головуючий у суді І інстанції Пономаренко Н.В.
провадження № 22-ц/824/5016/2024
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 вересня 2024року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Морозова Олексія Вікторовича на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 травня 2023 року

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2022 року ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулося до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_1 , у якому просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал»

заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 8 767 грн 61 коп.,

3 % річних у розмірі 194 грн 81 коп.,

інфляційні втрати у розмірі 483 грн 84 коп.,

витрати щодо сплати судового збору у розмірі 2 481 грн.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач до 31 липня 2019 року був споживачем та отримував послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору, оскільки після розміщення повідомлення та договору у газеті «Хрещатик» № 110 (4510), на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених тарифами у строк та на умовах, передбачених договором.

На порушення умов договору та вимог нормативно-правових актів, відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих за період з 01 серпня 2017 року по 31 липня 2019 року житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 8 767 грн 61 коп., яка підтверджується довідкою та розрахунком заборгованості.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 194 грн 81 коп., інфляційні втрати у розмірі 483 грн 84 коп. відповідно до вимог частини 2 статті 625 ЦК України, за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 04 травня 2023 року позов ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» суму заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 8 767 грн 61 коп., 3 % річних у розмірі 194 грн 81 коп., інфляційні втрати у розмірі 483 грн 84 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» судовий збір у розмірі 2 481 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач з 30 серпня 2017 року по 31 липня 2019 року був власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , споживав надані позивачем послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, однак не виконав належним чином свій обов`язок зі сплати за ці послуги. Позивачем не пропущено строк позовної давності, про застосування наслідків якого заявлено відповідачем, оскільки в силу положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» продовжені строки позовної давності до закінчення дії карантину.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Морозов О.В. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 травня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем не надано доказів взяття на абонентський облік вузла обліку, які підтверджували б існування приладу (вузла) комерційного обліку та обгрунтованість здійснених нарахувань обсягу наданої/спожитої послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Апелянт вказує, що позивачем також не надано доказів надання послуг з водопостачання та водовідведення, їх споживання відповідачем, а також доказів звірки показань вузлів обліку із відповідачем за визначений період, або джерела зняття показань вузлів обліку, із посиланням на конкретний вузол обліку спожитих послуг.

Зазначає, що про штучність розміру начебто спожитих послуг вказують відомості із наданого позивачем розрахунку заборгованості, який не містить дати його оформлення та підписання. Згідно із вказаним розрахунком, за серпень 2017 року споживання обсягу послуг становив 0,395 куб.м, а за наступні 23 місяці нарахування позивач зазначив по 18,7 куб.м на місяць періоду розрахунку, що більш ніж у чотири рази перевищує норму споживання на 1 особу.

Позивачем не надано належним чином посвідчених рахунків на оплату послуг, оформлених відповідно до пункту 26 Положення № 690, за кожен місяць нарахування обсягу послуг.

Суд першої інстанції не встановив кола осіб, які були зареєстровані чи проживали у квартирі у відповідний проміжок часу.

Вказує, що у визначений позивачем період часу у квартирі він не проживав, та нікого не вселяв за своєю згодою, доступу до квартири на час розгляду справи не має.

Від представника ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» - Сердюк О.В. надійшли письмові пояснення, у яких вона просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Письмові пояснення обґрунтовані тим, що послуги водопостачання та водовідведення до будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , надаються лише ПрАТ «АК «Київводоканал», яке є природним монополістом послуг у даному сегменті ринку з централізованого постачання холодної води та водовідведення водопровідними та каналізаційними мережами, які знаходяться на балансі Товариства та розташовані на території м. Києва, що підтверджує зведений перелік природних монополій, який згідно з частиною другої статті 5 Закону України, Про природні монополії» складається та ведеться Антимонопольним комітетом України відповідно до його повноважень (розпорядження АМКУ від 28 листопада 2012 року № 874-р.)

На адресу квартири АДРЕСА_2 щомісячно надходили повідомлення-рахунки про сплату послуг з водопостачання та водовідведення, які відповідачем не оплачувались, однак із заявою про проведення перерахунку та документами на її підтвердження відповідач до позивача не звертався, а також відповідач не зверталися із заявою про відключення від мереж водопостачання та водовідведення або опломбування вводів водопостачання холодної води.

Відповідач також не скористався своїм правом та не подавав ніяких заяв про зменшення розміру плати у звязку із тимчасовою відсутністю споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Відповідач не звертався до ПрАТ «АК «Київводоканал» для укладення письмового договору на послуги водопостачання та водовідведення та не звертався із заявою про опломбування лічильника води встановленого у його квартирі та взяття його на абонентський облік.

У позивача відсутні підстави для перерахунку заборгованості, оскільки відповідач не надав доказів встановлення у нього індивідуальних засобів обліку води (лічильників), а також відповідач не звертався з заявою про проведення перерахунку заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 .

За весь період відповідно до наданої інформація з реєстру територіальної громади для виконавців комунальних послуг м. Києва (Головного інформаційно-обчислювального центру (ГІОЦ)) у квартирі зареєстровано дві особи, що відповідачем не спростовано.

Відповідач не звертався до суду першої інстанції з обґрунтованим клопотанням про витребування інформації про зареєстрованих осіб, а тому у суду першої інстанції не було підстав для встановлення кола осіб, які були зареєстровані чи проживали в квартирі у відповідний проміжок часу. Також Відповідач не подавав клопотання про залучення зареєстрованих у своїй квартирі осіб, як співвідповідачів у справі.

