Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/618/24

Провадження № 2/439/278/24

12 серпня 2024 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді: Петейчука Б.М.,

за участі: секретаря

судового засідання: Ковальчук Н.І.,

прокурор: Керівник Тернопільської окружної прокуратури,

позивачі: Національна служба здоров`я України,

Тернопільська обласна рада,

відповідач: ОСОБА_1 ,

третя особа, яка

не заявляє самостійних

вимог щодо предмета спору: Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради,

розглянувши у підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом прокурора: Керівника Тернопільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Національної служби здоров`я України та Тернопільської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської області, про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, ухвалив таке рішення.

Прокурор: Керівник Тернопільської окружної прокуратури звернувся з позовними вимогами в інтересах держави: Національної служби здоров`я України та Тернопільської обласної ради до відповідача: ОСОБА_1 , в яких просить суд стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави в особі: Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_2 у розмірі 107 974 (сто сім тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) гривні 00 копійок. Також, прокурор просив суд стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави в особі: Тернопільської міської ради кошти, витрачені на лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_2 у розмірі 7 885 (сім тисяч вісімсот вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Стислий виклад позиції позивачів.

Прокурор зазначає, що 18 березня 2023 року близько 14 години 00 хвилин водій: ОСОБА_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen», моделі «Touareg», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною автодороги в межах населеного пункту села Манюки Тернопільського району Тернопільської області у напрямку міста Тернопіль Тернопільської області зі швидкістю близько 80 кілометрів за годину, чим порушив вимогу пункту 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, із змінами та доповненнями, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 кілометрів за годину. У цей час попереду в попутному з автомобілем «Volkswagen», моделі «Touareg», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 , напрямку рухався автомобіль марки «Geliy», моделі «MR-7151A», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_2 , під керуванням водія: ОСОБА_2 , яка здійснювала маневр: поворот ліворуч. Водій: ОСОБА_1 , проїжджаючи відрізок вказаної ділянки автодороги, що по АДРЕСА_1 , у порушення вимог пункту 1.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», а також підпункту «Б» пункту 2.3 Правил дорожнього руху України, згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну» та підпункту «Д» пункту 2.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого «водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху» не був увалений лід час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, життю та здоров`ю громадян» та порушуючи вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно із якими «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», не дотримався безпечної швидкості та не вжив заходів задля зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого водій: ОСОБА_1 під час руху обрав таку траєкторію руху (виїзд на зустрічну смугу для руху), яка була небезпечною та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Geliy», моделі «MR-7151A», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Geliy», моделі «MR- 7151 А», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_2 , ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми голови у виді черепно-мозкової травми із забиттям головного мозку тяжкого ступеня (за клінічною класифікацією) та крововиливами у речовину лобової і скроневої часток лівої та лобово-острівцевої і скроневої часток правої півкуль головного мозку, у шлуночку систему, під тверду і м`яку мозкові оболонки лобових часток обох півкуль головного мозку. Вказана травма супроводжувалась розвитком набряку речовини головного мозку, стисненням та зміщенням його серединних структур вліво, стисненням правого бокового і ІІІ-го шлуночків. Із зовнішніх ушкоджень в ділянці голови описані садна лівих виличної і щічної ділянок; закритої травми грудної клітки у виді переломів 4-9-го правих ребер, що супроводжувалась забиттям легень та розвитком «малого» гідротораксу (накопичення рідини у грудній порожнині); закритої травми живота у вигляді заочеревинної гематоми, яка ускладнилась її розривом із розвитком внутрішньочеревної кровотечі; закриті переломи кісток тазу (правої клубової, двобічно крижової, лонних та сідничних) з розривом крижово-клубового з`єднання зліва; закритої травми лівої гомілки у виді переломів діафізів (тіл) кісток великогомілкової у середній і малогомілкової у нижній третинах, що супроводжувались розвитком «помірного» гіпертензивно- ішемічного синдрому. Із зовнішніх ушкоджень, підшкірні гематоми правих стегна та гомілки. Вказані травматичні зміни супроводжувались розвитком кровотечі, постгеморагічної анемії важкого ступеня і гіповолемічного шоку, які згідно висновку судово-медичної експертизи кваліфікуються як тяжкі за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння. Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали є порушення водієм автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Touareg», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху України. Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 із технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Водій ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, для чого у нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру.

Прокурор вказує, що вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2023 року (єдиний унікальний номер справи: 607/9630/23), який набрав законної сили 24 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України.

