09 вересня 2024 року
справа № 671/1543/21
Судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду
на постанову Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку в спільному майні та визнання права власності за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 20 червня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 листопада 2023 року.
Вважаючи оскаржувані судові рішення законними та обґрунтованими, погоджуюсь в цілому із висновком Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду щодо залишення касаційної скарги без задоволення.
Разом з тим, вважаю, що об`єднана палата мала відступити від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 травня 2023 року у справі № 169/740/20 (провадження № 61-774св23), у зв`язку з чим на підставі статті 35 ЦПК України висловлюю окрему думку на вказану постанову.
Відповідно до частини другої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.
За змістом вказаної процесуальної норми саме установлення наявності підстав для відступлення від висновку колегії суддів іншої палати (або відсутність підстави для відступлення ) є основним питанням, яке впливає на прийняття справи до розгляду об`єднаною палатою.
У пункті 120 своєї постанови об`єднана палата вказала на те, що «…необхідності у відступленні від висновків Верховного Суду, викладених у наведеній вище постанові, ухваленій за інших позовних вимог та фактичних обставин справи, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду не вбачає.
Верховний Суд у постанові від 31 травня 2023 року у справі № 169/740/20 (провадження № 61-774св23) висловив таку правову позицію:
«Одночасне поєднання конструкції позову співвласника майна про припинення права на частку в спільному майні іншого співвласника та визнання за собою права власності на цю частку є недопустимим».
Вказана правова позиція викладена на офіційному сайті Верховного Суду:
1. Огляд судової практики Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (актуальна практика). Рішення, внесені до ЄДРСР, за травень 2023 року
2. Огляд судової практики Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду. Рішення, внесені до ЄДРСР, за період із 01.01.2023 по 30.06.2023
Запит за цією правовою позицією в одній із популярних пошукових систем в мережі Інтернет надає понад 1200 посилань на неї.
Отже, вказана пошукова фраза проіндексована в мережі Інтернеті, а також в юридичних інформаційно-пошукових системах, зокрема з приміткою про прийняття справи до розгляду Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду.
Відсутність відступу від правової позиції змушує адміністраторів юридичних інформаційно-пошукових систем самостійно звертати увагу користувачів на неузгодженість у висновках, що не сприяє однаковому застосуванню норм права.
Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 09 вересня 2024 року вказала про доцільність «… задовольняти одночасно з вимогою про припинення права власності на частку у спільному майні й заявлену вимогу про визнання права власності на неї за співвласником…».
Враховуючи, що Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зробила фактично протилежний висновок, необхідно було зазначити у постанові про відступлення від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 травня 2023 року у справі № 169/740/20 (провадження № 61-774св23).
Суддя А. І. Грушицький