Справа № 573/1436/24
Номер провадження 2/573/319/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О.І.

з участю секретаря судового засідання Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 60000 грн,

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2024 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до ОСОБА_1 з позовом, який мотивує тим, що 24 березня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і відповідачем укладено договір про відкриття кредитної лінії №1176-6391, на підставі якого останній отримав кредит у сумі 12000 грн на заявлений строк 18 днів, строком кредитування 300 днів, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі, визначеному договором. Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість у розмірі 60000 грн. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 вказану суму боргу та судові витрати.

Ухвалою суду від 29 липня 2024 року відкрито провадження в справі та її призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 11:00 годину 15 серпня 2024 року (а. с. 46).

15 серпня 2024 року розгляд справи відкладений на 12 вересня 2024 року у зв`язку з неприбуттям у судове засідання відповідача та його представника - адвоката Войтович Л.В., які були обізнані з датою, місцем та часом проведення судового засідання, але причин свого неприбуття суду не повідомили (а. с. 47-49, 54, 57-58).

Адвокат Скользнєва В.В. 02 вересня 2024 року подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що при оформленні кредитної лінії відповідачу не було повідомлено про умови кредитування, кредитна лінія оформлена на 18 днів, будь-які інші умови та примірник кредитного договору йому не надано. Нарахування передбачених договором відсотків за користування кредитом після закінчення строку кредитування є неможливим, застосуванню підлягає положення ст. 625 ЦК України. Крім того, зазначення у договорі двох строків кредитування призводить до різного тлумачення та розуміння його сторонами договору, бо ОСОБА_1 , отримуючи кредит вважав, що строк його повернення становив 10 квітня 2023 року, однак позивач нарахував заборгованість по процентам, виходячи з іншого строку кредитування, у зв`язку з чим з 11 квітня 2023 року у ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відсутнє право на нарахування процентів. Представник відповідача також зазначає, що стягненню з відповідача підлягає прострочена заборгованість за кредитним договором у сумі 12000 грн та 5400 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Остання також вказує на неможливість ідентифікувати належність електронного платіжного засобу відповідачу, бо у матеріалах справи відсутня повна інформація щодо номеру банківської картки або номеру банківського рахунку відповідача. У справі відсутні докази існування правовідносин між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та АТ КБ «ПриватБанк» та здійснення переказу коштів на рахунок відповідача від імені позивача на підставі вказаного вище договору. Розмір відсотків за користування кредитом є несправедливим. Посилаючись на викладені вище обставини, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Скользнєва В.В. просить відмовити у задоволенні позовної заяви ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі (а. с. 60-63).

12 вересня 2024 року у судове засідання представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Тертиця Т.В. не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи сповіщена належним чином. Директор товариства ОСОБА_2 подав клопотання про розгляд справи без участі представника товариства, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 41, 55).

Відповідач ОСОБА_1 та його представники адвокати Войтович Л.В. та Скользнєва В.В. у судове засідання також не з`явилися, будучи належним чином сповіщеними про день, час і місце розгляду справи (а. с. 56. 59).

Адвокат Скользнєва В.В. подала клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з її зайнятістю у розгляді іншої справи (а. с. 66).

У той же час, сам відповідач ОСОБА_1 та його інший представник - адвокат Войтович Л.В. не повідомили причин, з яких вони не можуть прийняти участь у судовому засіданні.

Інформація про припинення надання юридичної допомоги відповідачу адвокатом Войтович Л.В. у матеріалах справи відсутня.

Також суд зазначає, що Білопільським районним судом питання про призначення справи №573/1436/24 на 11:00 год 12 вересня 2024 року було вирішено ще 15 серпня 2024 року, а справа №555/1436/24 призначена до розгляду в Березнівському районному суді Рівненської області на 11:20 год 12 вересня 2024 року ухвалою цього суду від 02 вересня 2024 року, тобто набагато пізніше ніж справу призначив Білопільський районний суд.

