Справа № 530/1811/24
Номер провадження 4-с/530/5/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2024 р. Зіньківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Должко С.Р., секретаря Тараненко Т.І., представника скаржника адвоката Костюк І.П. . розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Зіньків скаргу ОСОБА_1 , місце проживання: с. Пірки Полтавського району, Полтавської області; суб"єкт оскарження: Зіньківський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місце знаходження: м. Зіньків, вулиця Воздвиженська,64, Полтавського району Полтавської області на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

В Зіньківському районному суді Полтавської області знаходиться цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 , місце проживання: с. Пірки Полтавського району, Полтавської області; суб"єкт оскарження: Зіньківський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місце знаходження: м. Зіньків, вулиця Воздвиженська,64, Полтавського району Полтавської області на дії державного виконавця.

В скарзі скаржник просить визнати дії державного виконавця, ОСОБА_2 , неправомірними та скасувати постанову державного виконавця Зіньківського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фалько Оксани Миколаївни від 25.07.2024 року ВП №75617533 про відкриття виконавчого провадження та зобов`язати Зіньківський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повернути ОСОБА_1 (ШН НОМЕР_1 ) безпідставно сплачений виконавчий збір у сумі 16340,00 (шістнадцять тисяч триста сорок) грн.

В судове засідання представник скаржника ОСОБА_1 - адвокат Костюк І.П. з`явилася, скаргу підтримала, представник Зіньківського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фалько О.М. не з`явилася, написала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності,заперечувала проти вимог скарги.

Зачитавши заяву скаржника, державного виконавця, заслухавши представника скаржника та дослідивши наявні матеріали справи суд приходить до висновку.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Судом встановлено, що 20.03.2024 року Зіньківським районним судом Полтавської області прийнято рішення по справі №530/465/22, яким зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод по встановленню межових знаків між земельною ділянкою з кадастровим номером :00:057:0103, яка належить на праві приватної власності з 2006 року ОСОБА_1 та земельною ділянкою кадастровим номером :00:057:0015, розмірам 2,0 га, яка розташована на території Тарасівської сільської ради, що належить на праві оренди ПрАТ «Автотранспортне підприємство-15339».

13 квітня 2024 року (після винесення вищевказаного рішення) ПрАТ «Автотранспортне підприємство - 15339» приступило до обробітку земельної ділянки за кадастровим номером :00:057:0015. Жодних перешкод зі сторони ОСОБА_1 не було.

25.07.2024 року державним виконавцем Зіньківського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Фалько Оксаною Миколаївною, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №75617533) за виконавчим листом №530/465/22, який виданий 26.06.2024 року. Згідно даної постанови з позивача стягувався виконавчий збір у сумі 16000,00 (шістнадцять тисяч)грн ( а.с.6).

26.07.2024 року ОСОБА_1 отримав від AT КБ «ПриватБанк» повідомлення про накладення арешту на його банківські картонки, підстава - вищевказане виконавче провадження.

27.07.2024 року ОСОБА_1 (позивач) отримав Укрпоштою листи в яких містилася вищевказана постанова про відкриття виконавчого провадження, а також виклик державного виконавця на 02 серпня 2024 року.

29.07.2024 року ОСОБА_1 прибув за викликом, де йому державний виконавець ОСОБА_2 надала для сплати виконавчого збору квитанцію на суму 16 340,00 грн. та повідомила, що розблокує банківські карточки ОСОБА_1 лише після того, як він сплатить всю суму.

Будучи юридично необізнаним та перебуваючи у відчаї (так як на даний час донька позивача вступає на навчання до вищого навчального закладу, а банківську карту, на яку зараховується заробітна плата позивача, заблоковано), ОСОБА_1 оплатив виконавчий збір у сумі 16 340,00 грн, що підтверджується квитанцією від 29.07.2024 року( а.с.6).

Скаржник вважає, що постанову від 25.07.2024 року (ВП№75617533) винесено з грубим порушенням, а тому вона підлягає скасуванню, а безпідставно сплачені кошти мають бути повернуті позивачу внаслідок чого звернувся до суду з скаргою.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звертатися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю держаного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.448 ЦПК України, - скарга подається до суду, який розглянув суд першої інстанції.

