Справа № 203/1337/23
Провадження № 2/0203/130/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2024 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Потаповій В.С.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виключення відомостей про батьківство,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилався на те, що влітку 2009 року познайомився з відповідачкою, з якою мав короткотривалі відносини. В 2013 році вони відновили спілкування та відповідачка повідомила його, що після стосунків в 2009 році вона народила від нього доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В зв`язку з цим, вони почали проживати разом однією сім`єю. Наприкінці 2013 року відповідача завагітніла від нього та вони почали обговорювати питання укладення шлюбу. В ході обговорення, з метою уникнення розбіжностей в прізвищах позивача, відповідачки, їх доньки та майбутнього сина, вони прийшли до згоди змінити прізвище та по батькові доньки відповідно до прізвища та ім`я позивача. 19.04.2014 року відповідачка народила від позивача сина ОСОБА_5 , про що Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 05.08.2014 року зроблено актовий запис №336 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 05.08.2014 року. Також вказаним відділом 05.08.2014 року до актового запису №360 від 17.08.2010 року про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесено відомості про позивача, як батька, на підставі спільної заяви батьків про визнання батьківства №47 від 05.08.2014 року, поданої згідно ст.126 СК України. Через деякий час після народження сина та визнання позивачем батьківства відносно доньки, відповідачка припинила відносини з позивачем та переїхала разом із дітьми в інше місце. Приблизно в грудні 2021 року відповідачка повідомила позивача про те, що він не є біологічним батьком доньки ОСОБА_4 та що вона особисто познайомила її із справжнім батьком. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив виключити відомості про його батьківство з актового запису №360 від 17.08.2010 року про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зробленого Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25.04.2023 року позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою від 09.10.2023 року по справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу на час проведення якої провадження по справі зупинено.

Ухвалою від 16.10.2023 року провадження по справі було поновлено, в зв`язку із розглядом заяви представника відповідачки про роз`яснення ухвали суду від 09.10.2023 року.

Ухвалою від 30.10.2023 року було відмовлено в задоволення заяви представника відповідачки про роз`яснення ухвали та провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою від 28.02.2024 року провадження по справі було поновлено та справу призначено до подальшого розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Протокольною ухвалою від 11.04.2024 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено її до розгляду по суті.

В судовому засіданні 12.08.2024 року позивач підтримав позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити останній.

Представник позивача під час розгляду справи також просив задовольнити позовні вимоги з наведених у позові підстав.

Відповідачка та її представник в призначені судові засідання не з`явились. В наданій заяві представник відповідачки, посилаючись на те, що остання разом із дітьми на теперішній час проживає в Німеччині, просив розглядати справу за відсутності відповідачки та її представника, за наявними у справі матеріалами.

За вказаних обставин, враховуючи положення ч.3 ст.211 ЦПК України, суд визнав за можливе провести подальший розгляд справи за фактичної явки сторін.

Перевіривши доводи позовної заяви, заслухавши позивача та його представника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 19.04.2014 року відповідачка ОСОБА_3 народила від позивача сина ОСОБА_5 , про що Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 05.08.2014 року зроблено актовий запис №336 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 05.08.2014 року (а.с.59).

Також Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 05.08.2014 року до актового запису №360 від 17.08.2010 року про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесено відомості про позивача, як батька, на підставі спільної заяви батьків про визнання батьківства №47 від 05.08.2014 року, поданої згідно ст.126 СК України (а.с.60).

Відповідно до ст.32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до п.1 ст.7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована відразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України.

Згідно ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (частина перша статті 122 СК України).

Частиною 2 ст.125 СК України встановлено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (ч.1 ст.126 СК України).

Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження (ч.2 ст.136 СК України).

Отже до предмету доказування у подібних справах входить доведення відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово зауважував, що наразі ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення ЄСПЛ у справі «Kalacheva v. russian federation» №3451/05, §34, від 07 травня 2009 року).

