Справа № 137/581/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" вересня 2024 р.

Літинський районний суд Вінницької обалсті

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судових засідань Голота О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Літин в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» звернулося до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на їх користь суму заборгованості в розмірі 39 850, 00 грн., судові витрати на оплату судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що 26.05.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», укладено електронний договір №5649995 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 10 000,00 грн. строк кредиту 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, дата повернення кредиту 21.05.2023, вказується в Графіку платежів; строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього договору.

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 10 000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 .

Так, укладаючи кредитний договір, сторони передбачили нарахування процентів на наступних умовах:

«1.5.1 Стандартна процента ставка становить 1,99 % в деь та застосовується в межах строку редиту, вказаного в п.1.4 цього Договору.

1.5.2 Знижена процнтна ставка 1,692 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 25.06.2022 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту.»

25.06.2022 відповідач свої зобовязаня щодо сплати відсотків та тіла кредиту не виконав.

У період з 26.05.2022 по 24.08.2022 було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою, в розмірі 17 910,00 грн.

Позивачем також нараховано відсотки за 60 календарних днів в розмірі 29 850,00 грн.

Враховуючи невиконання відповідачем свїх боргових зобов`язань перед кредитором 19 червня 2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та позивачем, як фактором, було укладено договір факторингу №19.06/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором, про що повідомлено відповідача шляхом направлення на електронну пошту відповідного повідомлення.

Отже, до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» відповідно до укладеного договору факторингу №17.01/23-Ф перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 . Зазначають, що після придбання права вимоги до відповідача, позивач не здійснював додаткових нарахувань (відсотків, штрафних санкцій, тощо) за кредитним договором.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 10 000,00 грн. - тіло кредиту та 29 850,00 грн. - нараховані проценти, всього 39 850, 00 грн.

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 07.05.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) та надано строк для подання відзиву.

21.05.2024 до суду надійшов відзив представника відовідача ОСОБА_1 адвоката Герасимчук А.С., в якому зазначає, що проти позову ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» заперечує повністю, вважає його безпідставним та поданим без наявних на те доказів, оскільки відповідач не надавав згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту, не здійснював необхідних дій для цього, передбачених Правилами та умовами Договору та не отримував суми кредиту виходячи із наступного.

Зокрема, позивачем не надано будь-якого доказу з приводу реєстрації за допомогою ІТС ТОВ`АВЕНТУС УКРАЇНА» та входу ОСОБА_1 на веб-сайт або Мобільний додаток «CreditPlus, направлення Товариством споживачу вказаними засобами зв`язку (на номер мобільного телефону) коду, що є електронним підписом Споживача «А205277», створення особистого кабінету та здійснення ним всього алгоритму дій, необхідних для отримання кредиту.

Крім того, будь-якого доказу, який би підтверджував направлення примірнику Договору №5649995 про надання споживчого кредиту відповідачу позивачем не надано.

Перерахунок кредитних коштів здійснюється Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, щодо перерахунку кредитних коштів саме платіжним провайдером положення Договору №5649995 та Правил №19-Од не містять.

На підтвердження перерахунку відповідачу кредиту у сумі 10 000,00 грн. на платіжну картку № НОМЕР_1 позивачем надано лист від 04.07.2023 року вих. №2274 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та додаток до листа вих.. №2274, проте належними доказами, які б підтвердили перерахування відповідачу певної суми від ТОВ «Авентус Україна» можуть бути виключно первинні документи, оформленні відповідно до вимог ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Зазначає, що відповідь від АТ КБ «Приватбанк» від 14.02.2024 №20.1.0.0.0/7-240212/35282 не містить жодної інформації відносно належності платіжної картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , а також неможливості підтвердження факту зарахування коштів 26.05.2022 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ КБ «Приватбанк».

