Справа № 301/4088/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 вересня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Собослоя Г.Г.,

суддів Джуги С.Д., Кожух О.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іршавськогорайонного суду Закарпатської області від 12 грудня 2023 року у складі судді Гички О.Б., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернулася до Іршавського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Іршавського районного суду від 08.11.2017 року присуджено до стягнення аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 19.10.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач, крім визначеної суми аліментів інших коштів дітям не надає. Разом з тим, цієї суми не вистачає на утримання дітей, забезпечення для них повноцінного харчування, належних умов для життя та духовного розвитку, а також на різні додаткові витрати придбання медикаментів, шкільного обладнання та одягу тощо. Перебуваючи в іншому шлюбі у позивачки сталися зміни у сімейному стані, оскільки у неї народилася дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відтак її матеріальне становище також змінилося, оскільки на даний час позивачка не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дочкою. Вказує на те, що відповідач є працездатним, ніякими хронічними чи іншими захворюваннями не страждає, отримує нерегулярний дохід, має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_2 просила збільшити розмір аліментів присуджених до стягнення з ОСОБА_1 на її користь на утримання дітей в розмірі по 3000 гривень щомісячно на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 12 грудня 2023 року позов задоволено частково.

Стягуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 2700 (дві тисячі сімсот) гривень щомісячно на кожну дитину, із наступною індексацією згідно чинного законодавства України, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання про судові витрати.

На це рішення відповідач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на неповне з`ясування місцевим судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення місцевого суду змінити, виклавши другий абзац резолютивної частини у такій редакції: «Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, із наступною індексацією згідно чинного законодавства України, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.»

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що розмір аліментів у сумі 2700,00 є завищеним, оскільки суд першої інстанції не врахував, що в матеріалах справи відсутні докази матеріального становища відповідача, які б свідчили про те, що він має можливість сплачувати аліменти у розмірі 2700,00 грн, щомісячно, на утримання синів. Вказує на те, що сам по собі факт народження дитини позивачем без врахування утримання відповідачем ще одного сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 та непрацюючої дружини, не може бути підставою для задоволення заявлених позовних вимог.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи наведене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 29.09.2024 року.

Від шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно Іршавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 23.07.2020 року ( а.с. 3) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно Іршавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 23.07.2020 року ( а.с. 4).

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 08 листопада 2017 року присуджено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 1100 гривень, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 19.10.2017 року до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 6-7).

Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її повному утриманні, що стверджується довідкою виданою Чорнопотіцьким старостинським округом № 1 Іршавської міської ради № 226 від 23.08.2023 року ( а.с. 5)

14.02.2015 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєсртації актів цивільного стану реєстраційної служби Іршавського районного управління юстиції у Закарпатській області серії НОМЕР_3 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_2 » ( а.с. 8).

Від шлюбу з ОСОБА_7 у них народилася дочка: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с. 9-10).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років 2833 гривні.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, у статті 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі N 632/580/17 (провадження N 61-51сво18) та постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі N 536/1557/17 (провадження N 61-7584св18), від 30 червня 2020 року у справі N 343/945/19 (провадження N 61-2057св20).

Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі N 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Суд першої інстанції, встановивши, що матеріальний стан позивачки ОСОБА_2 змінився, оскільки у неї народилася ще одна дитина через що позивачка на даний час не працює, разом з цим, відповідач ОСОБА_1 є молодою, працездатною людиною, правильно по дійшов висновку, що сума аліментів у розмірі по 2700,00 грн на кожну дитину є необхідною та достатньою для забезпечення їх гармонійного розвитку.

Доводи апеляції про необхідність визначення розміру аліментів на дітей в розмірі по 2000 грн. до досягнення дітьми повноліття з посиланням на утримання апелянтом дитини від другого шлюбу не спростовують обов`язку апелянта, як батька, який є молодою та працездатною особою забезпечувати належне утримання своїх неповнолітніх дітей від першого шлюбу. До того ж відповідні обставини не були предметом дослідження в суді першої інстанції та не можуть бути предметом для цього в суді апеляційної інстанції.

Надані позивачем разом із апеляційною скаргою відповідні документи щодо вказаних обставин не підлягають оцінці на стадії апеляційного розгляду справи, оскільки відповідач, беручи в ньому участь через свого уповноваженого представника, не виконав вимог, передбачених ст. 43 ч. 2 п.п. 4, 7, ст. 83 ч.ч. 1, 2, ст. 177 ч. 5 та іншими нормами ЦПК України, і не подав їх до суду першої інстанції, а посилання на невиконання адвокатом свого обов`язку щодо подання відзиву на позовну заяву, не є підставою для застосування положень, зокрема, ст. 83 ч. 8, ст. 367 ч. 3 ЦПК України.

За таких обставин, вирішуючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи.

Апеляційний суд вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, рішення суду в частині збільшення розміру аліментів необхідно залишити без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Так, суд першої інстанції допустив рішення суду до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Однак, в даному випадку суд ухвалив рішення не про стягнення аліментів, оскільки аліменти вже стягнуті, а щодо зміни розміру їх стягнення, застосування вказаної норми не може вважатися виправданим. Процесуальним законом не передбачено негайне виконання рішення у справах про зміну розміру аліментів, які вже стягнуті за рішенням суду.

З огляду на викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції слід змінити, виключивши абзац третій резолютивної частини рішення "Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць." В решті рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 12 грудня 2023 року змінити, виключивши абзац третій резолютивної частини рішення "Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць."

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повне судове рішення складене 16 вересня 2024 року.

Головуючий:

Судді