Окрім того, справа №573/1436/24 призначена на 11:00 год 12 вересня 2024 року, а справа №555/1436/24 призначена на 11:20 год 12 вересня 2024 року.

У своєму клопотанні представник відповідача не обґрунтувала, чому вона не може прийняти участь у справі №573/1436/24 в режимі відеоконференції як за власними засобами, так і з приміщення Березнівського районного суду Рівненської області, розгляд якої призначений по часу раніше ніж справа №555/1436/24. Також нею не обґрунтована необхідність її особистої участі у судовому засіданні у справі №573/1436/24 та надання переваги на участь у справі №555/1436/24 перед справою №573/1436/24.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Враховуючи, що сторона відповідача належним чином та своєчасно повідомлена про день, час та місце розгляду справи, скористалася своїм правом та подала суду відзив на позовну заяву, на яку позивач не надав своїх заперечень, також позивачем з дня відкриття провадження у справі і до теперішнього часу не надано додаткових доказів, клопотань про витребування доказів від відповідача та його представників не надходило, тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін у судовому засіданні 12 вересня 2024 року, відхиливши клопотання представника відповідача - адвоката Скользнєвої В.В.

Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що 24 березня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і ОСОБА_1 у режимі онлайн через сайт https://creditkasa.com.ua укладено договір про відкриття невідновлюваної кредитної лінії №1176-6391, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 12000 грн з останнім днем першого Базового періоду 10 квітня 2023 року з нарахуванням процентів за користування кредитом у сумі 5400 грн та строком надання кредиту 300 календарних днів, сплатою за кожен день користування кредитом у залежності від виконання певних умов договору. У договорі вказано прізвище, ім`я, по батькові відповідача, його паспортні дані, місце проживання, РНОКПП, електронна адреса (а. с. 7 зв. бік - 14).

24 березня 2023 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» перерахувало на банківську картку відповідача 12000 грн за кредитним договором №1176-6391 (а. с. зв. 24-31).

У матеріалах справи міститься копія правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) з викладеними умовами та положеннями, що підписані позичальником 24 березня 2023 року електронним підписом ідентифікатором (одноразовим паролем): А8092 (а.с.14 зв. бік-21), а також паспорт споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит у сумі 12000,00 грн строком на 300 днів для особистих потреб, шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника, стандартна ставка 1095% (3 % в день), тип процентної ставки фіксований, комісія за видачу кредиту не застосовується, дата надання інформації 24 березня 2023 року, строк дії інформації та її актуальність визначена до 17 січня 2024 року, відомості про підтвердження про отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування містяться у виді електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) А8092, ОСОБА_1 24.03.2023 (а. с. 21 зв. бік - 23).

Статтями 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Згідно з ч. 1 статті 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За положенням статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтями 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно з матеріалами справи оспорюваний договір укладений між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також відповідно до частини першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Тобто, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію" передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Також приписами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 640, 642 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а також з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Згідно зі ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 24 березня 2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і фізичною особою ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено в електронній формі кредитний договір №1176-6391.

Згідно з пунктом 11.1 договору, цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця https://creditkasa.com.ua, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватися договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.

Пунктом 11.3, 11.3.1. договору позичальник даним підтверджує, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом Договору та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на сайті https://creditkasa.com.ua, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансових послу без нав`язування її придбання.

Відповідно до умов розділу 4 Правил відповідач акцептував оферту (заповнюючи заявку на сайті товариства, добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов`язків, зазначив інформацію про себе, реквізити банківської карти, на рахунок якої бажав отримати кредит (та ін.), тим самим підтвердив своє ознайомлення, погодження і зобов`язання неухильно дотримуватися Правил.

На виконання зазначених вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А8092, для підписання кредитного договору №1176-6391 від 24 березня 2023 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Враховуючи наведене, доводи представника відповідача про те, що позивачем не доведено факт укладання договору з відповідачем та узгодження його істотних умов, суд відхиляє, оскільки матеріалами справи встановлено протилежне.

