Справа № 758/7377/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2024 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М., Оболонській Ю.С.,

за участю: представників позивача - адвокатів Медведєва Д.С. та Ванжули Я.В.,

представниківвідповідача-3 - адвокатів Півторака Т.О. та Подольського Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Сороки Валерія Миколайовича, Комунального підприємства «Реєстраційне бюро», про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2020 р. позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представлені адвокатом Касьяненком Д.Л., звернувся до суду з позовом, в якому, уточнивши свої вимоги під час підготовчого провадження, просить: 1) визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» Сороки В.М. від 23 квітня 2019 року, індексний номер 46606319, номер запису про право власності № 31307947, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з 2 (двох) кімнат, загальною площею - 63,30 кв.м, жилою площею - 29,50 кв.м, за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк»; 2) скасувати запис про право власності № 31307947 від 18.04.2019 р. в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, внесений на підставі рішення державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» Сороки В.М. від 23 квітня 2019 року, індексний номер 46606319.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 квітня 2019 року державним реєстратором Сорокою В.М. було проведено державну реєстрацію за АТ «Укрсоцбанк» права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , що складається з двох кімнат, загальна площа квартири становить 63,3 кв.м, жилою площею 29,5 кв.м, на підставі договору іпотеки (запис про право власності № 31307947 від 18.04.2019 р., внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.04.2019 р. № 46606319.Вказане приміщення виступало предметом іпотеки за Договором іпотеки № 02- 3193 від 17 вересня 2007 року, укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк» (правонаступником якого виступає АТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом КМНО Кравченко І.В.зареєстром № 3627, в забезпечення виконання кредитного зобов`язання ОСОБА_1 17 вересня 2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання не відновлювальної кредитної лінії №10-29/4194 про надання кредиту у розмірі 60 500,00 євро, окремими частинами, зі сплатою Банку процентів за користування кредитом у розмірі 11,8% річних від суми максимального ліміту на день видачі кредиту. 17 вересня 2007 р. в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АКБ СР «Укрсоцбанк» (Іпотекодержатель) (правонаступником якого виступає АТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 (Іпотекодавець), укладено Договір іпотеки 12-10/3193, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Кравченко І.В., зареєстрованого в реєстрі № 3627 (далі - Іпотечний договір), згідно з яким Іпотекодавець передав в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Основним зобов`язанням, укладеним між Іпотекодержателем та Позичальником, нерухоме майно, яким є двокімнатна квартира АДРЕСА_1 . За даними з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна Позивачеві стало відомо, що власником іпотечного майна за Договором - квартиру АДРЕСА_1 , що складається з 2 (двох) кімнат, загальна площа квартири становить 63,30 кв. м., жилою площею 29,50 кв.м., стало АТ «Укрсоцбанк» на підставі рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23 квітня 2019 року, індексний номер 46606319. Вважає вказане рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23 квітня 2019 року за індексним номером 46606319, протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Зазначає, що іпотекодержатель був зобов`язанийнаправитиіпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушень та виконання зобов`язання, однак жодної вимоги про усунення порушень від іпотекодержателя АТ «Укрсоцбанк» не було надіслано позивачеві та ним отримано не було, про що свідчить відсутність у позивача будь-яких доказів отримання вказаної вимоги під особистий підпис. Таким чином, є обґрунтовані підстави вважати, що в матеріалах реєстраційної справитакож відсутні, як докази направлення передбаченої Порядком вимоги Іпотекодержателя, так і документи на підтвердження факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя. Вказані обставини приводять до висновку про те, що рішення державного реєстратора Сороки В.М. КП «Реєстраційне бюро» про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 (індексний номер 46606319, номер запису про право власності № 31307947) є таким, що не підлягає вимогам закону, передчасним та підлягає скасуванню в судовому порядку. Крім того, виходячи з умов договору іпотеки, сторони погодили, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на виключно на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку». Тобто, у разі звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, при реєстрації прав власності на таке майно, правовстановлюючим документом повинен бути договір про задоволення вимог іпотекодержателя. Однак такий договір між іпотекодавцем та АТ «Укрсоцбанк» ніколи не підписувався та не укладався, а відтак іпотекодавець згоди на відчуження спірної квартири не давав. Іпотечний договір не є документом, на підставі якого можливо проводити реєстрацію права власності на нерухоме майно. Також зазначає, що АТ «Укрсоцбанк», ні суб`єкти оціночної діяльності, діючи в його інтересах, до іпотекодавця з проханням про ознайомлення з об`єктом оцінки не зверталися, а тому є підстави стверджувати про те, що необхідний звіт про оцінку предмета іпотеки державному реєстратору для вчинення реєстраційних дій АТ «Укрсоцбанк» надано не було. Вказані обставини також є підставою для скасування державної реєстрації права власності за АТ «Укрсоцбанк». Відповідно до даних Списку акредитованих суб`єктів державної реєстрації, розміщеного на офіційному сайті Міністерства юстиції України за посиланням: https://minjust.gov.ua/spysok-akred-sdr, серед таких суб`єктів вказане КП «Реєстраційне Бюро», однак жодних відомостей на підтвердження того, що Сорока В.М. перебував чи перебуває у трудових відносинах з вказаною організацією не має. Відтак, існують грунтовні підстави вважати, що державний реєстратор Сорока В.М. , КП «Реєстраційне бюро», здійснює діяльність у сфері державної реєстрації прав та їх обтяжень всупереч вимогам законодавства як в частині того, що його повноваження на здійснення відповідної діяльності не видається за можливе встановити, так і в частині безпосередньої реєстрації прав та обтяжень, здійснюваної з порушеннями вимог законодавства щодо дотримання обхідних процедур для державної реєстрації прав та їх обтяжень.Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме но та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за Позивачем, ОСОБА_1 не зареєстроване інше рухоме житлове майно, тобто предмет іпотеки, а саме квартира АДРЕСА_1 , яка складається з 2-х кімнат, загальна площа квартири становить 63,30 кв. м., жилою площею 29,50 кв.м., знаходиться під дією мораторію на відчуження. Крім того, факт використання нерухомого житлового майна як місця постійного зживання підтверджується місцем реєстрації зазначеному в паспорті ОСОБА_1 .

