Провадження № 2/202/3693/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Мариніна О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Жупій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 932/10219/23 за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання незаконними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання незаконними та зобов`язання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 як прокурору відділу прокуратури Дніпропетровської області та його родині після переведення з органів прокуратури Донецької області було надано службове приміщення, двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , яке включено до службових житлових приміщень та закріплено за прокуратурою Дніпропетровської області. На підставі рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 23.04.2019 № 375 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 видано ордер № від 26.04.2019 на вселення до службового жилого приміщення. 31.01.2022 ОСОБА_1 подано заяву на ім?я керівника Прокуратури Дніпропетровської області про виключення службового жилого приміщення з числа службових за результатами розгляду якої прокуратурою Дніпропетровської області схвалено виключення із числа службових квартири АДРЕСА_2 . На підставі рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 28.04.2023 № 13-28/4 29.05.2023 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 видано ордер № на жиле приміщення жилою площею 29,2 кв.м, яке складається з двох кімнат в ізольованій квартирі АДРЕСА_2 .

19.06.2023 позивач звернувся до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради із заявою та пакетом документів на приватизацію (передачу у спільну часткову власність) займаної квартири, однак листом № 3/16-7002 від 06.09.2023 Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради відмовив, посилаючись на відсутність законних підстав для приватизації зазначеної квартири, оскільки її передача у спільну сумісну або спільну часткову власність у рівних частках неможлива.

Позивачі вважають такі дії відповідача незаконними, оскільки житлові чеки ними не було використано в повному обсязі та просять суд зобов?язати Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради здійснити приватизацію квартири безоплатно, в межах залишку неотриманої ними площі та з доплатою вартості надлишку площі.

Представник відповідача скориставшись своїм правом, подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, пославшись на те, що виключення службових квартир проводиться на підставі клопотання Виконавчого комітету Центральної районної ради у м. Дніпрі, це не входить до повноважень Дніпровської міської ради. При переведенні квартир із службових у житлові порушуються інтереси держави щодо збереження фонду службового житла та створюються умови для громадян щодо безпідставного відчуження державного майна.

Крім того, зазначив, що посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржуються, приймати замість нього рішення, давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень. Вважає позов необґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню.

Позивачі подали відповідь на відзив згідно якого зазначили, що виключення службового жилого приміщення з числа службових здійснено за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 та відповідач ставить під сумнів прийняті за результатами його розгляду рішення як Дніпропетровської обласної прокуратури, так виконавчого комітету Дніпровської міської ради, якому він безпосередньо підпорядковується.

Крім того, оспорюване рішення Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про відмову у приватизації житла (квартири) обґрунтоване не недостатньою обґрунтованістю у клопотанні від 31.01.2022 підстав виключення квартири із службового житла, а недостатністю у позивача та членів його сім?ї залишку житлових чеків (залишок на кожного складає 1,20 грн замість необхідних 5,64 грн.).

Позивачі надали заяву про розгляд справи без їх участі, в якій позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, заяв чи то клопотань про розгляд справи у його відсутність або перенесення розгляду не надав.

За таких обставин, суд ухвалив розглянути справу за відсутності позивача і відповідача, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

10 жовтня 2014 року позивача ОСОБА_1 було призначено виконуючим обов?язки прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами податкової міліції управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадження прокуратури Дніпропетровської області в порядку переведення з органів прокуратури Донецької області (з 23.10.2014 призначено на посаду прокурор даного відділу).

З жовтня 2014 року позивач разом з родиною переїхав до міста Дніпро та мають статус внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно ч. 6 ст. 49 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції на момент призначення позивача на посаду до прокуратури Дніпропетровської області) прокурори і слідчі прокуратури, призначені на роботу в іншу місцевість, протягом шести місяців забезпечуються виконавчими комітетами місцевих Рад за місцем проходження служби благоустроєним жилим приміщенням у позачерговому порядку.

Згідно протоколу № 12 від 18.12.2018 Житлово-побутовою комісією Прокуратури Дніпропетровської області прийнято рішення про надання службових приміщень, у тому числі родині позивача ОСОБА_1 двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 1109 від 20.11.2018 квартиру за адресою: АДРЕСА_3 включено до службових житлових приміщень та закріплено за прокуратурою Дніпропетровської області.

На підставі рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 23.04.2019

№ 375 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 видано ордер № від 26.04.2019 на вселення до службового жилого приміщення - двокімнатної квартири АДРЕСА_2 , де з 21.05.2019 ними було зареєстровано місце проживання.

