Справа № 486/967/22
Провадження № 2/486/32/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м.Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі головуючого судді Далматової Г.А., при скеретарі Маляновій А.А., розглянувши справу за позовом керівника Вознесенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області; Южноукраїнської міської ради Миколаївської області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої незаконним звільненням працівника,

учасники справи: прокурор Руденко О.В.,

позивачі виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради Миколаївської області; Южноукраїнська міська рада Миколаївської області

відповідач ОСОБА_1 ,

представник відповідача ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Южноукраїнського міського суду Миколаївської області перебуває цивільна справа за позовом керівника Вознесенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області; Южноукраїнської міської ради Миколаївської області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої незаконним звільненням працівника.

Головуючим заявлено самовідвід з наступних підстав. Так, в засобах масової інформації з літа 2024 року активно обговорюється, що судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Волощук О.О. начебто виділяється житло за активним сприянням Южноукраїнського міського голови Онуфрієнка В.В., нібито у сумнівний спосіб. Внаслідок цього в тому числі, мені, в іншій справі вже заявлявся відвод.

Статтею 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 року) у справі «Білуха проти України» від 28 жовтня 1998 року та інші, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Щодо суб`єктивної складової упередженості, акцентую, що такої не маю, та допускаю, що поширена у засобах масової інформації, в тому числі на місцевих інформаційних каналах, інформація може бути не достовірною та штучно створеною.

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Також, згідно пункту 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановлені судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Головуючий усвідомлює тривалість розгляду справи, та обсяг вже досліджених доказів, але наголошує на тому, що підстави для самовідводу виникли лише влітку 2024 року.

За викладеного, зважаючи на розголос, який набула начебто спроба виділення житла судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області за допомогою ОСОБА_1 , нібито у невірний спосіб, головуючий у справі вважає, що самовідвід підлягає задоволенню, щоб уникнути сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді.

Керуючись ст. 36, 39, 40,360 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заявити самовідвід у цивільній справі за позовом керівника Вознесенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області; Южноукраїнської міської ради Миколаївської області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої незаконним звільненням працівника.

Цивільну справу №486/967/22 за позовом керівника Вознесенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області; Южноукраїнської міської ради Миколаївської області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої незаконним звільненням працівника, передати до канцелярії Южноукраїнського міського суду Миколаївської області для визначення судді у розгляді справи в порядку ч.3 ст. 14, ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г. А. Далматова