У будинку АДРЕСА_3 , весь позовний період був встановлений повірений та працюючий загальнобудинковий прилад обліку води. У квартирі АДРЕСА_4 у позовний період був відсутній квартирний засіб обліку води та зареєстрованого дві особи. Лише після продажу квартири, новий власник у 2020 році встановила лічильники у квартирі, тобто поза межами позовних вимог у даній справі.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила таке.

Встановлено, що 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110(4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал, в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал» - позивача, як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) (а.с. 8).

Повідомленням про публічний договір (оферту) визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору.

Також у повідомленні вказано, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг.

Відповідно до пункту 1.1 договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, ПрАТ «Київводоканал» зобов`язується своєчасно надавати споживачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуги з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньо будинкових систем), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами та строки і на умовах, що передбачені договором.

Пунктом 3.1 договору визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунком.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Частина 7 статті 26 цього Закону визначає, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

За приписами статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

За приписами статті Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV, пунктів 18, 20, 30 Правил, пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно з статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

З 01 травня 2019 року набула чинності нова редакція Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

ОСОБА_1 з 30 серпня 2017 року по 31 липня 2019 року був власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу указаної квартири від 31 липня 2019 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 (продавцю) квартира належала на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 30 серпня 2017 року (а.с. 11-12).

Відповідач отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору, оскільки після розміщення повідомлення до оговору у вищевказаній газеті, на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідача не надходило.

Відповідно до частини 4 статті 319 ЦК України власність зобов`язує.

Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з розрахунком заборгованості за період з 01 серпня 2017 року по 31 липня 2019 року відповідачу ОСОБА_1 нараховано заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 8 767 грн 61 коп. (а.с. 10).

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

На підставі викладеного, оскільки ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , оплату яких останній за період під час якого йому належала указана квартира не здійснював, що призвело до утворення заборгованості, доказів відключення від мереж або погашення заборгованості відповідачем не надано, у зв`язку з чим апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення заборгованості.

Щодо періоду нарахованої заборгованості апеляційний суд враховує, що заборгованість, питання про стягнення якої порушується позивачем, нарахована за період з 01 серпня 2017 року по 31 липня 2019 року, ОСОБА_1 був власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідно споживачем наданих за цієї адерсою послуг з 30 серпня 2017 року по 31 липня 2019 року, а тому підстави для стягнення з відповідача заборгованості за серпень 2017 року, розмір якої відповідно до розрахунку за цей місяць становить 6 грн 24 коп. відсутні.

З урахуванням цих обставин підстави для стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 35 коп. та інфляційних втрати у розмірі 1 грн 18 коп. за серпень 2017 року також відсутні.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не встановив коло осіб, які були зареєстровані чи проживали у квартирі у відповідний проміжок часу, апеляційний суд враховує таке.

Згідно з пунктом 11 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.

Тобто саме на споживача (відповідача) покладений обов`язок надавати відомості про кількість зареєстрованих осіб та інших водокористувачів.

Підпунктом 1 пункту 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (які були чинними на час виникнення спірних правовідносин - у період нарахованої заборгованості) споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Указаному праву споживача відповідає обов`язок виконавця послуг, визначений підпунктом 14 пункту 32 Парвил № 630, зменшувати розмір плати за послуги у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність.

Однак, відповідач, посилаючись у своїй апеляційній скарзі на те, що у визначений позивачем період часу у квартирі не проживав та нікого не вселяв, не надав доказів його звернення до позивача (виконавця послуг) із заявою та документами на підтвердження такого не проживання, що було б підставою для зменшення розміру плати відповідно до підпункту 14 пункту 32 Правил № 630.

Посилаючись в апеляційній скарзі на те, що позивачем не надано доказів взяття на абонентський облік вузла обліку, які підтверджували б існування приладу (вузла) комерційного обліку та обгрунтованість здійснених нарахувань обсягу наданої/спожитої послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, відповідач не спростував доводи позивача про те, що він не звертався до ПрАТ «АК «Київводоканал» для укладення письмового договору на послуги водопостачання та водовідведення та не звертався із заявою про опломбування лічильника води встановленого у його квартирі та взяття його на абонентський облік.

Також з наявного у матеріалах справи повідомлення-рахунку на сплату комунальних послуг ща липень 2019 року вбачається, що вартість послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , розраховувалася на підставі даних загальнобудинкового лічильника (а.с. 62).

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованості послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , за період під час якого йому належала указана квартира.

Разом з тим, судом першої інстанції залишено поза увагою, що у серпені 2017 року, за який також нарахована заборгованість, указана квартира ОСОБА_1 ще не належала, а тому відсутні підстави для стягнення з нього заборгованості за надані послуги у розмірі 06 грн 24 коп., 3 % річних у розмірі 35 коп. та інфляційних втрати у розмірі 01 грн 18 коп. за серпень 2017 року.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 травня 2023 рокув частині стягнення заборгованості за серпень 2017 року ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, а тому рішення суду у цій частині підлягає зміні.

Щодо судових витрат.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що позов задоволено частково (враховуючи розмір задоволених позовних вимог 99,9 %), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 2 478 грн 95 коп.

З позивача на користь відповідача підлягає до стягнення судовий збір за подання апеляційної скарги пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено - у розмірі 2 грн 23 коп.

Відповідно до частини 10 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення різниця судових витрат у розмірі 2 476 грн 71 коп.

Відповідно до частини 1 та пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 376, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Морозова Олексія Вікторовича задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 травня 2023 року змінити, виклавши резолютивну частину в такій редакції:

Позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» суму заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01 вересня 2017 року по 31 липня 2019 року у розмірі 8 761 грн 37 коп., 3 % річних у розмірі 194 грн 46 коп., інфляційні втрати у розмірі 482 грн 66 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» судовий збір у розмірі 2 476 грн 71 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська