Провадження № 2-о/127/644/24
У Х В А Л А

09 вересня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бессараб Н.М., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 , за участю третіх осіб ОСОБА_2 , Служби у справах дітей Вінницької міської ради про встановлення факту самостійного утримання та виховання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просить суд встановити факт самостійного утримання та виховання дитини матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначена заява не відповідає вимогам, встановленим ст. ст. 175, 318 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків (відповідно до ст. 10 ЦПК України застосовується аналогія закону)

Вивчивши вказану заяву приходжу до висновку, що є підстави для залишення її без руху з таких підстав.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

В порушення вимог ч. 4 ст. 294 ЦПК України заявницею по справі окремого провадження зазначено третіх осіб ОСОБА_2 та Службу у справах дітей ВМР, тому заяву необхідно привести у відповідність до вимог ч. 4 ст. 294 ЦПК України.

Заява не містить посилання на докази про те, що заявниця одноособово, самостійно, повністю утримує сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У заяві не зазначено доказів щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків ОСОБА_2 (не приймає участі у вихованні, не надає матеріальної допомоги, не спілкується з дитиною, не створює умов для отримання освіти) щодо виховання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заява не містить посилання на докази, що між заявником та ОСОБА_2 відсутній спір про право щодо утримання та виховання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обоє батьків несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Частиною четвертою статті 157 СК України визначено, що батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, такий спір вирішується судом. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (стаття 159 СК України).

Крім того, відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Факт самостійного виховання дитини одним із батьків, відсутності участі іншого з батьків у вихованні дитини може бути встановлений у рішенні суду при вирішенні спору щодо позбавлення особи батьківських прав у порядку позовного провадження.

Пленумом Верховного Суду України у п. 1 Постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Аналіз норм процесуального права дає підстави для висновку про те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Заявниця у поданій заяві зазначила, що виникла необхідність юридичної фіксації факту перебування дитини на утриманні заявниці, що вирішить питання щодо переміщення із дитиною без документального оформлення згоди батька, який не проживає із дитиною та вирішення інших питань щодо проживання та перебування дитини.

Разом з тим, заява не містить належного обґрунтування щодо правових підстав звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження і що чинним законодавством не визначено інший порядок, зокрема, оформлення письмового договору між батьками щодо місця проживання та виховання дитини, звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, тощо.

За таких обставин, дану заяву слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , за участю третіх осіб ОСОБА_2 , Служби у справах дітей Вінницької міської ради про встановлення факту самостійного утримання та виховання дитини - залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, про що повідомити заявницю.

В разі невиконання вказаних недоліків, дана заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя