РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 рокуСправа № 495/6212/24
Номер провадження 2-о/495/364/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Братків І.І.

за участю секретаря судового засідання Кракатиці В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

01.07.2024 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області звернувся ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме: що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним сином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 , актова запис №248).

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 , актова запис №248) звернувся до Білгород-Дністровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області для отримання дублікату свідоцтва про смерть та свідоцтва про народження, та було відмовлено у зв`язку з розбіжностями у прізвищі заявника та його батька та рекомендовано звернутися до суду з встановленням юридичного факту, а саме встановлення родинних відносин. Таким чином, у зв`язку з цим, виникла необхідність встановити факт родинних відносин.

05.07.2024 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Братків І.І./ було відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в прохальній частині заяви просить здійснювати розгляд справи без його участі, заяву підтримує повністю.

Представник заінтересованої особи Білгород-Дністровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов такого висновку.

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях (ст.ст.12,81 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4ст.263 ЦПК України).

У відповідності до ч.1ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За приписами ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 від 13 лютого 1997 року, прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.3/.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився « ОСОБА_3 » батьками якого вказано « ОСОБА_4 та ОСОБА_5 » місце реєстрації «с. Фурмановка, Баранкульського района, Акмолинськой области» зазаначено мовою оригіналу /а.с.5/.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 04 вересня 1978 року, прізвище, ім`я та по батькові померлого зазначено « ОСОБА_6 » місце реєстрації « ІНФОРМАЦІЯ_5 » зазначено мовою оригіналу /а.с.6/.

Згідно з копією рішення від 12 лютого 2015 року виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, яким було встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

За нормою ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При цьому до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1)докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2)довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3)пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

У постанові Верховного Суду від 22 лютого 2024 року у справі № 953/6430/22 зроблено правовий висновок, що зміст положень частини третьої статті 294 ЦПК України не свідчить, що суд в справах окремого провадження про встановлення факту має повністю замінювати заявника в доказовій діяльності та на власний розсуд визначати та збирати докази.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. В заяві має бути зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується, до заяви має бути приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19/19, від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20.

Такі ж умови, за яких справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду, визначено і Листом ВСУ від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Згідно з цим же документом, при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц.

Отже, існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

Якщо факт, що має юридичне значення, підлягає встановленню в позасудовому порядку, особа має використати такий порядок.

Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку адміністративного судочинства (схожі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 08 листопада 2019 року у справі № 161/853/19, від 18 грудня 2019 року у справі № 370/2598/16-ц, від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21).

Заявник вказує у заяві, що він звертався до Білгород-Дністровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області для отримання дублікату свідоцтва про смерть та свідоцтва про народження та йому було відмовлено у зв`язку з розбіжностями у прізвищі заявника та його батька та рекомендовано звернутися до суду з встановленням юридичного факту, а саме встановлення родинних відносин. За таких обставин, заявником потрібно було надати суду відмову органу та дані про те, що встановлення факту для нього є юридичним наслідком не пов`язаним із спором про право.

Подібні висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 363/5518/21, від 04 травня 2022 року у справі № 372/285/21, зазначено, що заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би факт, що має юридичне значення, але йому в цьому було відмовлено (із зазначенням причин відмови).

Отже, суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Вищевказані обставини, встановлені судом, свідчать про те, що заявник не надав суду жодних доказів того, що Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області відмовив у отриманні дублікату свідоцтва про смерть та свідоцтва про народження, у зв`язку з розбіжностями у прізвищі заявника та його батька та відсутність підтвердження факту родинних відносин між заявником і його батьком, що свідчить про порушення його прав та змушує звертатись до суду за їх захистом - станом на час розгляду цієї справи заявником не доведено факту невизнання чи порушення його прав та необхідності їх захисту в судовому порядку шляхом встановлення факту родинних відносин.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухвалені судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 247, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту родинних відносин - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ірина БРАТКІВ