загальна площа квартири 32,96 м2), покупцем якої за договором купівлі-продажу майнових прав №MK-83 від 03.04.2023 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Враховуючи вищевикладене, заява ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 157, 260-261, 263, 354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майнові права та заборони вчиняти певні дії в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Заборонити відповідачу ОСОБА_4 вчиняти дії, спрямовані на відчуження майнових прав, заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти дії, спрямовані на реєстрацію виникнення, переходу чи припинення майнових прав на квартиру, будівельний номер АДРЕСА_1 (загальна площа квартири 32,96 м2), покупцем якої за договором купівлі-продажу майнових прав №MK-83 від 03.04.2023 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ).

У іншій частині заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда