Справа № 349/392/24
Провадження № 2/349/242/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 вересня 2024 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі судді Могили Р.Г.,

з участю секретаря судового засідання Мартиновської І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов обгрунтований тим, що з 08 листопада 2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивачка зазначає, що спільне життя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, вона втратила почуття любові та поваги до відповідача, тому просить шлюб розірвати, а малолітніх дітейзалишити на її утриманні та вихованні.

29 березня 2024 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду в електронній формі заяву про надання строку для примирення тривалістю шість місяців.

Заява обгрунтована тим, що він заперечує щодо розірвання шлюбу, оскільки немає жодних підстав для розірвання шлюбу. Вони як подружжя мають на утриманні трьох неповнолітніх дітей і він бажає докласти всіх зусиль для збереження сім`ї. Також зазначив, що тривалий час офіційно працює за кордоном в Чеській Республіці, а тому не може прибути в судове засідання.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового засідання з викликом сторін.

29 березня 2024 року відповідач ОСОБА_2 подав заяву про надання строку для примирення тривалістю шість місяців.

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2024 року сторонам по справі надано строк для примирення тривалістю три місяці.

15 травня 2024 року позивачка ОСОБА_1 подала клопотання про відновлення провадження у справі, оскільки протягом місяця відповідач не вчинив жодних дій щодо збереження сімейних відносин.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 16 травня 2024 року у задоволенні клопотання позивачки про поновлення провадження у справі - відмовлено.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2024 року провадження у справі поновлено, у зв`язку із закінченням строку для примирення.

У судовому засіданні 16 квітня 2024 року позивачка ОСОБА_1 позов підтримала повністю з підстав наведених у позовній заяві та заперечила щодо наданя строку для примирення.

02 вересня 2024 року позивачка подала клопотання про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що примирення з чоловіком неможливе, шлюб існує формально, тому просить його розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання, яке було призначено о 10 год 30 хв. 03 вересня 2024 року не прибув, заяви про відкладення розгляду справи не надсилав.

У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі у судове засідання 03 вересня 2024 року не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом .

08 листопада 2008 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у Козарівській сільській раді Рогатинського району Івано-Франківської області зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 10. Після державної реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на ОСОБА_1 . Підтвердженням даного факту є свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 , видане 08 листопада 2008 року ( а.с.3-5 ).

Згідно матеріалів справи сторони по справі є батьками трьох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.7-9 ).

Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

В статті 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України ( далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини першої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини другої статті 104 СК України та частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно достатті 110 цього Кодексу.

В частині першій статті 110 СК України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Судом надавався строк для примирення подружжя з метою збереження сім`ї, однак примирення не відбулося.

Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" дав судам роз`яснення, якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Згідно статті 112 СК України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є з`ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на зазначені позивачкою підстави для розірвання шлюбу, а також враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки позивачка у позовній заяві та в заяві про розгляд справи за її відсутності не зазначила про зміну прізвища, а тому суд після розірвання шлюбу залишає за нею, для подальшого іменування набуте у шлюбі прізвище ОСОБА_1 .

Щодо залишення на утриманні та вихованні трьох малолітніх дітей разом із позивачкою ОСОБА_1 , то суд зазначає таке.

У частині першій статті 13 ЦПК України зазначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частини третьої статті 29 ЦК України у разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Також в частині першій статті 161 СК України зазначено, що, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Оскільки позивачкою у змісті позовних вимог не зазначена вимога, яка передбачена законом, а саме - визначення місця проживання дітей з матір`ю, тому керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, суд розглянув справу лише в межах заявленої вимоги про розірвання шлюбу.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи спору між батьками щодо місця проживання дітей немає.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 08 листопада 2008 року у Козарівській сільській раді Рогатинського району Івано-Франківської області, актовий запис №10.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивачка:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: с.Козарі Івано-Франківський район Івано-Франківська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 03 вересня 2024 року.

Суддя Р.Г. Могила