УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 381/1027/24

провадження № 61-12008ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 17 липня 2024 року в справі за позовомОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про стягнення заборгованості,

встановив:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - ГУ ПФУ у Київській області), у якому просила суд стягнути з ГУ ПФУ у Київській області на її користь в порядку спадкування недоодержану за життя спадкодавця - її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію в сумі 288 169, 86 грн.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ГУ ПФУ у Київській області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування недоодержану за життя спадкодавця - її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію у сумі 288 169, 86 грн.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Київській області судовий збір в сумі 2 881, 70 грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ у Київській області оскаржило його в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 липня 2024 року відмовленоу відкритті апеляційного провадженняу справі за апеляційною скаргою ГУ ПФУ у Київській області на рішенняФастівського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2024 року.

16 серпня 2024 року ГУ ПФУ у Київській області засобами поштового зв'язку надіслало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 17 липня 2024 року.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Щодо оскарження рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2024 року.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною другою статті 17 ЦПК України встановлено, що не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Аналіз матеріалів касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить про те, що рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2024 року не було предметом перегляду по суті апеляційним судом, оскільки суд апеляційної інстанції постановив ухвалу з процесуальних питань, а тому рішення суду першої інстанції, яке просить скасувати заявник, не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України.

Оскільки заявником подано касаційну скаргу на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2024 року до його перегляду в апеляційному порядку, тому у відкритті касаційного провадження в цій частині необхідно відмовити.

Стосовно оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 17 липня 2024 року.

Касаційна скарга ГУ ПФУ у Київській області в зазначеній частині мотивована тим, що обставини, які були викладені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, можуть бути віднесені до поважних причин пропуску такого строку, проте суд апеляційної інстанції їх не врахував.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

Згідно зі статтею 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження повинно містити обґрунтування причин поважності пропуску цього строку та докази на підтвердження таких причин.

За приписами частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини четвертої статті 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

13 червня 2024 року ГУ ПФУ у Київській області надіслало на адресу суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2024 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 червня 2024 року зазначену апеляційну скаргу було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків. ГУ ПФУ у Київській області необхідно було подати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарженнята вказати, коли йому стало відомо про оскаржуване рішення чи отримано його.

На виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 28 червня 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху ГУ ПФУ у Київській області подало заяву на усунення недоліків, у якій просило поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що такий строк пропущений з поважних причин, якими є введення на території України воєнного стану, а також територіальна розгалуженість ГУ ПФУ у Київській області (різні юридична, поштова адреси та адреса місцезнаходження представника).

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що зазначені заявником доводи для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними. Також ГУ ПФУ України у Київській області не було вказано, коли йому стало відомо про оскаржуване рішення та/або коли ним було отримано оскаржуване рішення.

Слід зазначити, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов'язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Такий правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року в справі № 990/115/22 (провадження № 11-107заі22).

Колегія суддів звертає увагу на те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

Таким чином, надання оцінки поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження лежить в межах дискреційних повноважень суду апеляційної інстанції. Натомість повноваження суду касаційної інстанції стосуються оцінки застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновком апеляційного суду стосовно поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та не спростовують правильність застосування Київським апеляційним судом норм процесуального права.

Отже, суд апеляційної інстанції правильно застосував приписи статей 354, 358 ЦПК України та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з огляду на недоведеність поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

З огляду на наведене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ ПФУ України у Київській області на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 липня 2024 року слід відмовити, оскільки скарга в цій частині є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наведені у скарзі доводи висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Керуючись пунктом 1 частини другої та частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 17 липня 2024 року в справі за позовомОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про стягнення заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко