КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Ларіонова Н.М.
Єдиний унікальний номер справи № 755/1750/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів: Поліщук Н.В., Соколової В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 червня 2024 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року позивач ТОВ «УкрКредит Фінанс» звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 13 липня 2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1066-5508.

Згідно умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 5 000,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день.

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит, відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідачка, всупереч умовам кредитного договору, порушила взяті на себе зобов`язання, не повернула в повному обсязі кредитні кошти позивачу, а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем навіть після спливу строку, встановленого в договорі.

Так, станом на 05 січня 2024 року, загальний розмір заборгованості відповідачки складає 49 650,00 грн., що складається з простроченої заборгованість за кредитом - 5 000,00 гривень, простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 44 650,00 грн.

Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 25 червня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УкрКредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1066-5508 від 13 липня 2022 року в розмірі 5 000,00 грн. (п`ять тисяч грн. 00 коп.)

У задоволенні позовних вимог ТОВ «УкрКредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення відсотків відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп).

Рішення суду мотивоване тим, що встановлення сторонами договору розміру відсотків за несвоєчасно виконані зобов'язання за кожен день прострочки, що в результаті становить 44 650,00 грн., є несправедливим у розумінні статті 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов'язань за кредитним договором, адже тіло кредиту становить лише 5 000 грн.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач ТОВ «Укр кредит фінанс», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 червня 2024 року і ухвалити нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр кредит фінанс» загальну суму заборгованості у загальному розмірі 25 000 грн. Судові витрати стягнути з відповідачки в повному обсязі.

Вказує, що вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спвльною згодою.

Більше того, ніяких штрафних санкцій відповідачці за прострочення виконання грошового зобов'язання за договором не нараховувались.

Занчає, що в результаті неправильного застосування норм матеріального права суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зробив хибний висновок , що нараховані позивачем відсотки за користування кредитом є несправиедливими та не відповідають вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача у встановленому порядку до суду не надходив.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України (у редакції на дату подання апеляційної скарги) апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 25 000грн.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 липня 2022 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1066-5508.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію».

Згідно ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Так, на виконання зазначених вимог, ОСОБА_1 було надано одноразовий ідентифікатор А637, для підписання кредитного договору 1066-5508 від 13 липня 2022 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Згідно умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту -5 000,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; заявлений строк - 14 днів; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день.

ТОВ «Укр кредит фінанс»виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору. Даний факт стверджується довідками про перерахування кредитних коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Однак в порушення зазначених вище норм закону та умов кредитного договору відповідачка ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, та допустила заборгованість, яка згідно розрахунку банку, станом на 05 січня 2024 року, загальний розмір заборгованості відповідача складає 49 650,00 грн., що складається з простроченої заборгованість за кредитом - 5 000,00 гривень, простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 44 650,00 грн.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що сума заборгованості за нарраховними відсотками непропорційно завищено і є несправедливою у розумінні статті 18 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Разом з цим, суд не врахував, що позивачем було застосовано до відповідачки програму лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр кредит фінанс», а саме часткового списання заборгованості відповідачці за нарахованими відсотками у сумі 24 650,00 грн за умови погашення відповідачкою решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 25 000 грн.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками, оскільки суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.263-264 ЦПК України в достатньому обсязі не визначився із характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню до них.

Відповідно до положень ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628,629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду ( ч.1 ст.638 ЦК України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст.638 ЦК України).

За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч.3).

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст.3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону).

Згідно із ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст.12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня2021 року у справі № 234/7159/20.

Судом встановлено, що 13 липня 2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1066-5508.

Згідно умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 5 000,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день.

На підтвердження фактичного переказу коштів позивачем до позову додано копію довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» від 13 липня 2022 року про переказ коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1 та лист АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору №1066-5508 від 13 липня 2022 року, яким підтверджується проведення 13 липня 2022 року платежу у розмірі 5000 грн на на картковий рахунок № НОМЕР_2 .

Відповідачка отримала кредитні кошти на власний кратковий рахунок та не повернула їх у встановлений договором строк.

Так, станом на 05 січня 2024 року, загальний розмір заборгованості відповідачки складає 49 650,00 грн., що складається з простроченої заборгованість за кредитом - 5 000,00 гривень, простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 44 650,00 грн.

Розрахунок заборгованості містить розмір відсоткової ставки, суми нарахувань за кожний окремий проміжок часу, у тому числі окремо по відсотках, тілу кредиту, суму нарахувань по кожному з видів зобов`язань.

В подальшому, позивачем було застосовано до відповідачки програму лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр кредит фінанс», а саме часткового списання заборгованості відповідачці за нарахованими відсотками у сумі 24 650,00 грн за умови погашення відповідачкою решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 25 000 грн.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Надані позивачем докази відповідачка не спростувала, будучи обізнананою про розгляд справи та заявлені до неї вимоги.

З огляду на вимоги закону та встановлені у справі обставини, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги і стягнути на користь позивача борг за кредитом.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідно до ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач включив у договір із споживачем умови, які є несправедливими щодо нарахувань відсотків, оскільки позивач помилково ототожнює проценти за користування кредитом, що регулюються ст.ст. 1048,1056-1 ЦК України та нараховуються протягом строку договору та компенсацію (штраф, пеня) за невиконання зобов`язання за договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості, позивач не нараховував штраф та пеню за не виконання зобов`язання відповідачем.

Суд також звертає увагу, що включення у договори із споживачем умов, які є несправедливими, є підставою для визнання таких умов недійсними. Проте, відповідачка не оспорювала укладений між ним та позивачем договір та з позовом про визнання його недійсним в цілому або в його частині до суду не зверталась.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачка не виконала своїх зобов`язань перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс», що призвело до порушення прав останнього.

При вирішенні даного спору суд першої інстанції мав виходити із положень ст.ст. 1048, 1056-1 ЦК України.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку із скасуванням судовго рішення і задоволенням позову відповідно до ст.141, п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України, апеляційний суд покладає на відповідачку витрати позивача по оплаті судового збору за подачу позову та апеляційної скарги у розмірі 6056 (2422,40 + 3633,60) грн.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «УкрКредит Фінанс» задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 червня 2024 року скасувати, ухвалити по справі нове судове рішення.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 25 000 (двадцять п'ять тисяч) гривень, з яких: 5 000 (п'ять тисяч) гривень - прострочена заборгованість за кредитом, 20 000 (двадцять тисяч) гривень - прострочена заборгованість за нарахованими відсоткамита судові витрати у розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Реквізити сторін:

Товариство з обмеженою відповідальністю, ; місцезнаходження: б-р Лесі Українки, 26, офіс 407, м. Київ, 01133;

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: М.В. Мережко

Судді: Н.В. Поліщук

В.В. Соколова