У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

"11" вересня 2024 р. суддя Дніпровського районного суд міста Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суд міста Києва із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Метою встановлення даного факту в заяві зазначена реалізація спадкових прав.

Вказана заява та додані до неї документи подані в електронному вигляді через систему «Електронний суд» представником заявника адвокатом Дзецьком Д.В.

Заяву було передано в провадження судді Гаврилової О.В. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частина 1 ст. 315 ЦПК України містить перелік фактів, справи про встановлення яких можуть бути розглянуті судом. Згідно пункту 1 вказаної частини цієї статті, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України N5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова Пленуму), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За правилами цивільного процесуального законодавства, заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175, 318 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Згідно положень ст.318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Зміст поданої заяви містить посилання на довідку про укладання шлюбу №526 від 03 грудня 2010 року, на підтвердження одруження матері заявника та зміни нею прізвища на ОСОБА_2 .

Проте, така довідка до матеріалів заяви не долучена.

Також в заяві зазначено, що заявник з метою прийняття спадщини звернувся до приватного нотаріуса, проте нотаріусом було відмовлено в прийнятті такої заяви через розбіжності в написанні прізвища матері заявника в свідоцтві про його народження та в свідоцтві про смерть матері заявника.

Разом із тим, згідно п.2.1. Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок), спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Спадкова справа підлягає обов`язковій реєстрації у книзі обліку і реєстрації спадкових справ, Алфавітній книзі обліку спадкових справ та у Спадковому реєстрі (п.2.6. Глави 10 Розділу ІІ Порядку).

Вказаний Порядок не містить такої підстави для відмови в заведенні спадкової справи, як неможливість ідентифікації особи, яка подала заяву про прийняття спадщини, як сина спадкодавця.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат» (далі - Закон).

Частиною 1 ст. 1 Закону встановлено, що нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Пунктами 2, 3 Порядку також визначено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом. Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину або у вчиненні іншої нотаріальної дії, особа набуває право на звернення до суду за захистом своїх прав.

Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Проте заявником не подано до суду відповідної відмови нотаріуса.

Крім того, згідно положень ч.4 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Оскільки метою звернення до суду з даною заявою в ній викладена необхідність встановлення факту родинних відносин для реалізації спадкових прав, заінтересованими особами в даному випадку є спадкоємці, які прийняли спадщину, а в разі їх відсутності - територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

В заяві не зазначено жодної заінтересованої особи. При цьому в ній також не викладені обставини щодо наявності або відсутності інших (крім заявника) спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .

Наявність даних про існування або відсутність таких спадкоємців є необхідним для визначення кола учасників справи.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, заява підлягає залишенню без руху, заявнику необхідно в п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки. Для усунення недоліків заяви заявник повинен подати до суду в письмовому вигляді заяву з урахуванням наведених в даній ухвалі суду недоліків щодо її змісту, вказавши про наявність або відсутність у спадкодавця інших спадкоємців та, в залежності від цього, вказати відповідну заінтересовану особу (осіб), долучити постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а також довідку про укладання шлюбу, на яку наведено посилання в заяві.

Також до виправленої заяви необхідно долучити докази її надсилання разом з додатками заінтересованій особі (особам) до електронного кабінету або листом з описом вкладення, з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 4, 185, 260, 293, 294, 315, 318 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин залишити без руху та запропонувати заявнику в п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я :