Справа№751/7946/24
Провадження №2/751/1789/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року місто Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова Діденко А. О.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури про визнання дій неправомірними,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернігівської обласної прокуратури про визнання дій щодо кваліфікації кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 296, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України в обвинувальному акті від 28.12.2019 неправомірними.

Вивчивши дану позовну заяву та додані документи, доходжу висновку, що у відкриті провадження слід відмовити з наступних підстав.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначає про неправильну кваліфікацію Чернігівською обласною прокуратурою кримінальних правопорушень відносно нього в кримінальному провадженні №0000417 від 04.09.2019.

Відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Тобто, законотворець на рівні Конституції України унормував те, що юридичний спір, кримінальне обвинувачення та категорія згаданих у наведеній правовій нормі «інших передбачених законом справ» є відмінними правовими категоріями.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Суд зазначає, що цивільні справи передбачають або вирішення певного правового спору про цивільне право особи у порядку позовного провадження, або передбачають вирішення певних окремих категорій справ («інші справи, передбачені законом»), які безпосередньо закріплені в нормах ЦПК України (зокрема справи окремого та наказного провадження, справи про видачу дозволу на виконання рішень третейських судів та інше).

Позовна заява ОСОБА_1 щодо неправильної кваліфікації кримінального правопорушення не є спором про цивільне право, та одночасно не належить до інших справ, що передбачені ЦПК України як такі, що підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Питання юридичної кваліфікації кримінального правопорушення не вирішується у межах цивільного судочинства, оскільки безпосередньо належить до кола тих питань, що підлягають вирішенню у порядку кримінального судочинства та охоплюється згаданим у статті 124 Конституції України поняттям «кримінальне обвинувачення».

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, як безпосередньо зазначено в статті 19 ЦПК України, суди загальної юрисдикції у межах розгляду цивільних справ не уповноважені розглядати ті справи, що підлягають розгляду за правилами іншого судочинства.

Як уже було відзначено, саме за правилами іншого, тобто кримінального судочинства і вирішується питання про юридичну кваліфікацію діянь згідно із нормами Кримінального кодексу України.

Питання кваліфікації кримінальних правопорушень не відноситься до предметної юрисдикції цивільного судочинства.

Водночас завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 Кримінального процесуального кодексу України).

Питання кваліфікації кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_1 , є предметом розгляду кримінального провадження по суті в порядку, визначеному КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, враховуючи вищезазначене, у відкритті провадження слід відмовити.

Відмовляючи у відкритті провадження з цієї підстави, на виконання ч. 5 ст. 186 ЦПК України суд роз`яснює ОСОБА_1 , що розгляд його справи віднесений до юрисдикції суду, який здійснює чи здійснюватиме розгляд обвинувального акта в кримінальному провадженні №0000417 від 04.09.2019 по суті, у разі передачі до суду такого обвинувального акту.

Іншого порядку вирішення судом поставлених заявником питань, окрім порядку встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, Конституцією та законами України не передбачено.

Керуючись ст.ст. 2, 19, п. 1 ч. 1 ст. 186, ст.ст. 353, 354 ЦПК України -

Ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури про визнання дій неправомірними.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд його справи віднесений до юрисдикції суду, який здійснює розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акта за правилами кримінального судочинства.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А. О. Діденко