Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3252/22 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О.М.
Категорія 19 Доповідач Трояновська Г. С.
У Х В А Л А

05 вересня 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.,

суддів Коломієць О.С., Шевчук А.М.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи в м. Житомирі заяву заступника керівника Житомирської окружної прокуратури про забезпечення позову

у цивільній справі № 278/3252/22 за позовом заступника керівника Житомирської окружної прокуратури Георгія Кравцова в інтересах держави до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації прав, витребування земельної ділянки

за апеляційною скаргою заступника керівника Житомирської обласної прокуратури на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 12 червня 2024 року

в с т а н о в и в :

У листопаді 2022 року заступник керівника Житомирської окружної прокуратури Георгій Кравцов в інтересах держави звернувся до суду із названим позовом, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 1260 від 23.09.2020 року «Про розгляд та затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» в частинні затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 площею 0,75 га в с. Оліївка із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:2647;

- витребувати із володіння ОСОБА_2 на користь Оліївської сільської об`єднаної територіальної громади Житомирського району Житомирської області земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:2801;

- витребувати із володіння ОСОБА_2 на користь Оліївської сільської об`єднаної територіальної громади Житомирського району Житомирської області земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:2802;

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:2801 (номер запису про право власності: 43961774);

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:2802 (номер запису про право власності: 43959334);

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 12 червня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції заступник керівника Житомирської обласної прокуратури подав апеляційну скаргу.

Також від заступника керівника Житомирської окружної прокуратури надійшла заява про забезпечення позову на стадії апеляційного провадження, в якій він просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :08:001:2801 та :08:001:2802.

Заяву про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовано тим, що предметом позову є серед іншого витребування у ОСОБА_2 на користь Оліївської сільської об`єднаної територіальної громади Житомирського району Житомирської області земельних ділянок з кадастровим номером :08:001:2801, :08:001:2802, які йому були відчужені впродовж короткого проміжку часу після прийняття оспорюваного рішення відповідача за договором купівлі продажу земельної ділянки та в подальшому здійснено її поділ, чим фактично створено нові об`єкти цивільних прав. Власники таких земель, за відсутності обмежень їх прав судом, наділені усіма правомочностями до розпорядження такими землями та приймають рішення щодо їх подальшої долі, що свідчить про наявність обґрунтованих ризиків для прийняття ними таких рішень. Подальший поділ чи відчуження спірних земельних ділянок на користь третіх осіб під час розгляду даної справи апеляційним судом унеможливить захист порушених інтересів держави та територіальної громади, оскільки витребування таких земель у нового власника за цим позовом буде неможливим. Зазначена ситуація зумовить необхідність повторного пред`явлення нових позовів до нових власників про витребування таких земель, що значно ускладнить вирішення даного спору.

Також зазначає, що при пред`явленні позову прокурором відповідні заяви про його забезпечення не заявлялися, оскільки на той час ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 22.12.2021 у справі №295/17133/21 на спірні землі був накладений арешт. Проте, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 06.08.2024 у справі №295/11094/24 задоволено клопотання представника Дітковського I.JL, а даний арешт скасовано, оскільки в суді прокурором не доведено його необхідність для забезпечення належного здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000379 та забезпечення збереження речових доказів - вказаних земель.

Проте, необхідність арешту спірних земельних ділянок є вкрай необхідною для забезпечення позову прокурора та уникнення ризиків неможливості захисту порушених інтересів держави, що було обґрунтовано вище.

З огляду на викладене вважає, що такий захід забезпечення позову, як накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :08:001:2801 та :08:001:2802 в межах даної цивільної справи забезпечить реальних захист інтересів держави у разі задоволення позову прокурора.

Водночас, враховуючи визначене наразі цільове призначення земельних ділянок, для ведення особистого селянського господарства, такий захід забезпечення позову не створить жодних перешкод у використанні цих земель їх власником та, відповідно, не призведе до порушень його прав.

Суд, дослідивши матеріали справи та зміст заяви про забезпечення позову, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як роз`яснено у пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2009 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі №381/4019/18 вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

При оцінці зазначеної співмірності, слід ураховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Крім цього, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з норм статей 11,12,81 ЦПК України (змагальність сторін та пропорційність у цивільному судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням, зокрема, того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді арешту або заборони третім особам вчиняти певні дії щодо предмета спору тощо) права відповідача або вказаних осіб, а відповідно, чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх у межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно існує спір щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :08:001:2801; :08:001:2802, які після отримання у приватну власність ОСОБА_1 на підставі рішення Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 1260 від 23.09.2020 року були поділені із земельної ділянки площею 0,75 га в с. Оліївка із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :08:001:2647 після відчуження нею новим власником ОСОБА_3 .

Отже, встановивши, що між сторонами існує спір щодо нерухомого майна, а невжиття заходів забезпечення позову в спосіб, який просить заявник, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення або ефективний захист, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви керівника Житомирської окружної прокуратури про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :08:001:2801 та :08:001:2802.

Крім того, накладення арешту не заподіє шкоди власнику спірного майна, оскільки не перешкоджатиме йому у реалізації права користування ним. Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер.

Враховуючи вищенаведене та обставини справи, апеляційний суд вважає, що заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту є співмірними із заявленими позовними вимогами та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 154, 252, 260, 261, 389 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Заяву заступника керівника Житомирської окружної прокуратури про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :08:001:2801 та :08:001:2802.

Допустити ухвалу до негайного виконання.

Копію ухвали направити для виконання заявнику, особам, щодо яких вжито забезпечення позову та заінтересованим особам негайно після її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Судді