Відповідно до постанови по виконавчому провадженню ВП№75617533 державним виконавцем Зіньківського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції постановлено стягнути з боржника виконавчого збору у розмірі 16000 грн., що є порушенням прав боржника.

Відповідно до ч.3 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір стягується державним виконавцем за примусове виконання рішення немайнового характеру в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до пункту 1 ч.5 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується: за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню.

Відповідно до виконавчого листа № 530/465/22 виданого 26.06.2024 року Зіньківським районним судом Полтавської області за яким зобов`язано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: с. Пірки, Полтавського району, Полтавської області не чинити перешкод по встановленню межових знаків між земельною ділянкою з кадастровим номером :00:057:0103, яка належить на праві приватної власності з 2006 року ОСОБА_1 та земельною ділянкою з кадастровим номером :00:057:0015, розміром 2,0 га, яка розташована на території Тарасівської сільської ради Полтавського (Зіньківського) району Полтавської області, що належить на праві оренди приватному акціонерному товариству "Автотранспортне підприємство - 15339".

Відповідно до постанови по виконавчому провадженню ВП№75617533 державним виконавцем Зіньківського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції постановлено стягнути з боржника виконавчого збору у розмірі 16000 грн., що є протиправною діяльністю .

Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про виконавче провадження» - Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад як верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

За виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, державний виконавець нараховує виконавчий збір із заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому державний виконавець зобов`язаний нараховувати виконавчий збір щомісяця у розмірі, визначеному частиною другою цієї статті, залежно від розміру простроченого щомісячного аліментного платежу. Постанова про стягнення виконавчого збору за виконавчими документами про стягнення аліментів виноситься державним виконавцем після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі або у разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування.

У відповідності до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як передбачено статтею 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

За змістом пункту а), частини 1, ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 13 ч. 3 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 18 Постанови №6 від 7 лютого 2014 року Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», виходячи зі змісту ст. 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Так суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Враховуючи вищевикладене слідує, що постановою по виконавчому провадженню ВП№75617533 державним виконавцем Зіньківського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції постановлено стягнути з боржника виконавчого збору у розмірі 16000 грн., що є порушенням прав боржника.

Умовами стягнення виконавчого збору є фактичне виконання виконавчого документа, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення.

Крім цього, суд приймає до уваги доводи адвоката Костюк Ірини Павлівни про те, що рішення Зіньківського районного суду Полтавської області по справі №530/465/22 було виконано добровільно, до відкриття виконавчого провадження, жодних перешкод по встановленню межових знаків земельної ділянки за кадастровим номером :00:057:0015 (яка з 13.04.2024 р. обробляється ПрАТ «Автотранспортне підприємство-15339») не було.

За своїм змістом виконавчий збір є винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення (постанова Верховного суду від 19 червня 2019 року у справі №824/172/18-а та від 28 лютого 2019 року у справі №819/1116/17).

Згідно п. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону.

Враховуючи вищевикладене судом встановлено що примусове виконання рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 20.03.2024 року державним виконавцем фактично не здійснювалося, то і не було підстав для стягнення виконавчого збору, а тому вимоги скарги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 261, 450, 451, 452 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , місце проживання: с. Пірки Полтавського району, Полтавської області; суб"єкт оскарження: Зіньківський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місце знаходження: м. Зіньків, вулиця Воздвиженська,64, Полтавського району Полтавської області на дії державного виконавця - задоволити.

Визнати дії державного виконавця, ОСОБА_2 , неправомірними та скасувати постанову державного виконавця Зіньківського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фалько Оксани Миколаївни від 25.07.2024 року ВП №75617533 про відкриття виконавчого провадження.

Зобов`язати Зіньківський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повернути ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) безпідставно сплачений виконавчий збір у сумі 16340,00 (шістнадцять тисяч триста сорок) гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області С.Р.Должко