Провадження № 2/742/1419/24
Єдиний унікальний № 742/4772/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Короткої А.О.,

при секретарі судового засідання - Бурмаці Є.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представниця позивачки - адвокатка Зарічна Вікторія Сергіївна, до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокаткою Зарічною В.С. був поданий до суду позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав відносно онуки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивований тим, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має малолітню онуку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Батьками дівчинки є ОСОБА_3 - донька позивачки та ОСОБА_2 . ОСОБА_3 нині утримується під вартою в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» МЮУ. 15.03.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, який рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17.09.2014 було розірвано. З дочкою відповідач не спілкується взагалі, участі у вихованні дитини не приймає, не дбає про її фізичний та розумовий розвиток, не надає матеріальної допомоги, тому ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

У судове засідання позивачка та її представниця не з`явилися, проте остання подала до суду заяву, згідно з якою просила провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.п.23-24).

Відповідач у судове засідання не з`явився також, проте подав до суду заяву, у якій визнав позовні вимоги та просив їх задовольнити (а.п.25-27).

Представник служби у справах дітей Прилуцької міської ради у судове засідання не з`явилася, проте подала заяву, згідно з якою просила провести розгляд без її участі (а.п.28).

ОСОБА_3 не з`явилася до суду теж, але про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином та вчасно.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28.09.1987 ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.п.5).

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17.09.2014 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який було зареєстровано 15.03.2012, було розірвано (а.п.5).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 08.07.2016 ОСОБА_3 уклала шлюб із ОСОБА_8 (а.п.7).

Згідно із копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 13.12.2018 шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 було розірвано (а.п.6).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 16.02.2019 ОСОБА_3 уклала шлюб із ОСОБА_10 (а.п.6).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 19.12.2014 ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та її батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , також про це свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження для виплати допомоги у зв`язку з народженням дитини №3 від 19.12.2014 (а.п.7,8).

Відповідно до копії висновку про стан здоров`я особи від 18.07.2024 ОСОБА_1 є здоровою, не має психічних розладів та на обліку у лікаря нарколога не перебуває (а.п.8).

Згідно із копією витягу з реєстру територіальної громади №2024/008612630 від 19.07.2024 ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.п. 9)

Відповідно до копії ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13.07.2024 до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України (а.п.10-11).

З висновку органу опіки та піклування Прилуцької міської ради від 11.09.2024 вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно його малолітньої дочки ОСОБА_4 , оскільки це буде відповідати інтересам дитини (а.п.29-30).

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлено законом (ч.1 ст.152 СК України).

При цьому, відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Зокрема, згідно зі ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Таким чином, відповідно до ст.164, 170 СК України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст.165 СК України).

При цьому, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною (ст.166 СК України).

Пленум Верховного Суду України в п.15, 16 постанови №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Мамчур проти України» (заява №10383/09) від 16.07.2015 Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до положень ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей, зважаючи саме на які суд прийшов до твердого переконання про те, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , беззаперечно має бути позбавлений батьківських прав відносно своєї малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від виховання якої він свідомо самоусунувся, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не утримує дитину матеріально, не спілкується з нею, не цікавиться її життям та навчанням, хоча має таку можливість, у зв`язку з чим суд і прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_11 .

На підставі наведеного та ст.7, 150, 152, 155, 164-165, 170 СК України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.3 Конвенції «Про права дитини», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», керуючись ст.10-13, 18, 81, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_6 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ), представниця позивачки - адвокатка Зарічна Вікторія Сергіївна (адреса: АДРЕСА_3 ), до ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_7 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ), треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 (РНОКПП - невідомий, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , та адреса перебування: під вартою в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» МЮУ, вул.Реміснича, буд.2, м.Чернігів,14000), орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області (код ЄДРПОУ - 34209057, юридична адреса: вул.Незалежності, буд.82, м.Прилуки, Чернігівська область, 17500), про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_7 , відносно малолітньої дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 16.09.2024.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Анна КОРОТКА