Провадження № 2/641/342/2024 Справа № 641/3180/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Онупко М.Ю.,

за участю секретаря Робочої М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просив призначити генетичну експертизу на предмет кровного споріднення між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод у проведенні генетичної експертизи, за наслідками розгляду цієї заяви виключити з актового запису № 53 складеного 22.08.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чутівського районного управління юстиції Полтавської області про народження ОСОБА_3 відомості про те, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він за рішенням Чутівського районного суду від 09.01.2013 року сплачує на користь ОСОБА_2 кошти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24.07.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказаним рішенням суду йому було відмовлено у задоволенні зустрічного позову про оспорювання батьківства відносно дитини ОСОБА_3 . Зустрічний позов обґрунтовувався тим, що період зачаття дитини не співпадає з періодом коли він перебував з відповідачем спільно, адже він був курсантом Національного університету цивільного захисту України та переважну частину часу знаходився в розташуванні університету, так як перебував на повному державному забезпеченні, що не передбачало вільного виходу з території університету, як у денний час, а тим більше в нічний час, а враховуючи зазначене він не володів достовірною інформацією про місце перебування та рід занять відповідача у момент можливого зачаття дитини. Окрім того, відповідно до частини 1 статті 122 Сімейного кодексу України дитина зачата і (або) народжена в шлюбі походить від подружжя, але дитина хоч і народжена в шлюбі, зачата була поза шлюбом, а народжена в шлюбі, а саме одруження з відповідачкою відбулось вже після того, як вона повідомила його про вагітність. Від нього, протягом проходження вагітності, відповідачкою приховувалось місце її перебування на обліку як вагітної (було відомо тільки що це місто Харків), різними методами його було усунуто від прийняття участі в ультра-звукових дослідженнях плоду та достовірного строку вагітності, після народження дитини було приховано групу крові дитини та відповідач добровільно відмовлялася зробити тест ДНК. Відмова суду в задоволенні зустрічного позову обгрунтовувалась висновками експертизи Київського міського бюро СМЕ № 445 від 27.11.2012 року молекулярно-генетичного дослідження, з результатами якої він не погоджувався.

Також зазначив, що термін народження не співпадає з терміном народження оголошеного відповідачем, окрім того на народженні дитини, при виписці з лікарні, та протягом усього періоду вагітності його не допускали до жодної медичної документації та повідомляли, що дитина народилася на 1-2 тижні раніше терміну який оцінювався під час вагітності (хоча згідно довідки вказаної вище дитина народилася повністю доношеною). На даний він і досі не знає групу крові дитини та добровільно провести ДНК тест, відповідачка відмовилась.

З моменту розірвання шлюбу з відповідачкою та прийняття рішення Чутівським районним судом Полтавської області від 09.01.2013 року, щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини та відмови у зустрічному позові щодо оспорювання батьківства, місце знаходження дитини від нього приховувалось та лише у 2023 році після отримання висновку Служби у справах дітей виконавчому Чутівської селищної ради за результатами інспекційного відвідування щодо цільового використання аліментів на дитину (копія додається) йому стало відомо, що вона проживає у м. Харкові. Його було повністю усунуто від виховання дитини, бачитися з дитиною без присутності відповідача або її матері йому було заборонено.

Враховуючи вищевикладене, позивач була вимушена звернутися до суду із позовом.

Ухвалою Комінтернівського районного суд м. Харкова від 19.06.2023 року по вищевказаній справі відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Комінтернівського районного суд м. Харкова від 14.02.2024 року за клопотанням позивача ОСОБА_1 про призначення судової генетичної експертизи задоволено частково, призначено у вищевказаній цивільній справі судову молекулярно - генетичну експертизу.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 , приймаючи участь дистанційно в режимі відеоконференції, в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримали та, посилаючись на обставини викладені в позові, просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

В судовому засідання представник відповідача ОСОБА_5 , приймаючи участь дистанційно в режимі відеоконференції, проти задоволенні позовних вимог заперечувала в повному обсязі.

У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 зазначила, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач скористався своїм правом на звернення з позовом у справі № 1630/889/2012, в якій була заявлена вимога про оспорювання батьківства, а саме, про призначення генетичної експертизи та виключення відомостей з актового запису №53 відомостей про те, що він є батьком дитини, і судом у вказаній справі відмовлено в задоволенні позову, оскільки згідно висновку експерта № 445 від 27.11.2012 року вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_1 складає не менш ніж 99,9 %, повторний розгляд у справі № 641/3180/23 такої ж вимоги лише в іншому формулюванні, суперечитиме закону. У той же час повторне звернення до суду з тотожними вимогами суперечить принципу правової визначеності та є неможливим. Таким чином, представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі, та закрити провадження у цивільній справі №641/3180/23, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про оспорювання батьківства у зв`язку із наявністю іншого рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 09.01.2023 року, справа №1630/889/2012, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначений батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якої є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 22.08.2011 року (т. 1 а.с. 12).

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 09.01.2013 року по справі № 1630/889/2012, провадження № 2/550/4/13 позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та на власне утримання задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чутове Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.07.2012 року і до досягнення повноліття дитиною. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чутове Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 , аліменти на її особисте утримання в розмірі 1/9 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24.07.2012 року і до досягнення донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років. В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , третя особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Чутівського районного управління юстиції Полтавської області про оспорювання батьківства відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 229,40 грн. Згідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень вказане рішення суду набрало законної сили 21.01.2013 року (т. 1 а.с. 14-15).

Згідно до листа Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 8677 від 07.02.2023 року заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.02.2023 року з виконання виконавчого листа № 2/550/4/13 від 02.12.2013 року виданого Чутівським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частини із усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 24.07.2012 року і до досягнення повноліття дитиною (т. 1 а.с. 16).

Згідно до висновку експерта № СЕ-19/117-24/3361-БД від 01.05.2024 року за результатами проведеної судової експертизи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ймовірність даної події складає 99,9999% (т. 1 а.с. 219-227).

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

В силу приписів статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Пунктом 11 Постанови ПВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам слід ураховувати, що відповідно до статті 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України, - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено.

Передумовою звернення до суду в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зауважив, що "на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства" (Калачова проти Російської Федерації N 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обставини викладені позивачем в обґрунтування позову, а саме відсутність кровного споріднення між ОСОБА_1 , який записаний батьком і дитиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Зазначені твердження позивача суперечать висновку експерта № СЕ-19/117-24/3361-БД від 01.05.2024 року, згідно до якого вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_1 складає не менш ніж 99,9 %.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позивачем при розгляді справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, та позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства задоволенню не підлягають.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4,5,13,76-83,141,265 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано- після закінчення апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи- в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05.09.2024 року.

Суддя М. Ю. Онупко