Справа № 944/1180/24
Провадження №2/944/875/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Колтун Ю.М.

з участю секретаря судового засідання Романик Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Яворів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом,

в с т а н о в и в:

адвокат Зозуля А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 94 років померла бабця позивачки - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на все її майно, в тому числі на житловий будинок АДРЕСА_1 , де ОСОБА_2 проживала до дня смерті.

05.02.2007 спадкодавець ОСОБА_2 склала заповіт, згідно якого, на випадок смерті, все належне їй майно заповіла ОСОБА_1 .

Про існування даного заповіту ОСОБА_1 стало відомо лише в січні 2024 року, коли розбираючи особисті документи померлої ОСОБА_2 нею було знайдено вищезазначений заповіт. Маючи намір оформити свої спадкові права, як спадкоємець за заповітом, позивака звернулася до Новояворівської державної нотаріальної контори. Проте, у прийнятті заяви про прийняття спадщини та видачі Свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 позивачці було відмовлено в зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини.

Так, у строки, визначені законодавством, із заявою про прийняття спадщини у нотаріальну контору ОСОБА_1 не зверталася, так як їй не було відомо про те, що спадкодавець ОСОБА_2 склала заповіт на її користь.

Зважаючи на викладене, представник позивача просив визначити ОСОБА_1 додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою судді від 11.03.2024 було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 08.08.2024 було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Зозуля А.В., надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області Перун І.М. в судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника, зазначивши, що не заперечує щодо задоволення позову.

За таких обставин судом постановлено розглядати справу за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи.

Оскільки у судове засідання не з`явились всі учасники справи, датою ухвалення рішення, у відповідності до положень ч.5 ст.268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до копії паспорта громадянина України НОМЕР_1 виданого Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 12.07.2022, позивач значиться як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_2 виданого 02.04.1952 в с.Рокитно Брюховицького району Львівської області, актовий запис №1, батьками якого значаться ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 виданого Брюховицькою селищною радою м.Львова 26.07.1965, актовий запис №41, батьками якої значаться ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , копією свідоцтва про одруження виданого Брюховицькою селищною радою народних депутатів 03.08.1984, за змістом якого, 03.08.1984 укладено шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , актова запис № 16, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_8 »

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 06.01.2009 Бірківською сільською радою Яворівського району Львівської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 в селищі Брюховичі Яворівського району Львівської області у віці 94 роки, про що в Книзі реєстрації смертей 2009 року зроблено відповідний актовий запис №3.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 05.02.2007 склала заповіт, який посвідчений секретарем Бірківської сільської ради Яворівського району Львівської області, зареєстрований в реєстрі №8, відповідно до якого, на випадок свої смерті все своє майно де б воно не було і з чого б не складалося, в взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла внучці ОСОБА_1 ,1965 року народження.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із завою для прийняття спадщини, однак листом від 22.01.2024 № 32/01-16 завідуючим Новояворівською державною нотаріальною конторою Львівської області Коцюмбасом С.Й., повідомлено позивачку, що остання із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини в нотаріальну контору не зверталася та не підтвердила документально безспірного факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Для оформлення спадщини їй рекомендовано звернутися до суду для призначення їй додатково строку для прийняття спадщини.

У відповідності до Витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 75510811 від 22.01.2024 за параметрами запиту спадкодавця " ОСОБА_2 " інформація відсутня.

Відповідно до статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Отже, поновити порушене право позивачки, як спадкоємця за заповітом, можливо тільки у судовому порядку.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ч. 3 п. 24 вищезгаданої Постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини, слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Даючи оцінку поважності причини пропуску вказаного строку позивачкою суд враховує, що протягом тривалого часу останній не було відомо про те, що за життя ОСОБА_2 склала заповіт на її користь, оскільки лише у січні 2024 року позивачка дізналася про заповіт, звернулася до нотаріуса, де з`ясувалось, що строк для подання заяви про прийняття спадщини позивачкою пропущено.

Вказану причину суд визнає як поважною, що співпадає з доводами зазначеними у Постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 в якій було визначено, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1)тривала хвороба спадкоємців; 2)велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження - спадкового майна; 3)складні умови праці, зокрема пов`язані з тривали відрядженнями, в тому числі закордонними; 4)перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5)необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

Наведене доводить існування підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, оскільки визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини пропущено позивачем із поважних причин.

Окрім того, вирішуючи спір у спадкових справах, зокрема, щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід врахувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та дотримання принципу пропорційності між застосованим заходом і переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду справа від 03 червня 2021 року № 636/1160/19 (провадження № 61-19934св19), від 19 листопада 2019 року у справі № 317/3039/18-ц (провадження № 61-9076св19), від 02 вересня 2020 року у справі № 288/1856/18 (провадження № 61-3987св20), від 15 квітня 2021 року у справі № 591/1271/18 (провадження № 61-195св21).

При прийнятті рішення суд враховує, що за своєю юридичною природою свобода розпорядження власністю шляхом вчинення заповіту (свобода заповіту) є одним із основоположних принципів спадкового права.

Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визначення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини, тривалістю в 3 місяців з моменту набрання рішенням законної сили, що є достатнім для подання до нотаріальної контори відповідної заяви.

Судові витрати слід залишити за позивачкою.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , додатковий строк терміном 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Повне рішення суду виготовлене і підписане 12.09.2024.

Суддя Ю.М.Колтун