31.01.2022 ОСОБА_1 подано заяву на ім?я керівника Прокуратури Дніпропетровської області про виключення службового жилого приміщення з числа службових за результатами розгляду якої прокуратурою Дніпропетровської області схвалено виключення із числа службових квартири АДРЕСА_2 .

На підставі рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 28.04.2023

№ 13-28/4 29.05.2023 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 видано ордер № на жиле приміщення жилою площею 29,2 кв.м, яке складається з двох кімнат в ізольованій квартирі АДРЕСА_2 .

19.06.2023 позивач звернувся до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради із заявою та по АДРЕСА_4 із пакетом документів на приватизацію (передачу у спільну часткову власність) квартири, однак листом № 3/16-7002 від 06.09.2023 Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради відмовив, посилаючись на відсутність законних підстав для приватизації зазначеної квартири, оскільки її передача у спільну сумісну або спільну часткову власність у рівних частках неможлива.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтею 345 Цивільного кодексу України закріплено право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального

майна у порядку, встановленому законом.

Статтею 9 Житлового кодексу України встановлено, що до житлових прав громадян відноситься право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Відповідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" визначено, що до об?єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , належить до об?єктів приватизації та не входить до переліку тих об?єктів, які не підлягають приватизації.

Статтею 3 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" встановлено, що приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир ( будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 кв.м. загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 кв.м. на сім`ю.

Відповідно ст.5 якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статі цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім?ї безоплатно.

Якщо загальна площа квартири (будинку) перевищує площу, яку має право отримати сім`я наймача безоплатно, наймач здійснює доплату цінними паперами, одержаними для приватизації державних підприємств чи землі, а у разі їх відсутності - грошима. Сума доплат визначається добутком розміру надлишкової загальної площі на вартість одного квадратного метра.

Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Частиною 10 ст. 8 Закону, органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Рішення Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради обґрунтоване тим, що за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за родиною позивача ОСОБА_1 зареєстроване право власності за адресою: АДРЕСА_5 ; кожним за зазначеною адресою використано житлових чеків на 3,00 грн. і залишок на кожного складає 1,20 грн.

Згідно Рішення Конституційного Суду № 15-рп/2010 від 10.06.2010 в аспекті конституційного звернення положення пункту 5 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19 червня 1992 року N 2482-XII згідно з яким кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз, необхідно розуміти так, що право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо:

- громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю;

- у власність наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу однієї квартири (будинку), що перевищує встановлену санітарну норму, з оплатою вартості надлишкової загальної площі приватизованого житла;

- у власність наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу житла, меншу ніж встановлена санітарна норма, а залишок житлового чека використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду;

- весь житловий чек використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду.

Приватизація загальної площі в кількох квартирах (будинках) державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чека не є повторною.

Як встановлено судом при приватизації у 2014 році двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 52.95 кв.м, у складі сім?ї з трьох осіб позивачем використано право на приватизацію в обсязі 17,65 (52,95/3) кв.м при нормі 24,3 (21 + 10/3) кв.м, у зв?язку з чим, кожним із членів сім?ї за вказаною адресою використано житлових чеків на 3,00 грн і залишок на кожного складає 1,20 грн., про що зазначив і Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради в оскаржуваному рішенні.

Таким чином, зважаючи що позивачами не повністю використано житлові чеки для приватизації житла у державному житловому фонді, залишок житлового чека не використано для приватизації, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають право на приватизацію займаної квартири за адресою: АДРЕСА_3 у межах залишку неотриманої ними площі (житлового чеку) безоплатно, а в решті - із доплатою.

Вищевикладене приводить суд до висновку, що позовні вимоги законні і обґрунтовані, і підлягають задоволенню.

Позицію відповідача з приводу порушення порядку виключення службового жилого приміщення з числа службових, суд не приймає, оскільки рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 13-28/4 від 28.04.2024 не оскаржувалося, є чинним, виконувалось самим відповідачем шляхом підготовки ордеру на дане жиле приміщення та його суть не є предметом судового розгляду.

Відповідно Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", керуючись ст. ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати неправомірним рішення Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, оформлене листом № 3/16-7002 від 06.09.2023 про відмову ОСОБА_1 та членам його сім`ї у приватизації житла (квартири) за адресою: АДРЕСА_3 .

Зобов`язати Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради здійснити приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) безоплатно в межах залишку неотриманої ними площі та з оплатою вартості надлишкової загальної площі приватизованого житла.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 11 вересня 2024 року.

Суддя О. В. Маринін