Справа №949/1135/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2024 року м.Дубровиця

Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в місті Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дубровицького районного суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 11 березня 2007 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів, зроблено відповідний актовий запис за №14.

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спочатку сімейне життя між ними складалося добре, проте згодом шлюбні відносини суттєво погіршились, що в кінцевому результаті призвело до фактичного їх припинення. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства та побуту не мають. У них різні погляди на сімейне життя та цінності, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки, вони стали зовсім чужими людьми. Позивач вважає, що збереження їхньої сім`ї і подальше спільне проживання з відповідачкою, є неможливим, оскільки їх шлюб розпався остаточно та носить суто формальний характер, а подальше його збереження суперечить інтересам сторін.

До початку розгляду справи від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, позов просить задоволити.

Від відповідачки до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Також у заяві вказує, що не заперечує проти залишення неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживати разом з батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 березня 2007 року. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів, зроблено відповідний актовий запис за №14. Дана обставина стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 11 березня 2007 року (а.с.11).

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8, 9, 10).

Згідно із статтею 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Однак, як вбачається із позовної заяви, позивач вказує, що подальше спільне життя із відповідачкою та збереження їх шлюбу є неможливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України та ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.

Згідно п.10 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №11, від 21.12.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що між сторонами втрачено любов та взаємоповагу, шлюбні відносини між сторонами припинені, шлюб існує формально, примирення є неможливим, сім`я розпалася остаточно і зберегти її - неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати.

Вирішуючи позовні вимоги позивача, який просить після розірвання шлюбу залишити неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживати разом із ним, варто зазначити наступне.

Відповідно до положень статті 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

У постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року по справі №200/952/18 (провадження № 61-14859св19) зазначено, що за загальним правилом, за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Судом встановлено, що на час пред`явлення та вирішення позову син сторін - ОСОБА_4 не досяг чотирнадцяти років, тобто ще не має законного права самостійно визначати, з ким із батьків, які проживають окремо, він буде проживати, а оскільки матеріали справи містять заяву відповідачки про визнання позову, де вона також зазначає, що не заперечує проти залишення неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , проживати разом із позивачем його батьком ОСОБА_1 , що свідчить, що між сторонами відсутній спір про місце його проживання, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині також слід задоволити та залишити малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживати разом з батьком ОСОБА_1 .

Тому, на підставі викладеного, керуючись ст. ст.104,105,110,112 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 11 березня 2007 року ВВідділом реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів, зроблено відповідний актовий запис за №14 - розірвати.

Після розірвання шлюбу малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати разом з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 12 червня 2001 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , паспорт громадянина України ID-картка № НОМЕР_5 від 24 листопада 2021 року, орган, що видав 5617.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.