справа № 208/5861/24
№ провадження 6/208/275/24
УХВАЛА

Іменем України

01 липня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді - Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Грищенко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Дар?ї Браун про примусовий привід боржника ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Дар?я Браун звернулась до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області з поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання зазначає, що на виконанні у Заводського відділі державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) знаходиться виконавче провадження №74030409 з примусового виконання рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за виконавчим листом у справі №207/4603/23, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в особі Національної служби здоров?я України коштів в розмірі 20774,11 грн..

15.02.2024 державним виконавцем згідно до ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», винесені постанови про відкриття виконавчого провадження, копії яких надіслано сторонам до виконання та відома.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконується, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

Державним виконавцем були надіслані електронні запити до ГУ ДПС України, УДАІ ГУ МВС України з метою перевірки майнового стану боржника. Згідно відповіді у нього наявні розрахункові рахунки, але відсутній залишок на рахунках, на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесені постанови про арешт коштів боржника.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належить на праві власності транспортний засіб марки: ВАЗ, модель: 2108, колір: бежевий, рік виробництва: 1994, номер кузова: НОМЕР_1 , однак ОСОБА_1 рішення не виконує. Станом на 24.06.2024 місцезнаходження транспортного засобу невідомо.

26.04.2024 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою місцезнаходження боржника, двері ніхто не відчинив, було залишено виклик за адресою боржника, а саме: АДРЕСА_1 , боржник ОСОБА_1 до відділу не з?явився, щодо причин неявки державному виконавцю не повідомив.

27.05.2024 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою місцезнаходження боржника, двері ніхто не відчинив, було залишено виклик за адресою боржника, а саме: АДРЕСА_1 , боржник ОСОБА_1 до відділу не з?явився, щодо причин неявки державному виконавцю не повідомив.

Боржник ОСОБА_1 без поважних причин не з?являється за викликом виконавця до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам?янське Кам?янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та вимоги виконавчого документа не виконує, в той час, як він належним чином повідомлений про необхідність явки до відділу ДВС та попереджений про відповідальність за ухилення від явки, що підтверджується повідомленням про вручення (реєстром поштових відправлень), яким на адресу боржника була направлено постанову про відкриття виконавчого провадження, виклик державного виконавця про необхідність явки до відділу ДВС.

Станом на 26.06.2024 заборгованість згідно виконавчого листа № 207/4603/23 від 29.01.2024 року виданого Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в особі Національної служби здоров?я України коштів складає 20774,11 грн..

Суд, дослідивши матеріали подання, перевіривши надані докази, вважає що подання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Примусове виконання рішень судів та інших юрисдикційних органів законом покладено на державну виконавчу службу. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) закріплені у Законі України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Пунктом 5 частини 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що боржник зобов`язаний своєчасно з`являтися на вимогу виконавця.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до ч.1 ст.438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи для забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

На підтвердження вказаних обставин виконавцем мають бути надані належні та допустимі докази.

В матеріалах подання про примусовий привід боржника відсутні докази на підтвердження того, що боржником ОСОБА_1 було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №74030409 від 15 лютого 2024 року; та відсутні докази направлення даної постанови боржнику. Окрім цього, державним виконавцем не долучено до подання про примусовий привід боржника постанову про арешт коштів боржника, про яку зазначав державний виконавець в обґрунтуванні даного подання.

В матеріалах подання міститься виклик державного виконавця від 23.04.2024 року №47093 без будь-яких доказів направлення останнього за адресою проживання боржника, що позбавляє суд можливості встановити факт обізнаності боржника ОСОБА_1 про вчинення відносно нього дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого листа № 207/4603/23 виданого 29.01.2024 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області ВП №74030409.

Також в матеріалах справи містяться акти державного виконавця від 26.04.2024 року та від 27.05.2024 року, складені державним виконавцем.

З акту державного виконавця від 26.04.2024 року встановлено, що двері квартири АДРЕСА_2 ніхто не відчинив, у дверях квартири був залишений виклик державного виконавця. Даний акт складений без участі понятих та підписаний лише державним виконавцем.

В акті державного виконавця від 27.05.2024 року державним виконавцем зазначено наступне: «Виходом державного виконавця за адресою проживання боржника, а саме: АДРЕСА_1 з метою перевірки його майнового стану». В даному акті не зазначені підсумки виходу державного виконавця за адресою боржника. Даний акт складений без участі понятих та підписаний лише державним виконавцем.

Суд зауважує, що за матеріалами подання немає жодного доказу того, що боржник ОСОБА_1 повідомлений про відкриття самого виконавчого провадження, що йому державним виконавцем надано строк на добровільне виконання судового рішення, що він повідомлений про примусове виконання судового рішення, що він викликався до державного виконавця.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

З огляду на вищезазначене, у зв`язку з відсутністю доказів факту ухилення боржника від явки до державного виконавця на виклик останнього, відсутні правові підстави для застосування приводу боржника та для задоволення подання державного виконавця.

Привід боржника за відсутності доказів неявки без поважних причин не може вважатися необхідним, слугувати меті стягнення боргу та порушує принцип співмірності.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 260, 438 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Дар?ї Браун про примусовий привід боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Похваліта С. М.