Справа № 276/1874/24
Провадження по справі №2/276/662/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського А.М.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік- ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщину після померлого вона прийняла, так як проживала та була зареєстрована разом з ним на вказаною адресою. Звернувшись до приватного нотаріуса для оформлення права на спадщину після смерті свого чоловіка отримала відмову, у зв`язку з відсутністю правовстановлючого документу на будинок.

Позивач просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 15 серпня 2024 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання.

Представник позивача до суду подав заяву, де просить справу розглянути без його участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача, Хорошівської селищної ради, в судове засідання не з`явився, селищний голова подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради за наявними документами, зазначив що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу.

Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.сп.9).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Краївщина Володарсько-Волинського району Житомирської області ( а.сп.8).

Технічний паспорт на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 від 01.03.2024 року виданий на ім`я ОСОБА_1 ( а.сп.16-18).

Згідно висновку про вартість майна виданої ФОП ОСОБА_3 ринкова вартість майна житлового будинку становить 42037 (сорок дві тисячі тридцять сім) гривень ( а.сп.19-29) .

Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д від 23.05.2024 року, ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом щодо майна ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , так як не було подано оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно-житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та рекомендовано звернутись з позовом до суду ( а.сп. 11).

Згідно довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №64 від 14.06.2024 року право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Як слідує із довідки Хорошівської селищної ради №212 від 07.08.2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 про те, що на день смерті чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживали разом з ним і вели спільне господарство ( а.сп.15).

Згідно довідки Хорошівської селищної ради №89 від 28.03.2024 року, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 згідно запису погосподарської книги №3 особовий рахунок № НОМЕР_3 Краївщинської сільської ради за 1996-2000 роки, рахується за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.сп.14).

Із Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №77074376 від 23.05.2024 року слідує, що до майна ОСОБА_2 заведено спадкову справу номер у нотаріуса 73/2024 ( а.с.12).

Згідно листа приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. №207 від 10.06.2024 року слідує, що станом на 10.06.2024 року згідно спадкової справи №73/2017 заведеної 23 травня 2024 року щодо майна спадкодавця ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за матеріалами спадкової справи, яка фактично прийняла спадщину шляхом розпорядження особистими речами померлого ( а.сп.10).

Згідно пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року) цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини.

Таким чином, оскільки на час смерті спадкодавця - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , діяв Цивільний Кодекс УРСР (в редакції 1963 року), то судом при вирішенні частини даного спору, застосовуються його відповідні положення.

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Статтями 529, 530 ЦК УРСР в редакції 1963 року, передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкодавець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Із ст.1220 ЦК України слідує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 вступила в управління та володіння спадковим майном. Проте, позивач, як спадкоємець за законом, через відсутність правовстановлюючого документу на нерухоме майно, не може реалізувати своє право на спадкування після померлого чоловіка.

Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.

Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відсутність належним чином оформлених майнових прав за спадкодавцем, та як наслідок, неможливість їх успадкування має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України), є саме визнання права власності на спірне нерухоме майно за позивачем в порядку спадкування за законом.

Як спадкоємець, що прийняв спадщину, позивач має право на оформлення спадкових прав, тому, з урахуванням також визнання відповідачем позову у повному обсязі, позовні вимоги підлягають до задоволення, порушене право позивача підлягає судовому захисту. Визнання права власності за позивачем на нерухоме майно буде відповідати принципу пропорційності в питанні захисту права власності позивача, як спадкоємця.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: Хорошівська селищна рада Житомирського району Житомирської області, адреса місцязнаходження: смт. Хорошів, вул. Героїв України, 13, Хорошівський район, Житомирська область; .

Суддя А.М. Збаражський