Щодо відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» позивачу вказує, що надані стороною позивача докази, а саме договір факторингу №19.06/23-Ф від 19.06.2023, акт прийому-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному вигляді за Договором факторингу, витяг з реєстру боржників від 19.06.2023 та платіжна інструкція №570 від 23.06.2023 не підтверджують права вимоги до ОСОБА_1 , оскільки позивачем не надано реєстр боржників в електронному вигляді наданий на флеш-носії у розмірі 362 КБ, а надано лише витяг з реєстру боржників від 19.06.2023.

Надана позивачем картка обліку Договору (розрахунок заборгованості) за договором про надання кредиту №5649995 від 26.05.2022 не є типовим первинним документом, що підтверджує розмір заборгованості відповідачем за договором, оскільки не є внутрішнім документом фінансової установи, що жодним чином не підтверджує факт надання кредиту так і виниклу заборгованість за кредитним договором.

Щодо пред`явленого розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. вважає їх не співмірними зі складністю справи, виконаних адвокатом робіт та витраченим часом і вважає його значно завищеним.

За таких підстав, просить відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повністю.

27.05.2024 до суду надійшла відповідь на відзив ТОВ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», в якому позов підтримують повністю і просять задовольнити, оскільки з доводами відповідача не погоджуються і вважають їх такими, що не відповідаюь дійсності та вимогам чинного законодавства за наступних підстав.

Так, дійсно між товариством та позивачем було укладено електронний Договір про надання споживчого кредиту №5649995 від 26.05.2022 р., який відповідачем був підписаний шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «А205277» через особистий кабінет, доступ до якого має лише клієнт тобто відповідач, який відповідно до вимог чинного законодавства був власноруч введений відповідачем для електронного підпису та свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягнули усіх істотних умов тауклали в належній формі кредитний договір.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцю» і є оригіналом такого документу.

Щодо розрахунків та перерахування відповідачу коштів зазначають, що ТОВ «Авентус Україна» не є банківською установою та відповідно позбавлене можливості відкривати будь-які рахунку для клієнтів, і як наслідок формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може.

Переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку відповідачем ОСОБА_1 вказано особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджується копією платіжного провайдера. Платіжна банківська картка містить захищені та притаманні лише конкретній особі обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему та емітента.

Щодо неправомірного розміру нарахування процентів зазначає, що сторонами при укладенні договору погоджено строк кредитування, нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом і вони є такими, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначений договором.

Щодо правомірності факторингу та повідомлення про відступлення прав вимоги зазначають що про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення.

Щодо реєстру боржників зазначають, що позивачем надано належним чином оформлений витяг з нього, оскільки сам реєстр боржників містить персональні дані інших осіб, розголошення яких суперечитиме ЗУ «Про захист персональних даних».

Щодо розрахунку судових витрат, зокрема витрат на оплату правничої допомоги вказують, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а тому пред`явлений розмір є правомірним і втручатись в ці правовідносини суд не вправі.

28.05.2024 до суду надійшла заперечення на відповідь на відзив представника відовідача ОСОБА_1 адвоката Герасимчук А.С., в якому зазначає, що відповідно до відповідді на відзив позивачем не додано докази, які не було додано до позову та підтверджують обставини, на яких грунтується відповідь позивача щодо відзиву.

Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» в судове засідання не з`явився.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Герасимчук А.С. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність відповідача.

Суд дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, приходить до наступних висновків.

Так, 26.05.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний договір №5649995 про надання споживчого кредиту (а.с.21-26).

Одночасно, відповідачем ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», підписано паспорт споживчого кредиту та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.29-30, 27).

На підставі укладеного кредитного договору про надання послуг з переказу платежів, на платіжну картку № НОМЕР_1 26.05.2022 11:40 зараховано кредит в сумі 10 000,00 грн, що підтверджується листом ТОВ "Універсальні платіжні рішення" за вих.№2274 від 04.07.2023 (а.с.12) та Додатком до нього (а.с.13).