Потерпіла від вчинення вищевказаного кримінального правопорушення: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період часу, починаючи зі 18 березня 2023 року по 04 травня 2023 року, а також у період часу, починаючи зі 06 листопада 2023 року по 14 листопада 2023 року, перебувала на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради. При цьому, загальна сума затрачених коштів на лікування потерпілої становить 115 859 (сто п`ятнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять) 00 копійок, з яких: вартість лікування за рахунок коштів Національної служби здоров`я України становить: 107 974 (сто сім тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) гривні 00 копійок, вартість лікування за рахунок коштів обласного бюджету становить 7 885 (сім тисяч вісімсот вісімдесят п`ять) гривень. Така шкода, станом на день пред`явлення позову, відповідачем не відшкодована.

Оскільки, відповідач у позасудовому порядку відшкодувати завдану деліктну шкоду відмовився, то це зумовлює звернення прокурора в інтересах держави в особі позивачів, до суду із метою відновлення порушеного права.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

27 березня 2024 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із моменту відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Прокурор: Керівник тернопільської окружної прокуратури у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Однак належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Позивач: Національна служба здоров`я України у судове засідання участь свого представника не забезпечив. Від представника позивача: ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задовольнити.

Позивач: Тернопільська обласна рада у судове засідання участь свого представника не забезпечила, Від першого заступника голови Тернопільської обласної ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задовольнити.

Відповідач: ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо задоволення таких.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, участь свого представника у судове засідання не забезпечила. Від її представника: ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує щодо задоволення останніх.

За змістом нормативних положень частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За змістом нормативних положень частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, підготовче засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України.

За правилами частини 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами по справі встановлено, що18 березня 2023 року близько 14 години 00 хвилин водій: ОСОБА_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen», моделі «Touareg», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною автодороги в межах населеного пункту села Манюки Тернопільського району Тернопільської області у напрямку міста Тернопіль Тернопільської області зі швидкістю близько 80 кілометрів за годину, чим порушив вимогу пункту 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, із змінами та доповненнями, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 кілометрів за годину. У цей час попереду в попутному з автомобілем «Volkswagen», моделі «Touareg», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 , напрямку рухався автомобіль марки «Geliy», моделі «MR-7151A», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_2 , під керуванням водія: ОСОБА_2 , яка здійснювала маневр: поворот ліворуч. Водій: ОСОБА_1 , проїжджаючи відрізок вказаної ділянки автодороги, що по АДРЕСА_1 , у порушення вимог пункту 1.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», а також підпункту «Б» пункту 2.3 Правил дорожнього руху України, згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну» та підпункту «Д» пункту 2.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого «водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху» не був увалений лід час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, життю та здоров`ю громадян» та порушуючи вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно із якими «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», не дотримався безпечної швидкості та не вжив заходів задля зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого водій: ОСОБА_1 під час руху обрав таку траєкторію руху (виїзд на зустрічну смугу для руху), яка була небезпечною та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Geliy», моделі «MR-7151A», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Geliy», моделі «MR- 7151 А», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_2 , ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми голови у виді черепно-мозкової травми із забиттям головного мозку тяжкого ступеня (за клінічною класифікацією) та крововиливами у речовину лобової і скроневої часток лівої та лобово-острівцевої і скроневої часток правої півкуль головного мозку, у шлуночку систему, під тверду і м`яку мозкові оболонки лобових часток обох півкуль головного мозку. Вказана травма супроводжувалась розвитком набряку речовини головного мозку, стисненням та зміщенням його серединних структур вліво, стисненням правого бокового і ІІІ-го шлуночків. Із зовнішніх ушкоджень в ділянці голови описані садна лівих виличної і щічної ділянок; закритої травми грудної клітки у виді переломів 4-9-го правих ребер, що супроводжувалась забиттям легень та розвитком «малого» гідротораксу (накопичення рідини у грудній порожнині); закритої травми живота у вигляді заочеревинної гематоми, яка ускладнилась її розривом із розвитком внутрішньочеревної кровотечі; закриті переломи кісток тазу (правої клубової, двобічно крижової, лонних та сідничних) з розривом крижово-клубового з`єднання зліва; закритої травми лівої гомілки у виді переломів діафізів (тіл) кісток великогомілкової у середній і малогомілкової у нижній третинах, що супроводжувались розвитком «помірного» гіпертензивно- ішемічного синдрому. Із зовнішніх ушкоджень, підшкірні гематоми правих стегна та гомілки. Вказані травматичні зміни супроводжувались розвитком кровотечі, постгеморагічної анемії важкого ступеня і гіповолемічного шоку, які згідно висновку судово-медичної експертизи кваліфікуються як тяжкі за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння. Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали є порушення водієм автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Touareg», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху України. Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 із технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Водій ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, для чого у нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, що підтверджується вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2023 року (єдиний унікальний номер справи: 607/9630/23), який набрав законної сили 24 жовтня 2023 року (а.с. 15-16).

