Справа № 359/2585/20
Головуючий у суді першої інстанції: Чирка С.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.

при секретарі Шпирук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2024 року, ухвалене у складі судді Чирки С.С., у цивільній справі № 359/2585/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Громадська організація Садівницьке товариство «Старз», про відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Уберезні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ГО СТ «Старз», про відшкодування матеріальної шкоди. Зазначав, що рішенням засідання правління ГО «Старз» від 12 жовтня 2008 року, йому було надано доручення щодо будівництва на земельній ділянці загального користування ГО «Старз» будинку охорони КПП-2, вольєра для собак і туалету. У 2008-2009 роках ним за власні кошти було побудовано будинок охорони з вольєром для собак, туалетом та огорожею. 12 листопада 2019 року відповідачі приблизно о 09 год. 30 хв. за допомогою спеціальної техніки та разом із невстановленими особами вчинили знесення цього майна. Знесенням вказаного майна йому було завдано матеріального збитку в розмірі 327 300,00 грн. З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 327 300,00 грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ГО СТ «Старз», про відшкодування матеріальної шкоди залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції не врахував, що збудований об`єкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами четвертою та сьомою статті 376 ЦК України. Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Так само припис про знесення самочинно збудованого об`єкта є обов`язковою передумовою для того, щоб контролюючий орган мав можливість звернутися до суду. При цьому чинне законодавство не встановлює необхідності вчинення постраждалою стороною будь-яких додаткових дій для виникнення у неї права на відшкодування шкоди. Таким чином, відповідачі не мали право на знесення за своєю ініціативою та без рішення суду на руйнування двоповерхової будівлі, оскільки вони не здійснювали її будівництво. Більше того, право власності на земельну ділянку у ОСОБА_3 виникло через три роки після будівництва на ній вищевказаної нерухомості. Також зазначає, що судом неповно досліджено та не відображено у рішенні суду всіх наданих письмових доказів та показів допитаних у суді свідків, зокрема, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтвердили, що у 2008 - 2009 роках, членом садівницького товариства ОСОБА_1 , за власні кошти, було побудовано будинок охорони КПП-2 ГО СТ «Старз» із вольєром для собак, туалетом та огорожею. Починаючи із 2008 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 неодноразово здійснювали руйнування фундаменту і цегляної стінки будинку охорони КПП-2 ГО СТ «Старз». 12 листопада 2019 року близько о 10:00 годині ОСОБА_2 з чоловіком, та разом із невідомими особами у кількості майже до 20 осіб за допомогою спеціальної техніки, зносить приміщення будівлі КПП-2 ГО СТ «Старз». Вказані обставини підтверджуються і письмовими доказами. Також зазначив, що визнання самочинного будівництва не є предметом спору в даній справі. В той же час звертає увагу на те, що будівля будинку охорони КПП-2 ГО СТ «Старз» з вольєром для собак, туалетом, та парканом збудовані на земельній ділянці, що була відведена для цієї мети, без істотних порушень будівельних норм і правил, які діяли на той час, тому, відповідно, посилання ОСОБА_2 на ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який був прийнятий у 2011 році, є безпідставним, та надуманим.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали відзиви на апеляційну скаргу. Просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Заперечують проти доводів позивача, вважають їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_8 , ОСОБА_4, який діє в інтересах ГО СТ «Старз», апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити з наведених у ній підстав.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є членом ГО СТ «Старз» з 1996 року та з 2005 року обіймає посаду члена правління ГО СТ «Старз», що підтверджується довідкою ГО СТ «Старз» №04/08 від 04 серпня 2020 року (т.2, а.с. 161).

Протоколом засідання правління СТ «Старз» від 12 жовтня 2008 року ОСОБА_1 було надано доручення щодо будівництва на земельній ділянці загального користування ГО «Старз» будинку охорони, вольєра для собак і туалету (т.1, а.с. 22).

Згідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій об`єкта від 28 листопада 2012 року будинок охорони на 2-му КП СТ «Старз» відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації з можливістю його подальшої безпечної експлуатації (т.1, а.с. 51-53).

Згідно листа КП БРРБР «Бюро технічної інвентаризації» №145 від 27 травня 2014 року право власності на будівлю охорони 2-го КП Садівничого товариства «Старз» в Бориспільському районному «Бюро технічної інвентаризації» в період з 2008 по 2013 роки не реєструвалось. Право власності на вказану будівлю за ОСОБА_1 в період з 2008 по 2013 роки не реєструвалось. Інформацію надано згідно паперових носіїв станом на 31 грудня 2012 року (т.1, а.с. 186).

