Справа № 203/4508/24
УХВАЛА

12 вересня 2024 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду надійшла вищезазначена заява.

Частиною 3 ст.294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Статтею 315 ЦПК України встановлено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які розглядаються в порядку окремого провадження.

Частиною 1 ст.316 ЦПК України передбачено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Суд враховує, що терміни «місце проживання (перебування, знаходження)» чинне законодавство пов`язує саме з зареєстрованим у встановленому Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» порядку проживанням особи, а не за її фактичним перебуванням.

Звертаючись до суду з даною заявою, заявниця вказала зареєстрованим місцем свого проживання адресу: АДРЕСА_1 , що узгоджується із відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру.

Місцем свого проживання заявниця вказала адресу: АДРЕСА_2 , на підтвердження чого надала копію договору оренди цього житла від 26.07.2023 року.

Поряд з цим, суд враховує, що згідно п.2.1 договору оренди строк його дії становив до 26.01.2024 року та доказів його пролонгації до заяви не долучено.

Крім того, суд приймає до уваги, що місцем проживання (перебування) заявника в даному випадку являється зареєстроване у встановленому законом порядку місце його проживання, що кореспондується з положеннями ст.29 ЦК України та Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Договір оренди житла не є документом, що офіційно підтверджує зареєстроване місце проживання чи перебування особи. Сама по собі наявність договору оренди не може свідчити, що вказана у договорі адреса є зареєстрованим місцем перебування заявника. Заявником не надано належних та допустимих доказів проходження передбаченої Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», а також Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №265 від 07.02.2022 року процедури реєстрації місця перебування.

Інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Інтерпретація суті конструкції «суд, встановлений законом» викладена Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України». Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію «суд, встановлений законом»: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище вбачається, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч.1 ст.6 Конвенції).

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч.1 ст.378 ЦПК України).

Отже, при відсутності зареєстрованого місця перебування заявниці у Центральному (раніше Кіровському) районі м.Дніпра, вищевказана заява є не підсудною Кіровському районному суду м.Дніпропетровська.

Згідно п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до розпорядження голови Верховного суду №49/0/9-22 від 14.09.2022 року територіальна підсудність справ Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області була визначена за Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя.

Таким чином, справа відповідно до ч.9 ст.10, п.1 ч.1, ч.3 ст.31, ч.1 ст.316 ЦПК України підлягає передачі на розгляд за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,31,258-260,294,315,316 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу, передати на розгляд за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскарження учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя С.Ю.Казак