Провадження № 2/522/6532/24
УХВАЛА

16 вересня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

09.08.2024 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка сформована в системі «Електронний суд» адвокатом Племениченком Геннадієм Вячеславовичем, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 28 серпня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано позивачці строк 10 днів з дня вручення зазначеної ухвали для усунення недоліків поданої позовної заяви, а саме: для зазначення номеру і серію паспорта чи номер облікової картки платника податків ОСОБА_3 (ідентифікувати відповідача).

29.08.2024 через систему «Електронний суд» представником позивачки ОСОБА_1 - адвокатом Племениченком Г.В., подано заяву про відвід головуючій у справі судді Ковтун Ю.І.

Ухвалою Судді Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І. 03 вересня 2024 року визнано необґрунтованим заявлений представником позивачки ОСОБА_1 - адвокатом Племениченком Г.В. відвід головуючій судді Ковтун Ю.І. у цивільній справі № 522/13378/24-Е за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин. Заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Племениченка Г.В. про відвід головуючій судді Ковтун Ю.І. у цивільній справі № 522/13378/24-Е за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин передано до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення судді в порядку ст. 33 ЦПК України для розгляду даної заяви.

Ухвалою Судді Приморського районного суду міста Одеси Федчишеної Т.Ю. у задоволенні заяви ОСОБА_1 , від імені якої діє її представник - адвокат Племениченко Геннадій Вячеславович про відвід головуючому судді Ковтун Ю.І. у цивільній справі № 522/13378/24-Е за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, відмовлено.

Також, 29.08.2024 на виконання вимог ухвали суду від 28 серпня 2024 року, через систему «Електронний суд» представником позивачки ОСОБА_1 адвокатом Племениченком Г.В. подано заяву про усунення недоліків, в якій зазначив, що відповідач по справі ОСОБА_3 , який є сином померлої, не спілкувався ані з позивачкою, ані з своєю померлою матір`ю протягом майже 15 років. Будь-якої інформації щодо нього крім ПІБ, дати його народження та останнього відомого місця проживання позивачці не відомо. Позивачка не знає його коду та дати народження. Однак, якщо ж суд все таки бажає отримати реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача то вказуємо той, який нам нібито відомо, а саме ОСОБА_3 НОМЕР_1 . Просить недоліки вважати усунутими та відкрити провадження по справі з реєстраційним номером облікової картки платника податків ОСОБА_3 НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2024 року позивачці було визначено спосіб усунення недоліків позовної заяви та надано строк для усунення її недоліків.

Варто зауважити, що ЦПК України саме на позивача покладає обов`язок оформлення позовної заяви відповідно до вимог, які визначені його положеннями, а саме статтями 175, 177 ЦПК України.

Суддя, отримавши матеріали позовної заяви, перевіряє її відповідність указаним вимогам, і у разі встановлення недоліків позовної заяви, вказує про це в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, надаючи позивачеві строк на їхнє усунення.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання. Недоліки можуть стосуватися як позовної заяви (змісту та форми), так і порядку її подання.

У кожному випадку суддя має оцінити, чи є виявлені ним недоліки суттєвими і чи за їхньої наявності може бути вирішена справа з дотриманням всебічного, повного і неупередженого її розгляду.

Аналізуючи подану на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху заяву, суд зазначає таке.

Стосовно незазначення позивачем номеру і серії паспорта або номеру облікової картки платника податків ОСОБА_3 суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Тобто, чинним законодавством визначено обов`язок позивача, зокрема, зазначити у позовній заяві реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), якщо такий у фізичної особи наявний або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі).

Як слідує із заяви про усунення недоліків позовної заяви, позивачем не зазначено номер облікової картки платника податків або номер і серію паспорта відповідача ОСОБА_3 , а зазначено лише останнє відоме місце проживання відповідача, та рік його народження (без зазначення числа та місяця), тобто позивачем не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Такі недоліки є суттєвими і за їхньої наявності справа не може бути вирішена з дотриманням всебічного, повного і неупередженого її розгляду.

При цьому, доводи про те, що такі відомості позивачу не відомі, не позбавляє останнього обов`язку вказати такі відомості у позовній заяві, адже саме позивач визначає особу, до якої пред`являє позов, складає та подає до суду позовну заяву, і саме на нього покладено процесуальним законодавством обов`язок її належного оформлення та зазначення відомостей, які ідентифікують особу відповідача.

В той же час, представником позивача адвокатом Племениченко Г.В. у заяві про усунення недоліків зазначено, мовою оригіналу: «якщо ж суд все таки бажає отримати реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача то вказуємо той, який нам нібито відомо, а саме ОСОБА_3 НОМЕР_1 ».

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає дотримання Правил адвокатської етики як одного з основних професійних обов`язків адвоката.

Частиною 1 статті 43 Правил адвокатської етики установлено, що представляючи інтереси клієнта або виконуючи функцію захисника в суді, адвокат зобов`язаний дотримуватися вимог чинного процесуального законодавства, законодавства про адвокатуру та адвокатську діяльність, про судоустрій і статус суддів, іншого законодавства, що регламентує поведінку учасників судового процесу, а також вимог цих Правил, не виявляти неповаги до суду (суддів), поводитись гідно і коректно.

З огляду на зміст заяви про усунення недоліків, адвокат Племениченко Г.В. вказує свідомо неправдиві дані відповідача, а саме: вигаданий реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача ОСОБА_3 НОМЕР_1 .

Отже, позивачем вимог ухвали суду в цьому аспекті недоліків не виконано, оскільки указаних відомостей так і не було зазначено, недолік залишився неусунутим, що є підставою для повернення позовної заяви з підстав, передбачених ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Такий висновок узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2023 року у справі № 120/969/23.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Оскільки з позовної заяви вбачається невизначеність, неоднозначне розуміння хто є відповідачем, останній втрачає можливість реалізувати свої права, захист своїх інтересів від претензій з боку позивача, адже потреба відповідача у захисті проти поданого позивачем позову закономірна і обумовлена нормами права. Сторони рівні у своїх правах перед судом, обмеження прав сторін не допускається. При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд, неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права, повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При розгляді справи в суді вважається, що сторони є належними.

З матеріалів позовної заяви неможливо з достатнім ступенем вірогідності ідентифікувати особу відповідача, до якої пред`явлені позовні вимоги, що унеможливлює визначення кола учасників справи та, відповідно, меж судового розгляду.

Встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання заявником цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З врахуванням наведеного, а також того, що зазначені в ухвалі недоліки позивачкою не усунуті, відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачці.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин визнати неподаною та повернути позивачці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Юлія КОВТУН