Відповідно до картки обліку договору (розрахунку заборгованості) за договором №5649995 від 26.05.2022, відповідачу ОСОБА_1 з 26.05.2022 по 24.08.2022 було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою, в розмірі 17 910,00 грн., загальна заборгованість 27 910,00 грн. (а.с.33-42).

19.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір №19.06/23-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.45-49).

Згідно п.1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників (а.с.56) до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №5649995 від 26.05.2022 до ОСОБА_1 , сума заборгованості становить 27 910,00 грн.

Відповідно до листа АТ КБ Приватбанк за №20.1.0.0.0/749815 від 15.08.2024 (а.с.108) судом встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 IBAN НОМЕР_4 , на яку 26.05.2022 здійснено переказ коштів на суму 10 000,00 грн. Інформація про платника відсутня.

Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

30 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про електронну комерцію» який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII.

Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина 5 статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

За правилами частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

З матеріалів справи слідує, що було укладено кредитний договір в електронному вигляді, яким передбачено передачу коштів в безготівковій формі шляхом їх зарахування на платіжну картку позичальника.

Отже, підписавши угоду одноразовим електронним ідентифікатором ОСОБА_1 добровільно погодився у письмовому вигляді на умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання та відсотки за користування кредитом.

Крім того, із наданої відповіді АТ КБ "Приватбанк" встановлено, що саме 26.05.2022 він отримав на картку № НОМЕР_5 10 000 грн., на які він уклав кредитний електронний договір.

Статтею 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Отже, враховуючи, що ТОВ «Авентус Україна» відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за кредитним договором до боржника ОСОБА_1 , у позивача наявне право на пред`явлення позову про стягнення заборгованості за цим договором.

Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи, що із наданих суду доказів встановлено, що відповідач отримав кредитні кошти, проте відповідачем не виконується зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, згідно з розрахунком позивача, у відповідача ОСОБА_1 наявний борг в сумі 39 850, 00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 10 000,00 грн. та 29 850,00 грн. нараховані проценти.

Суд не бере до уваги твердження сторони відповідача ОСОБА_1 щодо недоведеності позивачем позовних вимог належними та допустимими доказами та відсутністю підстав для їх задоволення.

Із наданих позивачем доказів, судом встановлено, що ОСОБА_1 свідомо, самостійно шляхом розміщення інформації в особистому кабінеті звернувся до товариства за отриманням кредитних коштів, отримав їх та користувався ними.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов`язань, зокрема, кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконувала належним чином умови договору про надання кредиту, тому права позивача підлягають захисту.

Враховуючи вище зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №5649995 в сумі 39 850,00 грн.

Враховуючи ту обставину, що позов задоволено повністю, тому суд на підставі ст. 141 ЦПК України, вирішує питання щодо розподілу судових витрат по справі, зокрема вважає необхідним стягнути з відповідача витрати на оплату судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Згідно до ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що при розгляді справи позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» надавалась правнича допомога адвокатом Крюковою М.В.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвокатом Крюковою М.В. надано до суду: Звіт про надання правової допомоги згідно Договору №07/07-2022 від 07.07.2023 (а.с.44), згідно якого який містить опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом на суму 10 000 грн., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.51), ордер про надання правничої допомоги ТОВ "Фінансова компанія "Фінтратс Україна" (а.с.52), платіжну інструкцію №4337 від 19.04.2024 (а.с.53) про перерахуваня ОСОБА_2 коштів за сплату послуг про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в розмірі 10 000 грн. (а.с.53).

Керуючись ст.12, 49, 81, 133, 137 141, 206, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», 03150 м. Київ вул. Загородня 15 офіс 118/2, , суму заборгованості в розмірі 39 850, 00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 10 000,00 грн. та 29 850,00 грн. нараховані проценти.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» 03150 м. Київ вул. Загородня 15 офіс 118/2, , витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі двісті двадцять дві гривні 40 коп.) та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок).

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Вінницького апеляційного суду через Літинський районний суд Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.