Потерпіла від вчинення вищевказаного кримінального правопорушення: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період часу, починаючи зі 18 березня 2023 року по 04 травня 2023 року, а також у період часу, починаючи зі 06 листопада 2023 року по 14 листопада 2023 року, перебувала на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради. При цьому, загальна сума затрачених коштів на лікування потерпілої становить 115 859 (сто п`ятнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять) 00 копійок, з яких: вартість лікування за рахунок коштів Національної служби здоров`я України становить: 107 974 (сто сім тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) гривні 00 копійок, вартість лікування за рахунок коштів обласного бюджету становить 7 885 (сім тисяч вісімсот вісімдесят п`ять) гривень. Така шкода, станом на день пред`явлення позову, відповідачем не відшкодована, що підтверджується наданим на дослідження статутом Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради; листом Тернопільської окружної прокуратури від 18 грудня 2023 року; листом за № 023/130 від 19 січня 2024 року; договором № 1268-Е123-Р00 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій (а.с. 17-25, 33-45).

Національною службою здоров`я України та Тернопільською обласною радою не вживалися будь-які заходи щодо відшкодування зі ОСОБА_1 витрат, понесених на лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_2 на загальну суду у розмірі 115 859 (сто п`ятнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять) 00 копійок, що підтверджується наданими суду на дослідження копіями відповідних листів-запитів (а.с. 26-32, 46-47).

Щодо представництва прокурором інтересів органів державної влади.

За змістом позову, саме на прокурора покладено необхідність захисту інтересів держави у зв`язку з невжиттям заходів щодо відшкодування завданої шкоди компетентним органом державної влади в даному випадку Бродівській міській раді Львівської області, сам факт невжиття заходів уповноваженим компетентним органом свідчить про наявність відповідних підстав для звернення до суду саме прокурором.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора не обґрунтованим.

Відтак, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що у досліджуваному випадку наявні підстави для представництва інтересів держави в особі Національної служби здоров`я України та Тернопільської обласної ради за позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Щодо розгляду позовних вимог по суті.

Пунктом 3 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545, у разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, у разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.

За правилами частини 1 статті 1206 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка вчинила злочин зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету ї їх використанні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.

Відповідно до вищевказаного порядку, сума витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться, виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання).

Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування.

У свою чергу, частиною 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої постановлено ухвалу, лише в питаннях, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування.

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Як встановлено під час судового засідання, між протиправним винним діянням ОСОБА_1 , який спричинив тілесні ушкодження потерпілій: ОСОБА_2 , та перебуванням потерпілої на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради, існує причинний зв`язок.

Наведений прокурором розрахунок завданої відповідачем шкоди, унаслідок вчинення кримінального правопорушення, є законним, обґрунтованим та доводами відповідача не оспорюється. Шкода, яка спричинена відповідачем: ОСОБА_1 , державі не відшкодована. Вартість понесених витрат закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої від кримінального правопорушення: ОСОБА_2 становить 115 859 (сто п`ятнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять) 00 копійок, з яких: вартість лікування за рахунок коштів Національної служби здоров`я України становить: 107 974 (сто сім тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) гривні 00 копійок, вартість лікування за рахунок коштів обласного бюджету становить 7 885 (сім тисяч вісімсот вісімдесят п`ять) гривень.

За таких обставин, суд прийшов до переконання, що відповідач: ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від вчиненого кримінального правопорушення. Відтак позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 89, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі: Національної служби здоров`я України та Тернопільської обласної ради, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі: Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_2 у розмірі 107 974 (сто сім тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави в особі: Тернопільської міської ради кошти, витрачені на лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_2 у розмірі 7 885 (сім тисяч вісімсот вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1158 (одна тисяча сто п"ятдесят вісім) гривень 59 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 12 серпня 2024 року.

Позивач 1: Національна служба здоров`я України, місцезнаходження: Київська область, місто Київ, проспект Степана Бандери, будинок 19, .

Позивач 2: Тернопільська область рада, місцезнаходження: Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Грушевського, будинок 8, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа: Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради, місцезнаходження: Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Клінічна, будинок 1, .

Суддя Б.М. Петейчук