Ухвалою від 06.07.2020 р. відкрито провадження з призначенням розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 13.07.2020 р. задоволена заява представника позивача про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності зареєстрована за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (місце знаходження: 03150, м.Київ, вул. В. Васильківська, 100, код ЄДРПОУ 0003901).

Постановою Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 р. за апеляційною скаргу представника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» скасована вищевказана ухвала районного суду в частині накладення арешту із постановленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності зареєстрована за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк».

Ухвалою від 23.11.2020 р. було задоволено клопотання представника позивача та замінено відповідача-3 АТ «Укрсоцбанк» на правонаступника - АТ «Альфа-Банк».

Представником відповідача-3 було подано письмові пояснення, в яких представник АТ «Альфа-Банк» просить відмовити в задоволенні позову, обґрунтовуючи тим, що 17 вересня 2007 р. між банком та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 10-29/4194 від відповідно до якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти у сумі 60 500,00 євро, окремими частинами, зі сплатою 11,8% річних від суми максимального ліміту на день видачі кредиту. З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту № 10-29/4194, між банком та позивачем 17.09.2007 р. було укладено Договір іпотеки 12-10/3193, згідно з якимОСОБА_1 передав в іпотеку банку у якості забезпечення виконання зобов`язань, нерухоме майно, яким є двокімнатна квартира АДРЕСА_1 .З урахуванням того, що саме позичальник неналежним чином виконував зобов`язання за Договором Кредиту, з огляду на що утворилася заборгованість, у АТ «Укрсоцбанк» виникло право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, визначеному ст. 37 Закону України «Про іпотеку».Підписуючи Іпотечний договір, Позивач погодив всі умови, які в ньому викладені, в тому числі іпотечне застереження, підтвердив свою згоду на передачу у власність іпотекодержателя предмета іпотеки у випадку виникнення у іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до умов укладеного сторонами договору та положень чинного законодавства. Із Договору іпотеки, а саме із п. 4.5. Договору іпотеки вбачається, що між ОСОБА_1 та Банком укладено іпотечне застереження, яке прирівнюється до договору про задоволення вимог Іпотекодержателя. Крім того, відповідачем- 3 25.09.2018 р. на адресу позивача зазначену в Іпотечному договорі, направлялося Повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання від 19.09.2018 р. № 4458, в якому поряд з вимогою про усунення порушень кредитного договору зазначено, що у випадку невиконання вказаної вимоги банк застосовує своє право на позасудове врегулювання шляхом у прийняття у власність предмету іпотеки - квартири АДРЕСА_1 , (номери відправлень: 508, 516). Письмове повідомлення Банку на протязі місяця перебувало у відділенні поштового зв`язку, останній направляв гр. ОСОБА_1 повідомлення про надходження від Банку поштової кореспонденції, проте Позивач відмовився його одержувати. Таким чином, позивач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про надходження від Банку письмової вимоги про усунення порушень Кредитного договору. Неотримання цієї вимоги Банку не свідчить, що позивач не знав про її існування. Зазначене повідомлення, разом з кредитним договором, надавалися державному реєстратору та містяться в матеріалах реєстраційної справи.У зв`язку з ігноруванням зазначених вимог, державним реєстратором прийнято рішення про реєстрацію прав та обтяжень, яким зареєстровано право власності АТ «Альфа-Банк» на предмет іпотеки.Як вбачається з висновку про вартість об`єкта оцінки, вартість квартири складає 1 598 194,00 грн., яка не перевищує суму заборгованості за Договором Кредиту. Крім того, позивачем не надано доказів відсутності у нього чи у власності його дружини іншого житла, набутого за період шлюбу, на яке у позивача в силу закону виникає право спільної сумісної власності.Позивач не довів належними та допустимими доказами розповсюдження дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадянин України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на спірні правовідносини.

В підготовчому засіданні 05.08.2021 р. закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду.

Ухвалою від 25.10.2021 р. задоволена заява представника позивача про забезпечення позову та заборонено органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме: суб`єктам державної реєстрації прав; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:000.

23.01.2023 р. електронною поштою через канцелярію до суду подано заяву представника відповідача-3 по зміну назви з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».

Ухвалою від 23.01.2023 р. позов ОСОБА_1 до Державного реєстратора Сороки Валерія Миколайовича, Комунального підприємства «Реєстраційне бюро», Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк» (до зміни назви - Акціонерне товариство «Альфа-банк»), про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 01.06.2023 року ухвалу Подільського районного суду м. Києві від 23.01.2023 року скасувати, справу за позовом позов ОСОБА_1 до Державного реєстратора Сороки Валерія Миколайовича, Комунального підприємства «Реєстраційне бюро», Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк» (до зміни назви - Акціонерне товариство «Альфа-банк»), про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги просили задовольнити повністю з підстав, зазначених у позові.

В судовому засіданні представники Відповідача-3 просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 23 квітня 2019 року державним реєстратором Сорока Валерій Миколайович було зведено державну реєстрацію за АТ «Укрсоцбанк» права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , що складається з 2-х кімнат, загальна площа квартири становить 63,3 кв. м., жилою площею 29,5 кв. м., на підставі договору іпотеки (запис про право власності № 31307947 від 18.04.2019 р., внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.04.2019 р. № 46606319.

Як вбачається з матеріалів справи, вказане приміщення виступало предметом іпотеки за Договором іпотеки № 02- 3193 від 17 вересня 2007 року, укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк» (правонаступником )якого виступає АТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом КМНО Кравченко І.В., зареєстрованого в реєстрі № 3627, в забезпечення виконання кредитного Пов`язання ОСОБА_1

17 вересня 2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання не відновлювальної кредитної лінії №10-29/4194 про надання кредиту у розмірі 60 500,00 євро, окремими частинами, зі сплатою Банку процентів за користування кредитом у розмірі 11,8% річних від суми максимального ліміту на день видачі кредиту.

17 вересня 2007 р. в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АКБ СР «Укрсоцбанк» (Іпотекодержатель) (правонаступником якого виступає АТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 (Іпотекодавець), укладено Договір іпотеки 12-10/3193, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Кравченко І.В., зареєстрованого в реєстрі № 3627 (далі - Іпотечний договір), згідно з яким Іпотекодавець передав в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Основним зобов`язанням, укладеним між Іпотекодержателем та Позичальником, нерухоме майно, яким є двокімнатна квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 4.1 Іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем основного зобов`язання, Іпотекодержатель має право задовільнити свої забезпеченні іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 4 Іпотечного договору був передбачений порядок звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація.

Згідно п. 4.5 Іпотечного договору Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на Предмет іпотеки в один із наступних способів:

- на підставі рішення суду;

- на підставі виконавчого напису нотаріуса; або шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; або

- шляхом продажу Предмета іпотеки Іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку»; або шляхом організації Іпотекодержателем продажу Предмета іпотеки через укладання договору купівлі-продажу Предмета іпотеки між Іпотекодавцем та відповідним покупцем в порядку, встановленому статтею 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати».

Сторони Іпотечного договору, якими є Позивач та Відповідач 3, погодили, що у разі неналежного виконання умов Кредитного та/або Іпотечного договорів, у кредитора виникає право звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Таким чином, між сторонами погоджено та укладено договір про задоволення вимог Іпотекодержателя у формі іпотечного застереження, яке міститься у Іпотечному договорі.

З урахуванням того, що саме позичальник неналежним чином виконував зобов`язання за Договором Кредиту, з огляду на що утворилася заборгованість, у АТ «Укрсоцбанк» виникло право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, визначеному ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом абз. 1 п. З ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», заявник: власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - а у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

Згідно ст. 572 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» (в редакції від 12.05.2006 року, яка діяла на час укладення між Банком та Позивачем Іпотечного договору) іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з дня вчинення відповідного правочину, на підставі якого виникає іпотека, або з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Згідно із ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудовеврегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя передбачаєпередачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону, право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Відповідно до положень ст.ст. 33 - 37 Закону України «Про іпотеку» вбачається, що підставою для реалізації процедури позасудового порядку звернення стягнення на предмет іпотеки необхідно укладення між Банком та Позичальником Договору про задоволення вимог іпотекодержателя або іпотечного застереження в Іпотечному договорі, які є належними правовстановлюючими документами для реєстрації права власності на предмет іпотеки в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Підписуючи Іпотечний договір, Позивач погодив всі умови, які в ньому викладені, в тому числі іпотечне застереження, підтвердив свою згоду на передачу у власність іпотекодержателя предмета іпотеки у випадку виникнення у іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до умов укладеного сторонами договору та положень чинного законодавства.

Із Договору іпотеки, а саме із п. 4.5. Договору іпотеки вбачається, що між ОСОБА_1 та Банком укладено іпотечне застереження, яке прирівнюється до договору про задоволення вимог Іпотекодержателя.

Відповідно до п. 6.2. ст. 6 Іпотечного договору «усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином, у випадку, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом, або вручені особисто за зазначеними адресами сторін».

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем- 3 25.09.2018 р. на адресу позивача зазначену в Іпотечному договорі, направлялося Повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання від 19.09.2018 р. № 4458, в якому поряд з вимогою про усунення порушень кредитного договору зазначено, що у випадку невиконання вказаної вимоги банк застосовує своє право на позасудове врегулювання шляхом у прийняття у власність предмету іпотеки - квартири АДРЕСА_1 , (номери відправлень: 508, 516). Зазначене повідомлення, разом з кредитним договором, надавалися державному реєстратору та містяться в матеріалах реєстраційної справи.

