Справа № 128/1534/21
Провадження № 88-ц/801/3/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Оніщук В. В.
УХВАЛА

09 вересня 2024 рокуСправа № 128/1534/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Оніщука В. В.,

суддів: Копаничук С. Г., Медвецького С. К.,

з участю секретаря судового засідання Литвина С. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, за участі третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

за заявою Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького апеляційного суду від 30 січня 2023 року,

встановив:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, за участі третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, та просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення 46 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради №20 від 29.05.2019 року;

- зобов`язати Стрижавську селищну раду повторно розглянути її клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою та надати дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки їй у власність для ведення особистого селянського господарства, частини земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:1256 за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка НОМЕР_1 , орієнтовною площею 1,4000 га.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 10 листопада 2022 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення 46 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області №20 від 29 травня 2019 року;

- зобов`язано Стрижавську селищну раду Вінницького району Вінницької області повторно розглянути заяву ОСОБА_7 про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, частини земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:1256 за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка НОМЕР_1 , орієнтовною площею 1,4000 га, та прийняти за наслідком розгляду заяви відповідне рішення.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позову скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Також, апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції подала Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області, в якій просила оскаржуване рішення скасувати повністю та закрити провадження у справі.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 30 січня 2023 року:

- апеляційну скаргу Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області залишено без задоволення.

- апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 10 листопада 2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасовано та ухвалено у цій частині нове судове рішення.

Зобов`язано Стрижавську селищну раду надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки їй у власність для ведення особистого селянського господарства, частини земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:1256 за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка НОМЕР_1 , орієнтовною площею 1,4000 га.

В іншій частині рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 10 листопада 2022 року змінено, виклавши в редакції цієї постанови.

15 серпня 2024 року Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області подала до апеляційного суду заяву про перегляд постанови Вінницького апеляційного суду від 30 січня 2023 року за нововиявленими обставинами.

Заява обґрунтована тим, що предметом спору в даній справі виступало рішення Стрижавської селищної ради № 20 від 29.05.2019, яким позивачці було відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,4000 га, із земельної ділянки площею 4,6164 га, кадастровий номер :02:009:1256, цільове призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_3 згідно Договору оренди земельної ділянки із змінами та доповненнями від 23.10.2010 у власність для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту смт. Стрижавка.

В обґрунтування своїх заперечень проти позову та апеляційної скарги позивачки Стрижавська селищна рада, зокрема, вказувала, що бажана позивачкою земельна ділянка відповідно до містобудівної документації смт. Стрижавка розташована в зоні комерційного призначення В-7.

Зона B-7 утворюється з метою поступової переорієнтації промислових, комунальноскладських та інших амортизованих підприємств на комерційні види використання. Тому відведення позивачці земельної ділянки за цільовим призначенням, зазначеним у клопотанні від 22.03.2019 для ведення особистого селянського господарства, є неможливим, оскільки суперечитиме вимогам містобудівної документації смт. Стрижавка.

Підставами для прийняття судом постанови від 30.01.2023 слугувало, зокрема, рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.02.2022 в справі № 120/12935/21-а, яким було визнано протиправним та нечинним рішення 46 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 11 від 29.05.2019 про затвердження містобудівної документації "план зонування території смт. Стрижавка Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області" в частині віднесення орендованої ОСОБА_3 земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:1256 загальною площею 4,6164 га для іншого сільськогосподарського призначення за адресою: АДРЕСА_2 до зони комерційного використання В-7.

Проте 16 липня 2024 року Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 120/12935/21-а було прийнято постанову, якою скасовано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.02.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2022. Ухвалено нове рішення, відповідно до якого у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено (копія постанови додається).

Тобто судове рішення, що мало преюдиційне значення для розгляду даної справи та на якому ґрунтувалися доводи суду, викладені у постанові від 30.01.2023, було скасоване. Відповідно, містобудівна документація смт. Стрижавка в частині віднесення земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:1256 до зони комерційного використання В-7 є чинною.

Так, в обґрунтування позову позивач посилалася на обставину перебування у її власності нежитлового приміщення свинарника № НОМЕР_2 -«А» з прибудовами «а» та «а1» загальною площею 475,6 кв.м, а також водопровідна башта «Б» та артезіанська свердловина №1, яке знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :02:009:1256.

Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто невідповідність місця розташування земельної ділянки є самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Таким чином, Стрижавською селищною радою обґрунтовано та правомірно прийнято рішення № 20 від 29.05.2019 з мотивів невідповідності місця розташування бажаної позивачкою земельної ділянки Генеральному плану населеного пункту та іншої містобудівної документації смт. Стрижавка, виходячи з належності відповідної земельної ділянки до Зони комерційного використання В-7.

Посилаючись на викладене, Стрижавська селищна рада просила задовольнити заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького апеляційного суду від 30 січня 2023 року, постанову суду апеляційної інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

У запереченнях на заяву, представник позивача просить в її задоволенні відмовити.

В судовому засіданні представник Стрижавської селищної ради заяву підтримала з посиланням на викладені у ній підстави.

Представник позивача в судовому засіданні щодо задоволення заяви заперечував.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, причин неявки не повідомили, а тому їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Колегія суддів, розглянувши заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до положень ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Як вбачається із матеріалів справи, апеляційний суд у постанові від 30 січня 2023 року виснував:

«… У рішенні 46 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради №20 від 29 травня 2019 року в обґрунтування винесеного рішення, зазначено, що рішенням 42 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради №21 від 30 січня 2019 року надано дозвіл ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності, площею 4,6164 га, кадастровий номер :02:009:1256, на п`ять окремих земельних ділянок без зміни цільового призначення.

Разом із тим, таке обґрунтування відмови не ґрунтується на положеннях ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, якою визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, висновок суду першої інстанції про задоволення вимог про визнання протиправним та скасування рішення 46 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області №20 від 29 травня 2019 року, є правильним.

Разом з тим, у мотивувальній частині суд першої інстанції помилково послався на положення ст. 123 ЗК України «Про порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування», у той час як позивачка просила надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки (ст. 118 ЗК України).

Отже, мотивувальна частина рішення суду першої інстанції у цій частині підлягає зміні.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що передача земельної ділянки у власність позивачки порушить права інших власників нерухомого майна, що розташоване на цій земельній ділянці, є безпідставними, оскільки власниками цього майна не висловлено заперечень проти виділення позивачці земельної ділянки.

Також не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що позивач мала б звернутися з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо поділу існуючої земельної ділянки, а не виділення нової, оскільки ці обставин не були підставою для прийняття оскаржуваного рішення селищної ради».

«… Щодо позовних вимог про зобов`язання Стрижавської селищної ради повторно розглянути клопотання позивачки про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою та надати дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки їй у власність для ведення особистого селянського господарства, то колегія суддів виходить з наступного.

За висновками Європейського Суду з прав людини, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005, заява №38722/02).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Положення Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, що були прийняті 11.03.1980 Комітетом Міністрів, передбачають, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відтак, дискреція це елемент управлінської діяльності, пов`язаний з владними повноваженнями та їх носіями - органами державної влади та органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не слід ототожнювати лише з формалізованими повноваженнями, вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Попри те, що на законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє, у судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тому, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тому, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує останнього вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. Натомість, застосування такого способу захисту прав, свобод та інтересів позивача як зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення, є правильним тоді, коли останній розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким відмовив у його задоволенні.

З наведеного можна зробити висновок, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству і при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом владних повноважень на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт владних повноважень дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати його прийняти рішення з урахуванням оцінки суду.

Правові висновки аналогічного змісту були наведені у постанові Верховного Суду від 16.05.2019 у справі №821/925/18.

У даній справі відповідач, розглядаючи клопотання, подане позивачкою, фактично, не перевірив виконання останньою вимог статті 118 ЗК України, а обмежився лише формальною вказівкою у своєму рішенні про відмову у наданні позивачці дозволу на розроблення проекту землеустрою з підстав не передбачених ч. 7 статті 118 ЗК України.

З огляду на наведене, належним способом захисту порушених прав буде саме зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивачки про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з прийняттям обґрунтованого та законного рішення.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Проте надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Видача такого дозволу без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

Зважаючи на протиправну поведінку відповідача, а саме невиконання ним обов`язку, передбаченого приписами діючого законодавства, за наявності достатніх та належним чином поданих ОСОБА_1 документів, недоведеність відповідачем існування, передбачених чинним законодавством, обставин, що можуть слугувати підставою для відмови у наданні дозволу, колегія суддів вважає наявними підстави для зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Зважаючи, що позивач з тривалий час намагається реалізувати своє право на отримання земельної ділянки, такий спосіб захисту порушеного права є належним та ефективним, забезпечує позитивне вирішення цього питання без невиправданих зволікань.

Подібну правову позицію вже висловлював Верховний Суд, зокрема у постановах від 24.01.2019 у справі № 806/2978/17, від 16.05.2019 у справі № 812/1312/18 та від 14.08.2019 у справі № №0640/4434/18, від 11.09.2019 у справі № 819/570/18, 12.06.2020 у справі № 808/3187/17.

З огляду на це, саме зобов`язання Стрижавської селищної ради надати дозвіл є найбільш ефективним способом захисту порушеного права позивача.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі…».

Звертаючись до суду із заявою про перегляд постанови суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами відповідач посилався на те, що постановою Верховного Суду від 16 липня 2024 року у справі № 120/12935/21-а було скасовано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.02.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2022. Ухвалено нове рішення, відповідно до якого у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено, що мало преюдиційне значення для розгляду даної справи та на якому ґрунтувалися доводи суду, викладені у постанові від 30 січня 2023 року. Відповідно, містобудівна документація смт. Стрижавка в частині віднесення земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:1256 до зони комерційного використання В-7 є чинною.

Зі змісту постанови, яка переглядається, видно, що при розгляді справи №128/1534/21 суд апеляційної інстанції дійсно встановив, що:

«… Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 31.01.2022 у справі №120/12608/21-а, визнано протиправним та скасовано рішення 22 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради №45 від 17.09.2021 «Про нову редакцію рішення 46 сесії Стрижавської селищної ради 7 скликання від 29.05.2019 №20 «Про розгляд питання стосовно надання дозволу гр. ОСОБА_9 на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства». Рішення суду набуло законної сили 03.03.2022 року. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 08.02.2022 у справі №120/12935/21-а, визнано протиправним та нечинним рішення 46 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради №11 від 29.05.2019 про затвердження містобудівної документації «план зонування території смт. Стрижавка Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області» в частині віднесення орендованої ОСОБА_3 земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:1256 загальною площею 4,6164 га для іншого сільськогосподарського призначення за адресою: АДРЕСА_3 до зони комерційного використання В-7».

Проте як видно із мотивувальної частини постанови, що переглядається, вказані судові рішення не були покладені в основу мотивації апеляційним судом підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_8 .

У заяві про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, Стрижавська селищна рада зазначає, що ОСОБА_8 просила надати дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки їй у власність для ведення особистого селянського господарства, частини земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:1256 за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка НОМЕР_1 , орієнтовною площею 1,4000 га.

В обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог ОСОБА_8 та апеляційної скарги позивачки Стрижавська селищна рада, зокрема, вказувала, що бажана позивачкою земельна ділянка відповідно до містобудівної документації смт. Стрижавка знаходиться в зоні комерційного призначення В-7, тому відведення позивачці земельної ділянки за цільовим призначенням, зазначеним у клопотанні від 22.03.2019 для ведення особистого селянського господарства, є неможливим, оскільки суперечитиме вимогам містобудівної документації смт. Стрижавка.

Невідповідність місця розташування земельної ділянки відповідно до ст. 118 ЗК України є самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Таким чином, Стрижавською селищною радою обґрунтовано та правомірно прийнято рішення № 20 від 29.05.2019 з мотивів невідповідності місця розташування бажаної позивачкою земельної ділянки Генеральному плану населеного пункту та іншої містобудівної документації смт. Стрижавка, виходячи з належності відповідної земельної ділянки до Зони комерційного використання В-7.

Однак, у постанові Верховного Суду у справі № 120/12935/21-а від 16 липня 2024 року, касаційний суд дійшов такого висновку:

«… затвердження Плану зонування території смт Стрижавка та визначення функціональної зони комерційного використання В-7 не покладає на позивача обов`язку щодо зміни цільового призначення та не обмежує його право на користування земельною ділянкою за чинним цільовим призначенням "для іншого сільськогосподарського призначення". Позивач і надалі може використовувати земельну ділянку за чинним її цільовим призначенням. З огляду на це, рішення про затвердження Плану зонування території, прав та інтересів позивача не порушує. Відповідно, у цій частині Суд погоджується з доводами касаційної скарги.

Водночас помилковим є висновок суду першої та апеляційної інстанції про те, що за оскаржуваним рішенням ради відбулася зміна цільового призначення земельної ділянки з сільськогосподарського на землі комерційного використання В7, що порушує права позивача на використання належних йому на праві приватної власності будівель та споруд у своїй господарській діяльності за їх призначенням…».

Таким чином думка Стрижавської селищної ради про те, що відведення позивачці земельної ділянки за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, є неможливим, оскільки суперечитиме вимогам містобудівної документації смт. Стрижавка, є помилковою та ґрунтується на хибному тлумаченні норм закону, адже внаслідок встановлення функціонального призначення території цільове призначення земельної ділянки :02:009:1256 не змінилося.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви Стрижавської селищної ради про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького апеляційного суду від 30 січня 2023 року, оскільки скасовані судові рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року та Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2022 року у справі №120/12935/21-а, не були підставою для ухвалення постанови суду апеляційної інстанції у цій справі.

Згідно із ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 429 ЦПК України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 423, 429 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького апеляційного суду від 30 січня 2023 року.

Постанову Вінницького апеляційного суду від 30 січня 2023 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий В. В. Оніщук

Судді С. К. Медвецький

С. Г. Копаничук