Справа № 161/7394/24
Провадження № 2/161/2625/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гриня О. М.,

за участю секретаря судового засідання Жежерун Д. А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача в режимі відеоконференції Андрусяка Я.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Луцькводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг,-

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2024 року позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі зареєстровані у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , за якою рахується заборгованість за житлово-комунальну послугу з постачання холодної води та водовідведення у загальному розмірі станом на 01 квітня 20224 року 5 299,50 грн.

Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 5 299,50 грн.

Відповідачі письмовому відзиві позовні вимоги заперечили. Узагальнені доводи відповідачів зводяться до того, що з 28 серпня 2022 року вони не проживають у спірній квартирі, а тому, на їх переконання, не зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги позивачу. Також вказують, що між ними та позивачем не укладався письмовий договір з надання житлово-комунальних послуг. Крім того не погоджуються із складеними позивачем розрахунками та вважають неправомірним використання показів загальнобудинкового лічильника води, який вважають незаконним.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просили суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги заперечив та просив суд відмовити у їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, при причини неявки суд не повідомляла.

Заслухавши присутніх учасників справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач надає послуги з постачання холодної води та водовідведення у квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

На питання суду відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердив, що власниками цієї квартири є відповідачі на праві спільної сумісної власності.

Станом на 01 квітня 2024 року за квартирою рахується заборгованість у розмірі 5 299,50 грн.

Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною четвертою статті 319 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує.

Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

У частині першій статті 369 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

З аналізу вищенаведених положень цивільного законодавства слідує, що всі співвласники нерухомого майна, яке перебуває у їх спільній сумісній власності, зобов`язані здійснювати витрати на утримання такого майна. До таких витрат, очевидно, відносяться і житлово-комунальні послуги з постачання холодної води та водовідведення, без яких використання нерухомого майна, як житла, є неможливим.

У розглядуваному випадку відповідачі, як власники нерухомого майна, несуть тягар утримання свого майна, а тому зобов`язані сплачувати житлово-комунальні послуги в незалежності від того, чи фактично проживають у ньому.

Вказане повністю спростовує доводи відповідачів про переїзд з вересня 2022 року на інше місце проживання, адже це не звільняє їх, як власників, від обов`язку утримувати своє майно.

Що стосується доводів відповідачів про відсутність укладеного між ними та позивачем договору з надання житлово-комунальних послуг, то суд зазначає, що можливості стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги не зважаючи на відсутність відповідного договору є сталою та відображена, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року №6-59цс13 та в подальшій практиці Верховного Суду, зокрема у постановах від 21 листопада 2019 року №464/5927/15, від 09 червня 2021 року №522/8173/14-ц та інших.

Стосовно посилання відповідачів на п.6 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд зазначає, що відповідачі не надали суду будь-яких доказів належного інформування, з документальним підтвердженням, позивача про тимчасову відсутність в житловому приміщенні споживача та інших осіб понад 30 календарних днів. Надана відповідачами довідка виконавчого комітету Пісківської селищної ради Бучанського району Київської області від 05 червня 2024 року не існувало навіть на час звернення позивача до суду у квітні 2024 року, тому не може слугувати доказом належного інформування позивача.

Крім того суд зауважує, що за твердження самого відповідача ОСОБА_3 у квартирі наразі проживають орендарі, тобто, «інші особи» в розумінні п.6 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що виключає можливість неоплати за надані житлово-комунальні послуги.

Доводи відповідачів про безпідставне нарахування заборгованості за нормативом, а не за показом лічильника, суд відхиляє, адже лічильник відповідачів не був у встановленому порядку повірений, у зв`язку з чим позивач обґрунтовано нарахував заборгованість виходячи із кількості зареєстрованих у житлі осіб.

Так само надуманими є доводи відповідача про незаконність встановленого загальнобудинкового лічильника, адже такі дії позивача у встановленому порядку не оскаржувалися, а тому вважаються правомірними.

Заперечуючи розрахунки, які надані позивачем, відповідачі будь-яких контррозрахунків не надали.

Підсумовуючи вищевикладене, оскільки відповідачі, як власники квартири за адресою АДРЕСА_1 , зобов`язані утримувати це майно, в незалежності від фактичного проживання у ньому, позовні вимоги є обґрунтованими та їх слід задовольнити.

У зв`язку з повним задоволенням позову, з відповідачів на користь позивача, у рівних частках, слід стягнути судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., який був сплачений при зверненні до суду.

Керуючись ст. 265 ЦПК України, на підставі ст. ст. 11, 509, 625 ЦК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», суд

У Х В А Л И В :

Позов Комунального підприємства «Луцькводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Луцькводоканал» 5 299,50 грн. (п`ять тисяч двісті дев`яносто дев`ять гривень дев`яносто копійок) заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Луцькводоканал» 3 028,00 гривень судового збору по 1 514 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Комунальне підприємство «Луцькводоканал» (місце знаходження: 43010, м. Луцьк, вул. Дубнівська, 26, код в );

Відповідач 1: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , іпн НОМЕР_1 );

Відповідач 2: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , іпн НОМЕР_2 )

Дата складення повного рішення суду 09 вересня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Олександр ГРИНЬ