Твердження представника відповідача про відсутність доказів переказу кредитних коштів на рахунок відповідача та первинних бухгалтерських документів суд не приймає, оскільки матеріалами справи встановлено протилежне, а саме: наданим ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» розрахунком проведеним на підставі довідки позивача про сплату відповідачем коштів по кредитному договору укладеному з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (а. с. 24-31).

Крім того, у відзиві на позовну заяву представник відповідача - адвокат Скользнєва В.В. зазначає, що стягненню з відповідача підлягає прострочена заборгованість за кредитним договором у сумі 12000 грн та 5400 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Тобто, прострочена заборгованості за кредитним договором узгоджується з сумою кредиту, а прострочена заборгованість за нарахованими процентами узгоджується із сумою процентів за користування кредитом у перший базовий період, не суперечить іншим матеріалам справи та свідчить про факт отримання відповідачем кредитних коштів, схвалення ним, як умов кредитного договору, так і визнання своїх фінансових зобов`язань перед позивачем.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість за кредитом відповідача станом на 13 червня 2024 року становить 118920 грн, з яких: 12000 грн - заборгованість по кредиту, 106920 грн - заборгованість по відсотках (а. с. зв. 32-35).

Однак, у позовній заяві позивач вказує, що кредитодавцем прийнято рішення про застосування до ОСОБА_1 програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 58920 грн, за умови погашення ним решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 60000 грн, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 12000 грн як прострочену заборгованість за кредитом та 48000 грн як прострочену заборгованість по процентам (а. с. 4 зв. бік).

Доказів, які б спростували або поставили під сумнів правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором, матеріали справи не містять, відповідачем теж не надано таких доказів, як і доказів повернення ним кредиту та сплати процентів за користування кредитними грошима у повному обсязі.

Отже, факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження.

З врахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 12000 грн.

Перевіривши вимогу позивача в частині стягнення процентів згідно з кредитним договором, суд встановив таке.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16 зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі №686/13446/15.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина 1 статті 1050 ЦК України).

Так, за умовами укладеного сторонами договору кредиту від 24 березня 2023 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надало відповідачу кредит у сумі 12000 грн, а останній зобов`язувався повернути гроші у повному обсязі протягом 300 днів до 17 січня 2024 року, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 120 000 грн та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом (пункти 4.8, 4.10 кредитного Договору).

Сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування з 24 березня 2023 року по 17 січня 2024 року за користування кредитними коштами (стаття 1048 ЦК України), отже, обґрунтованими є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами у сумі 48000 грн за період дії кредитного договору визначений позивачем, з урахуванням суми часткового списання процентів у сумі 58920 грн.

Невизнання відповідачем вимоги про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом не підтверджується жодними обґрунтованими доказами, а містить лише заперечення щодо встановлення позивачем вимоги про сплату непропорційно великої суми відсотків.

Такі доводи відповідача про те, що встановлений сторонами договору розмір відсотків за несвоєчасно виконане зобов`язання за кожен день прострочки, у розмірі 3% є несправедливим у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», є безпідставними та підлягають відхиленню.

Волевиявлення сторони щодо підписання договору свідчить, що особа, яка погоджується укласти договір, отримала всі необхідні відомості для прийняття рішення про погодження умов договору.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори з споживачем умови, які є несправедливими. Однак, умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.

Відповідач розумів розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів, що ним під сумнів не ставиться.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження для виходу за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що договір про відкриття кредитної лінії №1176-6391 від 24 березня 2023 року укладений у спосіб, що визначений чинним законодавством України, та з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів». Порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», отже вимога позивача про стягнення із ОСОБА_1 простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 48000 гривень також підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, надавши оцінку позиції сторін у справі, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №1176-6391 від 24 березня 2023 року у сумі 60000 гривень.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути 2422,40 грн понесених та документально підтверджених судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись статтями 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, оф. 407, ) до ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 60000 грнзадовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1176-6391 від 24 березня 2023 року в сумі 60000(шістдесят тисяч) гривень та 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судових витрат.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Суддя