УХВАЛА

11 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 286/1905/23

провадження № 61-12459ск24

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 12 квітня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 07 серпня 2024 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся», Овруцької міської ради Житомирської області, третя особа - Гладковицька сільська рада Коростенського району Житомирської області, про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів власників майнових паїв, свідоцтва про право на частку (пай) в майні реформованого КСП, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила:

- визнати недійсним свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_1 , видане 21 березня 2018 року Піщаницьким старостинським округом Овруцької міської ради ОСОБА_2 ;

- визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів співвласників майнових паїв реформованого КСП «Полісся» від 13 липня 2020 року, правонаступником якого є СТОВ «Полісся», на підставі якого ОСОБА_2 передано у власність нежитлове приміщення «Баня», розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , площею 214,7 кв. м та нежитлове приміщення «Биткомбінат», розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , площею 100,1 кв. м.;

- визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), державного реєстратора Гладковицької сільської ради Овруцького району Колпак М. В. індексний номер: 57794270, 5794657 від 22 квітня 2021 року, якими за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на нежитлове приміщення «Баня», розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , площею 214,7 кв. м та на нежитлове приміщення «Биткомбінат», розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , площею 100,1 кв. м;

- визнати за нею право власності на нежитлове приміщення «Баня», розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 3 511,25 грн та на нежитлове приміщення «Биткомбінат», розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 7 167,38 грн.

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 06 вересня 2023 року справу визнано малозначною.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 12 квітня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 07 серпня 2024 року рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 12 квітня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

06 вересня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 12 квітня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 07 серпня 2024 року у вказаній вище справі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Предметом позову у цій справі є вимоги про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів власників майнових паїв, свідоцтва про право на частку (пай) в майні реформованого КСП, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання права власності на майно.

Ціна позову у цій справі станом на 01 січня 2024 року не перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 80 = 242 240,00 грн), справа є незначної складності, виходячи із приписів частини четвертої статті 274 ЦПК України, не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження.

Доводів щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не наведено.

Застосування критерію малозначності у цій справі є передбачуваним, судовий спір було розглянуто судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не навів інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані судові рішення ухвалено у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 12 квітня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 07 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся», Овруцької міської ради Житомирської області, третя особа - Гладковицька сільська рада Коростенського району Житомирської області, про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів власників майнових паїв, свідоцтва про право на частку (пай) в майні реформованого КСП, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання права власності на майно.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров