РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/3202/24

провадження у справі № 2/0285/1197/24

02 вересня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Васильчук Л. Й.

за участю секретаря судового засідання Букши О. В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 13.06.2024 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 5000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення повноліття.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 22.02.2021 шлюб між ними розірвано та дітей залишено на її вихованні. Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Зазначає, що стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати своїх неповнолітніх дітей, оскільки відповідач працює в Польщі та отримує сталий дохід в розмірі від 2000 доларів США.

Від представника відповідача ОСОБА_1 , який діє в інтересах відповідача ОСОБА_3 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якій просить позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Зазначає, що розмір аліментів, визначений позивачкою є необґрунтовано завищений. Вказує, що відповідач знаходиться у Фінляндії в м. Лахті в якості біженця, ніде не працює та отримує базову допомогу як біженець в розмірі 294,42 євро на місяць, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 01.08.2024 13072,72 грн. А тому, враховуючи фінансові можливості, відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 1598 грн. на місяць, що на даний час для нього є максимально можливою.

У відповіді на відзив позивачка просить задовольнити її позов в повному обсязі, пояснюючи тим, що відповідач є молодим, здоровим, працездатним чоловіком, який може працевлаштуватись та на належному рівні забезпечувати своїх дітей. Вказує, що відповідач в соціальних мережах на своїх сторінках опубліковує фото, де він відпочиває в теплих країнах біля моря, що свідчить про те, що його витрати перевищують розмір допомоги, а тому він має можливість сплачувати аліменти у розмірі по 5000 грн. на кожну дитину щомісячно. Зазначає, що вона на даний час перебуває у декретній відпустці та коштів на утримання дітей не вистачає, оскільки потрібно купувати продукти харчування, оновлювати сезонний одяг, купувати канцелярське обладнання, розвиваючи ігри.

Позивачка в судове засідання не прибула, надіслала заяву в якій просила провести розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача просив позовні вимоги задовольнити частково в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до наступного висновку.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Конвенція ООН про права дитини встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України).

Відповідно до ст.180 СК України, ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками вказаного обов`язку визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України).

Положеннями СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (ст.ст.180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (ст.185); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (ст.198).

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від неї, та захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для життєдіяльності.

Встановлено, що сторони з 28.08.2012 перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилися двоє дітей: - донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22.02.2021 шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено на вихованні матері.

Відповідач проживає окремо від своїх дітей, домовленості щодо утримання якої колишнє подружжя не досягло. Місце реєстрації та проживання доньки ОСОБА_6 та сина ОСОБА_7 разом із матір`ю, позивачкою в даній справі.

Держава Україна, проголошуючи такий принцип сімейного права, як державна охорона кожної дитини, реалізує його в одному із положень ст.182 СК України, яка встановлює мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років 3196 грн.

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»).

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідач є здоровою та працездатною особою 39 років. Доказів наявності в нього на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків або будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання матеріальної допомоги позивачу, суду надано не було.

При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач має обов`язок брати участь в утриманні своїх неповнолітніх дітей, а також те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дітей.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 5 000 грн. на кожну дитину щомісячно, суд вважає завищеними, оскільки позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами необхідність саме такого розміру аліментів.

Суд бере до уваги рівність обов`язку батьків утримувати дитину, а також баланс майнових інтересів сторін та з врахуванням визначеного Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, задовольняє їх частково стягує аліменти в розмірі по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину, що буде відповідати, як інтересам дітей, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості.

Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 13.06.2024.

Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 180-183 СК України, та ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 141-142, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 2500 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з 13.06.2024.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата виготовлення повного тексту рішення 05.09.2024.

Головуюча суддя Л. Й. Васильчук