Провадження №2/592/587/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Катрич О.М.,

за участю секретаря судового засідання Дядечко Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньотранспортною пригодою,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із позовом, який мотивує тим, що постановою Ковпаківського районного суду м. Суми по справі № 592/7356/23 від 27.06.2023 ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Порушення полягало у тому, що 20.05.2023 о 15:10 в м. Суми на перехресті вулиць Іллінська - С.БанДери водій ОСОБА_3 , керуючи т/3 MITSUBISHI LANCER н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, була неуважна, не надала переваги в русі т/з MAZDA н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення, внаслідок чого відбулося пошкодження обох т/з з матеріальними збитками. Постанова набрала законної сили 10.07.2023.

Т/з MAZDA н.з. НОМЕР_2 належить позивачу згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 від 24.09.2020.

Згідно Висновку експерта № 012/2023 від 09.06.2023 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля MAZDA 3, 2016 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , кузов номер: НОМЕР_4 , внаслідок пригоди, що сталася 20.05.2023 року, у відповідності до вимог п. 8.2, а) Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року (в редакції наказів Міністерств юстиції України та Фонду державного майна України № 1335/5/1159 від 24.07.2009 року та № 3207/5/1033 від 21.10.2019 року), визначається рівною ринковій вартості колісного транспортного засобу і складає: 415280 грн.

Позивачем було понесено витрати на послуги по визначенню вартості матеріального збитку, причиненого автомобілю MAZDA 3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 3823,68 грн.

Власник автомобіля MAZDA н.з. НОМЕР_2 - позивач, отримав виплату від страхової компанії відповідача 10.07.2023 в розмірі 160000,00 грн.

Для покриття збитків позивач продав залишки т/з MAZDA н.з. НОМЕР_2 згідно договору купівлі - продажу транспортного засобу № 5946/2023/4127026 від 27.10.2023 за 150000,00 грн.

Отже, враховуючи положення ст. 1194 ЦК України, сума матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу, як власнику автомобіля MAZDA, реєстраційний номер: НОМЕР_2 становить:415280,00 грн - 160000,00 грн - 150000,00 = 105280,00 грн.

Просить суд стягнути з відповідача на його користь позивача 109103, 68 грн., що входить сума матеріальних збитків в розмірі 105280 грн. та 3823 грн.68 коп. витрат за послуги експерта, а також судовий збір.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримав і просить їх задовольнити.

Представник відповідача-адвокат Маховик Р.В. надав суду відзив, який підтримав у судовому засіданні, та в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. 00 коп., вказуючи, що заявляючи вимоги про відшкодування шкоди у розмірі 105280,00 грн., позивач виходив з того, що вартість ремонту автомобіля перевищує його вартість до ДТП, що у свою чергу свідчить, що автомобіль є фізично знищеним.

Згідно ст.30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач має право на відшкодування шкоди у вигляді різниці між вартістю автомобіля до та після ДТП за вирахуванням сплаченого йому страхового відшкодування.

У справі відсутні будь-які відомості про вартість належного позивачу автомобіля після ДТП (або його залишків), що є необхідним, для визначення розміру відшкодування. Відсутність наведених відомостей (доказів) унеможливлює виснувати про обґрунтованість чи необґрунтованість зазначеного позивачем розміру майнової шкоди. Більш того, сам Висновок експерта № 012/2023 від 09.06.2023 щодо визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, є неналежним та недопустимим доказом, оскільки в ньому не зазначено, що його виконано для суду, всупереч правовій позиції, викладеній у Постанові Великої Палати Верховного Суд) від 22.11.2023 по справі №712/4126/22, згідно якого у випадку подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. (а.с.20-22)

Відповідь на відзив на адресу суду не надходила. Однак у судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 зазначив, що відсутня методика для визначення залишків т.з., а сторони під час укладення договору купівлі-продажу керувалися цінами ринку і коли продавали автомобіль, то його не ремонтували.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов

не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно постани Ковпаківського районного суду м. Суми по справі № 592/7356/23 від 27.06.2023 ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Порушення полягало у тому, що 20.05.2023 о 15:10 в м. Суми на перехресті вулиць Іллінська - С.БанДери водій ОСОБА_3 , керуючи т/3 MITSUBISHI LANCER н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, була неуважна, не надала переваги в русі т/з MAZDA н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення, внаслідок чого відбулося пошкодження обох т/з з матеріальними збитками. Постанова набрала законної сили 10.07.2023. (а.с.4) Т/з MAZDA н.з. НОМЕР_2 належить позивачу згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 від 24.09.2020. (а.с.83)

Власник автомобіля MAZDA н.з. НОМЕР_2 - позивач, отримав виплату від страхової компанії відповідача 10.07.2023 в розмірі 160000,00 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку ОСОБА_2 (а.с.5) Ці обставини ніким не оспорюються.

У силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи справу, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Отже наявність вини у діях відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди у даному випадку встановлена і не підлягає доказуванню.

За приписами частини першої, пункту 9 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Як убачається із копії договору купівлі - продажу транспортного засобу № 5946/2023/4127026 від 27.10.2023 ОСОБА_2 продав т/з MAZDA н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 за 150000,00 грн., і така ціна була визначена між продавцем та покупцем за домовленістю. (п.3 п.п.3.1) (а.с.6)

Згідно Висновку експерта № 012/2023 від 09.06.2023 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля MAZDA 3, 2016 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , кузов номер: НОМЕР_4 , внаслідок пригоди, що сталася 20.05.2023 року, у відповідності до вимог п. 8.2, а) Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року (в редакції наказів Міністерств юстиції України та Фонду державного майна України № 1335/5/1159 від 24.07.2009 року та № 3207/5/1033 від 21.10.2019 року), визначається рівною ринковій вартості колісного транспортного засобу і складає: 415280 грн. (а.с. 29-96) На а.с. 29 судовим експертом автотоварознавцем Сітало Є.В. вказано, що висновок складений для подачі до суду і експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за ст. 384 КПК України, про що розписався.

Позивачем було понесено витрати на послуги по визначенню вартості матеріального збитку, причиненого автомобілю MAZDA 3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди згідно договору від 22.05.2023 № 012/2023 у сумі 3823,68 грн. (а.с.7)

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Згідно з пунктом 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт

є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним.

Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно

з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Отже, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. (Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі № 752/13375/19, від 09 лютого 2023 справа № 369/7115/20)

Частиною 1,2 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.ст. 76- 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що вартість ремонту пошкодженого автомобіля т/з MAZDA н.з. НОМЕР_2 перевищує вартість цього автомобіля до ДТП, про що і зазначив експерт у своєму висновку на а.с. 39.

Разом з тим позивач не надав суду належних та допустимих доказів вартості автомобіля після ДТП. Також позивач не подав до суду належних та допустимих доказів, в якому стані автомобіль був відчужений на користь ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу від 27 жовтня 2023 року (пошкодженому чи відремонтованому, вартість залишків), а ціна 150000грн.є договірною між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , але вона має значення для вираховування із суми 415280 грн., що вже стосується інтересів відповідачки ОСОБА_3 . Також, суду невідомо чи дійно отримав ці кошти в сумі 150000 грн. позивач, адже ціна продажу т.з. фактично могла бути будь-якого розміру. Тому доводи представника відповідача з цього приводу заслуговують на увагу, оскільки відсутність наведених відомостей (доказів) унеможливлює дійти висновку про обґрунтованість зазначеного позивачем розміру майнової шкоди в сумі 105280 грн. Враховуючи вищевикладене, у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити за необгрунтованістю.

Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме, витрат на професійну правничу допомогу.

Зокрема, представником відповідача адвокатом Маховик Р.В. було надано Договір від 02.02.2024 року про надання правової допомоги за п. 4.2 визначено розмір гонорару, квитанцію на суму 10000 грн., за якими ОСОБА_3 у даній справі скористалася послугами адвоката та сплатила цю суму коштів за його послуги. (а.с.23-24) і які представник відповідачки просить стягнути з позивача.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат між сторонами розподіляється наступним чином: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із зазначеними у статті обставинами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Однак, клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката від представника позивача до суду не поступало, тому сума в розмірі 10000 грн. як витрат на професійну правничу допомогу підлягає стягненню із позивача на користь відповідачки.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 263, 265, 259 ч.6, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити за необгрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 ) витрати на правову допомогу в сумі 10 000 грн.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Катрич