справа № 278/2126/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Євгена Татуйка, за участю секретаря Анни Кривенької, розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

Направленим позовом заявниця просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання. У обґрунтування заявленого суду повідомлено наступне. Спільна дитина сторін продовжує навчання і у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має змогу сплачувати, однак не виконує цього.

Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та у відсутність фіксації його перебігу. Підстав для зміни такого порядку судом не встановлено. Посилання представника відповідача на необхідність розгляду судового спору з викликом учасників, судом вважається голослівним, а заява з даного приводу такою, яка не може бути задоволена судом, оскільки не наведено доводів, які унеможливлюють, або ускладнюють розгляд даної справи у здійснюваному порядку. Лише бажання відповідача та або його представника виступити у судовому засіданні з метою оголошення змісту вже викладеного у заявах по суті справи не є раціональним використанням процесуального часу для вирішення даного спору. Більше того, наявний воєнний стан і чисельні зриви судових засідань у справах, які розглядаються з викликом учасників через повітряні тривоги, а також неможливість вирішення спору через зайнятість у інших, зокрема кримінальних справах, на переконання суду, суттєво затягне вирішення заявленого спору, що не відповідає, як завданням цивільного судочинства загалом, так і меті спрощеного позовного провадження безпосередньо.

Відповідач заперечував задоволення позову. Свою позицію грунтував на тому, що дитина не потребує матеріального забезпечення у зв`язку із продовженням навчання.

Дослідивши надані матеріали, судом установлено наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 батьками якого є сторони у справі.

4 грудня 2009 року судом ухвалено рішення про розірвання шлюбу між сторонами і визначення місця проживання згадуваної дитини разом з матір`ю.

25 липня 2023 року між Національною академією Державної прикордонної служби і ОСОБА_3 укладений контракт про проходження військової служби (навчання) з усіма видами забезпечення. Також ОСОБА_3 у навчальному закладі отримує стипендію у розмірі 2726,90 гривень, зокрема за березень 2024 року.

Позивачка у справі є громадянкою України має зареєстроване місце проживання і до складу її родини входять чоловік та двоє синів у тому числі спільний з відповідачем.

Відповідач також є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, отримував номер платника податків й проходить військову службу за призовом з 18 лютого 2024 року.

Інші матеріали надані позивачкою про рух коштів картковими рахунками, видаткова накладна на ноутбук, інформація про участь сина сторін у робочій групі, футбольній команді, судом досліджені, однак за відсутності будь-якого значення для встановлення фактичних обставин справи у межах заявлених та розглядуваних позовних вимог судом не аналізуються та при прийнятті рішення до уваги не приймаються.

Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року).

Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції про права дитини).

Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (частини перша та друга статті 27 Конвенції про права дитини).

Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ст. 199 СК України).

Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності з положеннями законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Суд не вважає наявними підстави для стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Так, судом установлено, що дійсно син вступив у навчальний заклад, однак на безкоштовній основі. Більше того, син сторін перебуває на повному державному утриманні разом із сплатою стипендії. Інших витрат пов`язаних із навчанням позивачкою не наведено, а отже відсутні підстави передбачені законом для стягнення таких аліментів.

Наведені позивачкою і здійснювані нею витрати може бути кваліфіковано, як додаткові витрати. Однак, вимог з приводу даного предмету позову не заявлено і судом, відповідно, не вирішується.

Результати вирішення спору не дають підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат. Витрати відповідача перед судом не декларувались. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлене 11 вересня 2024 року.

Суддя Євген Татуйко