Справа № 204/8519/24
Провадження № 2/204/3494/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

09.09.2024 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Чудопалова С.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України Головне УПФУ в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення, - встановив: Вказана заява зареєстрована в суді в порядку цивільного судочинства. Як вбачається зі змісту позову, позивач просить встановити факт, а саме належності ОСОБА_2 свідоцтва про смерть виданого 09.03.2024 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), посилаючись не те, що вона звернулася до ГУПФУ про виплату одноразової допомоги та допомоги на поховання після смерті чоловіка ОСОБА_2 , але їй було листом ГУПФУ відмовлено, оскільки при обробці документів було зроблено помилку у прізвищі чоловіка. Приводом для звернення до суду, як це видно з доданих до позову документів, є відмова Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області у виплаті допомоги на поховання. Отже між ОСОБА_1 та Головним управлінням Пенсійного фонду у в Дніпропетровській виник спір щодо соціальних виплат . Відповідно до частини першої статті 58 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд України є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів ПФУ, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом ПФУ. Відповідно до пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління є територіальними органами Пенсійного фонду України. Управління Пенсійного фонду України підпорядковуються Пенсійному фонду України та безпосередньо відповідним головним управлінням Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Пенсійного фонду України. Основними завданнями управління Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; виконання інших завдань, визначених законом (пункт 3 вказаного Положення). Отже, відповідно до покладених завдань і функцій Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері нарахування та виплат пенсій, допомоги на поховання, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими. Такі спори, відповідно до ст. 19 ч. 1 п. 1) Кодексу адміністративного судочинства України відносяться до юрисдикції адміністративних судів. Крім того, як вбачається з позову, позивач звернулася до суду не в порядку окремого провадження, а в позовному, оскільки вважає, що існує спір, саме з Головним управлінням Пенсійного фонду в Дніпропетровській області щодо відмови у виплаті допомоги на поховання. Вимога заявниці про встановлення факту, заявлена в порядку цивільного судочинства пов`язана з доведенням наявності у неї права для отримання соціальних виплат, а саме допомоги на поховання, і не пов`язана з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 23.01.2023р. у справі № 214/1309/21 звернув увагу, що приватно-правовий інструментарій (зокрема, ініціювання справи про встановлення факту) не повинен використовуватися учасниками для оцінки обставин, які становлять предмет доказування у адміністративному провадженні, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 23.05.2022р. у справі N 539/4118/19 зробила схожий за змістом висновок та зазначила, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, щодо якого виник публічно-правовий спір, не може бути предметом розгляду у порядку цивільного судочинства. З огляду на вищевикладене, приходжу до висновку, що встановлення факту належності документу, необхідно заявниці для отримання виплати допомоги на поховання у разі смерті пенсіонера ОСОБА_2 , тобто для подальшого вирішення питання про виплату допомоги, відповідно до положень ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», зокрема передбачено, що в разі смерті пенсіонера членам його сім`ї або особі, яка здійснила його поховання, виплачується допомога в розмірі 3місячної пенсії, і цей факт підлягає встановленню під час розгляду адміністративної справи про оскарження рішення пенсійного органу щодо відмови у виплаті відповідної допомоги на поховання пенсіонера . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. На підставі викладеного у відкритті провадження за позовом ОСОБА_3 необхідно відмовити. Керуючись, ст.ст. 186, 259, 260 ЦПК України, суддя

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за позовом заявою ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України в особі Головного УПФУ в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.В.Чудопалова