Крім того ЄСПЛ у справі «Міфсуд проти Мальти» (Mifsud v. Malta, заява №62257/15, рішення набуло статусу остаточного 29 квітня 2019 року) звертав увагу, що хоча найважливіше завдання статті8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) це захист особи від довільних дій державних органів, можуть також існувати позитивні зобов`язання, пов`язані з ефективною «повагою» до приватного чи сімейного життя. Ці позитивні зобов`язання можуть передбачати вжиття заходів, спрямованих на забезпечення поваги до приватного життя, навіть у сфері міжособистісних стосунків людей (див. справу «Мікулич проти Хорватії» (Mikulic v. Croatia, №53176/99) та справу ОСОБА_7 та інші проти Австрії» (S.H. and Others v. Austria), №57813/00).

Окрім того, повага до приватного життя вимагає, щоб кожна людина мала змогу встановити подробиці свого особистого походження, а право особи на таку інформацію має важливе значення в контексті впливу на його чи її особистість, які визначають розвиток людини. Таке встановлення передбачає отримання інформації, необхідної для розкриття істини щодо важливих аспектів особистого походження, як-от особистість батьків (див., наприклад, справу «Келін та інші проти Румунії» (Calin and Others v. Romania), №25057/11).

В пред`явленому позові позивач посилався на те, що влітку 2009 року познайомився з відповідачкою, з якою мав короткотривалі відносини. В 2013 році вони відновили спілкування та відповідачка повідомила його, що після стосунків в 2009 році вона народила від нього доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В зв`язку з цим, вони почали проживати разом однією сім`єю. Наприкінці 2013 року відповідача завагітніла від нього та вони почали обговорювати питання укладення шлюбу. В ході обговорення, з метою уникнення розбіжностей в прізвищах позивача, відповідачки, їх доньки та майбутнього сина, вони прийшли до згоди змінити прізвище та по батькові доньки відповідно до прізвища та ім`я позивача. 19.04.2014 року відповідачка народила від позивача сина ОСОБА_5 .

При реєстрації народження сина, позивачем також згідно ст.126 СК України було подано заяву про визнання батьківства відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилаючись на те, що в подальшому відносини з відповідачкою було припинено та приблизно в грудні 2021 року остання повідомила позивача про те, що він не є біологічним батьком доньки ОСОБА_4 , а також, що вона познайомила дитину зі справжнім біологічним батьком, позивач просив виключити відомості про його батьківство з актового запису №360 від 17.08.2010 року про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили, викладені в позові обставини, зазначивши, що знайомі із позивачем та його сім`єю. Знають, що в 2009 році позивач з відповідачкою мали короткотривалі відносини, а в 2013 році поновили останні. Дізнавшись від відповідачки, що є батьком доньки ОСОБА_4 , позивач після народження відповідачкою сина, погодився визнати батьківство відносно доньки. В подальшому, коли сторони припинили стосунки, відповідачка повідомила позивача, що він не є біологічним батьком доньки.

Під час розгляду справи судом було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, яка не була проведена через перебування відповідачки з дітьми за кордоном та їх неявки до експертної установи.

Суд враховує, що будь-яких об`єктивних перешкод для приїзду відповідачки з дітьми до України для відібрання біологічних зразків та забезпечення проведення експертизи у останньої не було. В зв`язку із чим, застосовує положення ст.109 ЦПК України.

При цьому, також враховує наведені вище покази свідків, той факт, що під час розгляду справи відповідачка не заперечувала проти позову та не навела жодних обставин та доказів на спростування цих обставин, у т.ч. щодо повідомлення доньки та її знайомства із справжнім біологічним батьком та усвідомлення нею свого походження.

Також суд приймає до уваги не спростовані відповідачкою доводи позовної заяви про те, що на момент визнання позивачем батьківства відносно доньки відповідачки, він не знав, що не є батьком дитини, покладаючись на таке походження доньки від нього за повідомленням відповідачки та наявності відносин з останньою в 2009 році, що не виключали таке походження від позивача.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та виключення відомостей про батьківство позивача з актового запису №360 від 17.08.2010 року про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зробленого Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 05.08.2014 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області).

У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також слід стягнути понесені по справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп.

Керуючись, ст.ст.121,122,125,126,136 СК України, ст.ст.2-5,10-13,76-81,211,223, 258,259,263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виключення відомостей про батьківство задовольнити.

Виключити відомості про батьківство громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) з актового запису №360 від 17 серпня 2010 року про народження громадянки України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зробленого Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 05 серпня 2014 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області).

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02 вересня 2024 року.

Суддя С.Ю.Казак