ОСОБА_2 є власницею земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:1431 площею 0,0628 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада. Дана обставина підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЙ №949567 від 25 грудня 2012 року та інформацією з Державного реєстру речових права на нерухоме майно (т.1, а.с.137, 187).

02 липня 2019 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області були виявлені порушення у сфері містобудівної діяльності, виконані роботи з влаштування двоповерхової будівлі на земельній ділянці з кадастровим номером :04:001:1431 без отримання документу, що дає право на виконання будівельних робіт, про що складений акт №Т-0207/1 (т.1, а.с. 138-152).

Того ж дня Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області був складений припис № С-0207/3 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, що містить вимогу ОСОБА_2 усунути виявлені порушення до 02 вересня 2019 року шляхом отримання документу, що дає право на виконання будівельних робіт, шляхом приведення ділянки до попереднього стану або іншим шляхом відповідно до чинного законодавства (т.1, а.с. 155, 156).

28 листопада 2019 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області складено акт №Т-2811/1 за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, згідно якого вимоги припису № С-0207/3 виконано шляхом демонтажу двоповерхової господарської будівлі орієнтовними розмірами 3,0х4,0 м. та приведення земельної ділянки до попереднього стану (т.1, а.с. 160-166).

В ході розгляду справи судом було переглянуто відеофайли та фотографії, з яких вбачається процес знищення будинку та самі зображення будинку і людей поруч з ним відповідно (т.1 а.с.77).

Зі звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку від знесення будинку охорони, вбиральні та двох вольєрів, що знаходилися за адресою: Київська область, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада, 2-й КП СТ «Старз» від 28 листопада 2019 року вбачається, що оціночна вартість матеріального збитку становить 327 300,00 грн. без врахування ПДВ станом на дату оцінки (т.1, а.с.78-85).

Представник ГО СТ «Старз», допитаний в судовому засіданні як свідок показав, що ОСОБА_1 на виконання рішення правління СТ «Старз» 2008 року побудував будинок охорони, вольєр та огорожу за власні кошти. 12 листопада 2019 року будинок повністю знищено людьми, якими керував ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що 12 листопада 2019 року відповідачі керували працівниками, які зносили будинок, побудований ОСОБА_1 за власні кошти. Крім того, відповідачі підносили для цих працівників робочі інструменти.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що в 2019 році під керівництвом відповідачів був знесений будинок, який побудував ОСОБА_1 . Крім того, відповідачі підносили для цих працівників робочі інструменти.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що спірний будинок побудував позивач в 2008-2009 роках в СТ «Старз» на підставі рішення правління цього товариства. В 2019 році відповідачі давали вказівки робітникам, які руйнували будинок позивача.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 . Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що позивач не зареєстрував право власності на спірну будівлю, тому його права, як власника будівлі не порушені, оскільки вони ще не виникли і підстав для застосування положень ст. 1166 ЦК України суд не вбачає і як наслідок цього у задоволенні позову слід відмовити.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За правилами ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до інформаційної довідки від 15 лютого 2022 року №299656173 з Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_1 належить садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (т.4, а.с. 54-56).

Разом з тим, за ОСОБА_1 не було зареєстровано право власності на спірне майно, яке було знесене, а саме, на будинок охорони КПП-2, вольєра для собак і туалету. Відповідно, ОСОБА_1 не набув права власності на вказане майно.

Крім того, як зазначив позивач в своєму позові, він збудував вказані будівлі на земельній ділянці загального користування та не за власним рішенням, а на підставі рішення засідання правління ГО «Старз» від 12 жовтня 2008 року, яким йому було надано доручення щодо будівництва на земельній ділянці загального користування ГО «Старз» будинку охорони КПП-2, вольєра для собак і туалету.

Відповідно, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав вважати порушеними права позивача як власника такого майна та відмовив у задоволенні його позовних вимог про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 майнової шкоди в розмірі 327 300,00 грн.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у відповідачів були відсутні підстави для знесення спірної будівлі без рішення суду про знесення самочинно збудованої будівлі. Разом з тим, вказані доводи не спростовують наведених висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для захисту прав позивача як власника майна.

Також, як зазначала ОСОБА_2 , вона діяла виключно на підставі припису Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області № С-0207/3 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, що містить вимогу їй усунути виявлені порушення до 02 вересня 2019 року шляхом отримання документу, що дає право на виконання будівельних робіт, шляхом приведення ділянки до попереднього стану або іншим шляхом відповідно до чинного законодавства.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним «сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне і обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 06 вересня 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді