Провадження № 2-з/761/532/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Фролова І.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Смов Ігор Віталійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Смов Ігор Віталійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У своїй заяві ОСОБА_1 просить суд зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смов Ігорем Віталійовичем 18.06.2024 року зареєстрований у реєстрі за № 1185 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого міста Києва Мельниченка Костянтина Павловича за виконавчим провадженням № НОМЕР_1.

Заява вмотивована тим, що ОСОБА_3 було подано до Баришівського районного суду Київської області позовну заяву до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Смов Ігор Віталійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 01.08.2024 було вирішено передати матеріали цивільної справи до Шевченківського районного суду м. Києва для розгляду за підсудністю. Заявник стверджує, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості захисту прав позивача. Одночасно з цим зазначив, про існування загрози реального виконання оскаржуваного виконавчого напису до набрання законної сили судовим рішенням.

Згідно положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви та додані до неї матеріали, матеріали цивільної справи, дійшов до наступного висновку.

Згідно положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно положень п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Вказане означає, що застосування відповідного заходу забезпечення позову має бути належним чином вмотивовано та підтверджено відповідними доказами.

Суд вважає подану заяву про забезпечення позову не підтверджену жодними належними та допустимими доказами, оскільки заявником не надано жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у заяві про забезпечення позову, зокрема не надано доказів наявності фактичних обставин, якими заявник обґрунтовує необхідність забезпечення позову та доказів порушення його прав:

- не надано доказів існування оскаржуваного виконавчого напису;

- не надано доказів на підтвердження існування виконавчого провадження щодо виконання оскаржуваного виконавчого напису.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що заявником не надано жодних належних та допустимих доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 81, 149-153 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Смов Ігор Віталійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Суддя: