ПОСТАНОВА

Іменем України

24 липня 2024 року м. Кропивницький

справа № 390/1143/23

провадження № 22-ц/4809/954/24

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Єгорової С.М., Мурашка С.І.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Східний гірничо збагачувальний комбінат» на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 березня 2024 року (суддя Квітка О.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо збагачувальний комбінат» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні,-

встановив:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що він у період з 03.05.2006 по 09.09.2022 перебував у трудових відносинах з ДП «СхідГЗК». Наказом № 224 о/с від 09.09.2022 його було звільнено з роботи, у зв`язку із невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи, в порядку п.2 ст.40 КЗпП. Вказаним наказом також була передбачена виплата грошової компенсації за 48 календарних днів невикористаної щорічної відпустки. В порушення вимог трудового законодавства, відповідач не повідомив його письмово в день звільнення про нараховані суми та не здійснив виплату цих коштів. Лише 09.06.2023, з довідки відповідача від 05.06.2023 №64, йому стало відомо про те, що загальна сума заборгованості по заробітній платі становить 77866,05 грн, яка складається із нарахованої, але невиплаченої заробітної плати за травень-вересень 2022 року, компенсації за невикористані дні основної відпустки та вихідної допомоги при звільненні. Разом з тим, позивач вказав, що у зв`язку з невиплатою відповідачем у строки визначені законом належних йому сум при звільненні, він має право на виплату компенсації за весь час затримки розрахунку.

Посилаючись на ці обставини, позивач з урахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 77866,05 грн та компенсацію середнього заробітку за останні 6 місяців в розмірі 102555,97 грн, всього 179639,15 грн.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 березня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 77 866 грн 05 коп.

Стягнуто з ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 102 555 грн 97 коп. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі скаржник ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що наказом ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» Інгульська шахта №150 о/с від 03.05.2006 ОСОБА_1 прийнято по строковому договору на посаду поверхового електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування підземної дільниці енергомеханічного забезпечення, що підтверджується відомостями у трудовій книжці серії НОМЕР_1 .

09.09.2022 наказом ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» Інгульська шахта №224 о/с звільнено ОСОБА_1 з посади електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту устаткування підземної дільниці енергомеханічого забезпечення на підставі п.2 ст. 40 КЗпП у зв`язку із виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню цієї роботи.

Відповідно до довідки ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» Інгульська шахта №64 від 05.06.2023 заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 , який працював на Інгульській шахті ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на посаді електрослюсаря (слюсаря) черговий та з ремонту устаткування (підз.), складає 77866,05 грн.

Згідно з довідки ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» Інгульська шахта №63 від 05.06.2023 про середньомісячну та середньоденну заробітну плату ОСОБА_1 станом на час звільнення 09.09.2022 середньоденна заробітна плата за період з травня по червень 2022 року становить 782,87 грн. Розрахунок проведено згідно з постановою КМУ від 08.02.1995 № 100.

Встановивши дані обставини справи та те, що з позивачем не було проведено повного розрахунку при звільненні, суд першої інстанції дійшов висновку наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першої статті16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116 КЗпП) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Згідно зі ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

При цьому, відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України.

Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Стаття 2 Закону України «Про оплату праці» визначає структуру заробітної плати це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій; інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частиною першою статті 83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що усі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. При невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу настає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність, а саме у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

У постанові Верховного Суду України від 03 липня 2013 року по справі №6-64цс13 викладено правовий висновок, відповідно до якого у спорі про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України.

При стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на підставі статті 117 КЗпп України судам слід керуватися Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі по тексту - Порядок № 100).

Згідно з пунктом 8 Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Відповідно до довідки про доходи ДП «СхідГЗК» від 05 червня 2023 року № 63 середньоденна заробітна плата позивача складає 782,87 грн.

Відтак, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що з відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час затримки кінцевого розрахунку при звільненні за шість місяців у розмірі 102 555,97 грн (782,72 грн/день х 130 робочих днів).

Крім того, у поданому відзиві ДП «СхідГЗК» визнав позов в частині стягнення заробітної плати за період з травень-жовтень 2022 року у сумі 77866,05 грн.

Апеляційним судом також встановлено, що, як убачається з довідки ДП «СхідГЗК» від 14 березня 2024 року №32, заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 станом на 13 березня 2024 року складає 77866,05 грн, з яких заробітна плата за травень 2022 року 14582,78 грн; заробітна плата за червень 2022 року 11543,39 грн; заробітна плата за липень 2022 року 1246,23 грн; заробітна плата за серпень 2022 року- 11842,09 грн; заробітна плата за вересень - 2022 року 3540,99 грн; компенсація за 48 календарних днів невикористаної відпустки 21245,96 грн; вихідна допомога 13864,61 грн.

Враховуючи зазначене вище колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції помилково включено до заборгованості по заробітній платі вихідну допомогу, яка з нею не ототожнюється та не входить до структури заробітної плати, враховуючи те, що ДП «СхідГЗК» було надано довідку із зазначенням загальної заборгованості ОСОБА_1 по невиплаченій заробітній платі, з якої і виходив суд. Суд не досліджує складові зазначеної відповідачем заборгованості.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Східний гірничо збагачувальний комбінат» залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09.08.2024.

Судді:

О.А.Письменний С.М. Єгорова С.І. Мурашко