Відповідно до п. 6.2. ст. 6 Іпотечного договору, усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином, у випадку, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом, або вручені особисто за зазначеними адресами сторін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270 затверджено Правила надання послуг поштового зв`язку, надалі по тексту - «Правила поштового зв`язку».

Крім того, письмове повідомлення Банку на протязі місяця перебувало у відділенні поштового зв`язку, останній направляв гр. ОСОБА_1 повідомлення про надходження від Банку поштової кореспонденції, проте Позивач відмовився його одержувати. Таким чином, позивач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про надходження від Банку письмової вимоги про усунення порушень Кредитного договору. Неотримання цієї вимоги Банку не свідчить, що позивач не знав про її існування.

Щодо викладеного Верховний Суд у постанові від 29.08.2018 року по справі № 755/5691/16-ц (провадження № 61-901 св17) зазначив: що «Судами установлено, що 21 квітня 2015 року відповідачем на адресу позивача-боржника (іпотекодавця) та поручителів, яка була зазначена в договорі: АДРЕСА_5 , направлено письмові вимоги про погашення боргу за кредитним договором від 30 серпня 2013 року №3008001/000-КФІ/13 з пропозицією погасити заборгованість в 30-денний строк. Відомості щодо зміни адреси реєстрації (фактичного місця проживання) відповідачів матеріали справи не містять. Вимоги були відправлені поштою рекомендованим, цінним листом з повідомленням, з описом вкладення, проте не були отримані позивачем та повернуті поштою «за закінченням встановленого строку зберігання».Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено своїх позовнихвимог, а ТОВ «ФК «Народна позика» вжито всіх заходів для повідомлення боржника належним чином про заборгованість».

Аналогічний висновок щодо наслідків неотримання боржниками письмових повідомлень від банківської установи викладено і в Постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 522/2732/16-ц (провадження № 14-240цс18), - «Зважаючи на викладене, колегія суддів суду касаційної інстанції погодилася з висновками судів попередніх інстанцій про те, що документи, на підставі яких реєстратором приймалося рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА 7, відповідали пункту 46 Порядку № 868, статтям 19, 24 Закону № 1952-ІУ, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, оскільки від отримання нотаріально посвідченої заяви про усунення порушень зобов`язання ОСОБА 3 відмовився, що підтверджено відміткою працівника кур`єрської служби і позивачами вказана обставина не спростована».

У зв`язку з ігноруванням зазначених вимог, державним реєстратором прийнято рішення про реєстрацію прав та обтяжень, яким зареєстровано право власності АТ «Альфа-Банк» на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент' такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Як вбачається з висновку про вартість об`єкта оцінки, вартість квартири складає 1 598 194,00 грн., яка не перевищує суму заборгованості за Договором Кредиту.

Відповідно до п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015 для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотеко держателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки Іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано доказів відсутності у нього чи у власності його дружини іншого житла, набутого за період шлюбу, на яке у позивача в силу закону виникає право спільної сумісної власності.Позивач не довів належними та допустимими доказами розповсюдження дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадянин України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на спірні правовідносини.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна, власником іпотечного майна за Договором - квартиру АДРЕСА_1 , що складається з 2 (двох) кімнат, загальна площа квартири становить 63,30 кв. м., жилою площею 29,50 кв.м., є АТ «Укрсоцбанк» на підставі рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23 квітня 2019 року, індексний номер 46606319.

Таким чином, правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами першою та другою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Державного реєстратора Сороки Валерія Миколайовича, Комунального підприємства «Реєстраційне бюро», Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк» (до зміни назви - Акціонерне товариство «Альфа-банк»), про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач-1 - державний реєстратор Сорока Валерій Миколайович (місцезнаходження: 04050, м.Київ, вул.Дегтярівська, буд.8-А, оф.406);

Відповідач-2 - Комунальне підприємство «Реєстраційне бюро» (місцезнаходження: 04050, м.Київ, вул.Дегтярівська, буд.8-А, оф.406; );

Відповідач-3 - Акціонерне товариство «Сенс Банк» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100; ).

Суддя Н. М. Ларіонова