Справа № 372/4078/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рабуна Р.О.,

за участю секретаря Редька Н.Н.,

заявника ОСОБА_1

представника заявника адвоката Кулініченка Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

23.07.2024 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Обухівського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області. У якій просив суд встановити факт, що ОСОБА_1 працював в колгоспі «Правда» с. Біївці Богуславського району Київської області з 10 листопада 1988 року по 23 лютого 1990 року та з 13 липня 1990 року по 27 липня 1992 року.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що 12 листопада 1985 року ІНФОРМАЦІЯ_1 був призваний на військову службу, яку проходив в Республіці Афганістан, у зв`язку з чим отримав посвідчення «Учасника бойових дій».

25 грудня 1987 року був звільненій з строкової військової служби та зобов`язаний був стати на облік в Богуславському районному військовому комісаріаті 05 січня 1988 року. 10 лютого 1988 року став на військовий облік за місцем свого проживання в Більковецькій сільській раді Обухівського району Київської області.

10 листопада 1988 року був прийнятий в члени колгоспу «Правда» с. Біївці, Обухівського району, Київської області. 23 лютого 1990 року був виведений з членів вищевказаного колгоспу за власним бажанням та 25 лютого 1990 року працевлаштувався на інше підприємство.

12 липня 1990 року звільнився з даного підприємства та знову був прийнятий в члени колгоспу «Правда» с. Біївці, Обухівського району, Київської області. 27 липня 1992 року був виведений з членів колгоспу за власним бажанням та почав працювати на інших підприємствах.

На початку війни був призваний на військову службу і проходив її до 31 травня 2023 року після чого був знятий з військового обліку за станом здоров`я.

Будучи учасником бойових дій заявник вирішив отримати пенсію достроково у зв`язку з чим звернувся до заінтересованої особи.

Однак, заінтересована особа своїм рішенням від 22 квітня 2024 року відмовили заявнику у призначенні пенсії, так як в нього відсутнє підтвердження роботи в колгоспі, а саме трудова книжка виписана пізніше чим він почав працювати, а тому роз`яснили йому право звернення до суду для встановлення факту роботи.

Отримавши відмову заявник звертався до правонаступників колгоспу «Правди», але вони повідомили, що надати підтверджуючі документи про нарахування заробітної плати та відповідні накази не можуть, так як вони не збереглися, що вказує на правомірність звернення до суду заявником.

25.07.2024 року ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків.

02.08.2024 року ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд.

19.08.2024 року представник заінтересованої особи подала до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить прийняти рішення згідно чинного законодавства України.

27.08.2024 року судове засідання було відкладено за клопотання представника заявника ОСОБА_2 , у зв`язку з його перебуванням за межами Київської області.

Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні 09.09.2024 року заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_2 у судовому засіданні 09.09.2024 року заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Інші сторони до судового засідання не з`явилися.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали по справі, та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 5 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, не визнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної у позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився в м. Джезказчан Карагандинської області, що підтверджується копією паспорта, серії НОМЕР_1 .

Згідно записів у трудовій книжці, серії НОМЕР_2 , 10.11.1988 року ОСОБА_1 був прийнятий в члени колгоспу «Правда» с.Біївці, Богуславського району, Київської області, що підтверджується копією трудової книжки (запис № 1 трудової книжки) та довідкою № 7 від 12.04.2024 року.

23.02.1990 року ОСОБА_1 був виведений з членів колгоспу «Правда» с. Біївці за власним бажанням (запис № 2 трудової книжки).

25.02.1990 року був прийнятий на роботу «cьемщиком - укладчиком» (запис № 3 трудової книжки) .

12.07.1990 року був звільнений з роботи за власним бажанням (запис № 4 трудової книжки).

13.07.1990 року був прийнятий в члени колгоспу «Правда» с. Біївці, Богуславського району, Київської області, що підтверджується копією трудової книжки (запис № 5 трудової книжки) та довідкою № 7 від 12.04.2024 року.

27.07.1992 року ОСОБА_1 був виведений з членів колгоспу «Правда» с.Біївці, Богуславського району, Київської області за власним бажанням (запис № 6 трудової книжки).

24.02.2022 року був призваний на військову службу в Збройні Сили України, на підставі в/кв НУ № 9641355.

На підтвердження факту роботи у колгоспі «Правда» с.Біївці Богуславського району Київської області, заявник надав копію трудової книжки та довідку № 7 від 12.04.2024 року.

Однак, при зверненні заявника до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою на призначення дострокової пенсії, йому було відмовлено, так як до страхового стажу не зараховано періоди згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 : з 25.02.1990 року по 12.07.1990 року, оскільки дата заповнення трудової книжки 25.07.1992 року період роботи передує даті заповнення, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Мін`юсту України, Мінпраці України, Міністерства соціального захисту України № 58 від 29.07.1993 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 (до цього Порядок, затверджений постановою Держкомітету СРСР з праці та соціальних питань № 162 від 20.06.1974 року); - робота в колгоспі з 10.11.1988 року по 23.02.1990 року, з 13.07.1990 року по 27.07.1992 року, оскільки в довідці від 12.04.2024 року № 7 відсутня інформація про встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві.

У зв`язку з допущеними помилками останній не має можливості реалізувати своє право на призначення пенсії.

Крім того, в судовому засіданні 09.09.2024 були допитані свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що працював разом із заявником у колгоспі «Правда» с. Біївці, на початку 2000-х колгосп було ліквідовано.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що працював разом із заявником у колгоспі «Правда» с. Біївці, заявник влаштувався на роботу після служби в армії.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, є двоюрідним братом ОСОБА_1 , показав, що працював разом із заявником у колгоспі «Правда» с. Біївці.

Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п.26 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Згідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

А як зазначено в пунктах 2.6. 2.9. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 за №110, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. У разі необхідності власник або уповноважений ним орган видає працівникам на їх прохання завірені виписки з трудових книжок відомостей про роботу.

Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності організацією, якій було підпорядковане підприємство, а вищестоящою в разі його відсутності облархівом, держархівом м.Києва, м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму. Держархівом Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.

В правовій позиції викладеній Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Таким чином, заявник не може нести відповідальність за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто нею, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

А як зазначено в ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

А тому, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працював: з 10 листопада 1988 року по 23 лютого 1990 року; з 13 липня 1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 в колгоспі «Правда» с. Біївці Богуславського району Київської області.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 2, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , працював в колгоспі «Правда» с. Біївці Богуславського району Київської області з 10 листопада 1988 року по 23 лютого 1990 року та з 13 липня 1990 року по 27 липня 1992 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 11 вересня 2024 року.

Суддя Р.О. Рабчун