Справа № 638/5658/23
Провадження № 2/638/1214/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2024 м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючої - судді Штих Т. В.,

за участі: секретаря судового засідання - Василенко А. А.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором № /700223 в розмірі 20 000,00 грн; за кредитним договором № 02297-06/2021 в розмірі 14 384,00 грн; за кредитним договором № /447061 в розмірі 8 000,00 грн; всього сума за кредитними договорами становить 42 384,00 грн. А також стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.06.2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /700223. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, шляхом використання Позичальником електронного цифрового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача. 19.04.2022 між «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19042022-Є відповідно до якого «КУ «Європейська кредитна група» передає за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі боржників. Відповідно ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до ОСОБА_1 в сумі 20 000,00 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 000,00 сума заборгованості за відсотками.

04.06.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 02297-06/2021. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, шляхом використання Позичальником електронного цифрового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача. 29.12.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29122021 відповідно до якого «ФК «Інвеструм» передає за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі боржників. Відповідно ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до ОСОБА_1 в сумі 14 384,00 грн, з яких: 4000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 384,00 сума заборгованості за відсотками.

15.07.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /447061. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, шляхом використання Позичальником електронного цифрового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача. 19.04.2022 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19042022-Г відповідно до якого «ФК «Інвеструм» передає за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі боржників. Відповідно ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до ОСОБА_1 в сумі в сумі 8000,00 грн, з яких: 2000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6000,00 сума заборгованості за відсотками.

Відповідачка 05.07.2023 подала відзив в якому проти позову заперечувала, порсила відмовити в повному обсязі. В обгрунтування своєї позиції вказала що кредитні договори не містять підписи сторін, тому позивачем не надано доказів на укладення зазначених кредитних договорів.

18.07.2023 представник позивача подала відповідь на відзив в якому позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. В обгрунтування вказала, що договір, укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладено в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови. Вказала, що всі умови сторонами були погоджені, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 21.06.2023 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача Макарова Л. В. у відзиві на позов просила розглядати справу за відсутності представника позивача.

У судові засідання відповідачка ОСОБА_1 не з`являлась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином та своєчасно.

За правилами ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасникам справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом.

Щодо кредитного договору № /700223.

Судом встановлено, що 24.06.2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /700223, який підписано електронним цифровим підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Відповідно до п.1.1 - 1.6 кредитного договору кредит надано в розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків з користування кредитом в розмірі 2,5 % на добу строком на 30 днів, тобто до 23.07.2021 року.

У п. 2.4 кредитного договору сторони передбачили, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту до повного погашення заборгованості за кредитом включно.

Відповідно до п.п. 6.1 п.6 Кредитного договору, цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором відповідно доЗакону України «Про електронну комерцію».

Також відповідачем підписано електронним підписом паспорт споживчого кредиту № /700223, що дублює умови кредитування.

19.04.2022 між «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19042022-Є, відповідно до умов якого «КУ «Європейська кредитна група» передає за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі боржників. У витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022 зазначено боржником ОСОБА_1 . Сума заборгованості разом складає 20 000,00 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 000,00 сума заборгованості за відсотками.

Щодо кредитного договору № 02297-06/2021.

04.06.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 02297-06/2021. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, шляхом використання Позичальником електронного цифрового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача.

Відповідно підп. 1.1. пункту 1 Кредитного договору, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до пункту 1.2 Кредитного договору кредит надається строком на 30 днів, тобто до 03.07.2021.

Відповідно до пункту 1.3 Кредитного договору за користуванням кредитом Клієнт сплачує відсотки в розрахунку 2,20 % процентів на добу.

Відповідно підп. 1.6. п. 1 Кредитного договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства https://www.zecredit.com.ua.

Згідно підп. 2.4. п. 2 Кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

29.12.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29122021 відповідно до якого «ФК «Інвеструм» передає за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі боржників. Відповідно ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до ОСОБА_1 в сумі 14 384,00 грн, з яких: 4000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 384,00 сума заборгованості за відсотками.

Щодо кредитного договору /447061.

15.07.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /447061. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, шляхом використання Позичальником електронного цифрового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача.

Відповідно до п.1.1 - 1.6 кредитного договору кредит надано в розмірі 2000 грн. зі сплатою відсотків з користування кредитом в розмірі 2,5 % на добу строком на 30 днів, тобто до 13.08.2021 року, у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта.

У п.2.3 кредитного договору сторони передбачили, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту до повного погашення заборгованості за кредитом включно.

Відповідно до п.п. 6.1 п.6 Кредитного договору, цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

19.04.2022 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19042022-Г відповідно до якого «ФК «Інвеструм» передає за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі боржників. Відповідно ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до ОСОБА_1 в сумі в сумі 8000,00 грн, з яких: 2000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6000,00 сума заборгованості за відсотками.

Позиція суду.

Суд зазначає, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.

При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Разом із тим, суд зауважує, що позивачем ТОВ ФК «ЄАПБ» не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування.

У своїй позовній заяві представник ТОВ ФК «ЄАПБ» просив розглянути справу за його відсутності, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, у справі № 755/18920/18, провадження 61-17205ск19.

Додані до позовної за заяви розрахунки заборгованості за кредитними договорами № /700223 від 24.06.2021, № 02297-06/2021 від 04.06.2021, № /447061 від 15.07.2021, не є належними доказами надання відповідачу кредитних коштів, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Більше того, такий розрахунок не є первинними бухгалтерськими документами, оскільки не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Отже, сам по собі, без надання доказів отримання кредитних коштів позичальником, такий розрахунок не підтверджує наявності заборгованості у відповідача перед позивачем.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа № 219/1704/17, провадження №61-1211св19.

У зв`язку із недоведенням позивачем факту перерахування кредитних коштів з метою доведення виконання умов за кредитними договорами № /700223 від 24.06.2021, № 02297-06/2021 від 04.06.2021, № /447061 від 15.07.2021, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами, підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісією за зазначеними договорами відсутні.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ЄАПБ», судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 264-265, 279 ЦПК України

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.09.2024.

Найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Головуючий Т. В. Штих