Провадження № 2-о/742/202/24
Єдиний унікальний № 742/4924/24
РІШЕННЯ
05 вересня 2024 року
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Коваленко А.В. за участі секретаря судових засідань Риндя Л.А. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,
Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Денисов М.С. звернувся до суду в порядку окремого провадження з заявою, заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, яким визначити наступні тимчасові обмеження прав ОСОБА_2 , шляхом заборони перебування та наближення на 100 метрів щодо місця проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ); заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею бех згоди;заборонити наближатися більше ніж на 100 метрів до місця перебування чи роботи ОСОБА_1 та переслідувати її; заборонити ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 , контактувати в будь-який інший спосіб через засоби зв`язку та через інших осіб без її згоди.
Свої вимоги заявник обгрунтовувала тим, що її чоловік ОСОБА_2 , фактично з сім`єю не проживає, на даний час в суді знаходиться справа про розлучення. Вони мають двох спільних дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Постановою Прилуцького міськрайонного суду від 16.05.2024 року( справа № 742/3318/24) ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173 КУпАП.
Постановою Прилуцького міськрайонного суду від 29.05.2024 року( справа № 742/3091/24) ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173 КУпАП.
З цих підстав, заявник просила суд видати обмежувальний припис, спрямований на забезпечення безпеки постраждалих осіб, строком на шість місяців.
У судове засідання заявник та її представник не з`явилися, та просили розглядати справу за їх відсутності.
У судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явився, але належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до такого висновку.
З матеріалів справи вбачається, що 20 липня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, зареєстрований у виконавчим комітетом Івковецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, актовий запис №03 (а. с. 10).
ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя народився син ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 донька ОСОБА_4 (а. с.14,15).
На день звернення ОСОБА_4 зареєстрована та мешкає з дітьми за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 6,12,13).
Постановою Прилуцького міськрайонного суду від 16.05.2024 року( справа № 742/3318/24) ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173 КУпАП ( відомості з єдиного реєстру судових рішень). Згідно постанови ОСОБА_2 08.05.2024 року близько 16 год 30 хвилин цькував та виражався нецензурною лайкою в бік своєї дружини ОСОБА_1 в присутності малолітнього сина та дочки.
08.05.2024 року поліцейським Прилуцького РВП винесено терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_2 , який тимчасово заборонено контактувати з постраждалою . Термін дії з 11 год 00 хв.08.05.2024 по 18 год 10.05.2024( а.с.11)
Постановою Прилуцького міськрайонного суду від 29.05.2024 року( справа № 742/3091/24) ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173 КУпАП( відомості з єдиного реєстру судових рішень). Згідно постанови 08.05.2024 року ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру, чим порушив заборонний припис № АА397652 від 08.05.2024 року . 08.05.2024 об 18 год 50 хвилин в присутності доньки вчинив сварку та виражався нецензурною лайкою.
Закон № 2229-VIII визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.
Відповідно до пунктів 3, 6, 8 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII домашнє насильство діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи
у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.
Частиною другою статті 26 Закону № 2229-VIII передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:
1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування)
з постраждалою особою;
2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;
3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;
4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;
5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;
6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Відповідно до частини третьої статті 26 Закону № 2229-VIII рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.
У пункті 9 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.
Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Звертаючись до суду з заявою про застосування обмежувального припису, ОСОБА_1 покликалась на те, що її чоловіка притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї .
Аналіз постанов Прилуцького міськрайонного суду від 16.05.2024 року та 29.05.2024 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності , а також термінового обмежувального припису від 08.05.2024 року , свідчить про те, що неправомірні дії у виді сварки та нецензурної лайки з боку ОСОБА_2 у бік його дружини ОСОБА_1 , а також невиконання обмежувального припису здійснено 08.05.2024 року в період часу з 16 год. 30 хвилин по 18 год 50 хвилин, що на переконання суду не свідчить про вчинення ОСОБА_2 систематичних дій пов`язаних з насильством в сім`ї .
Крім того, суд звертає увагу, що з моменту вчинення ОСОБА_2 , а саме 08.05.2024 року домашнього насильства пройшло майже чотири місяці, заявниця вказує, що вона проживає окремо від чоловіка в с. Світанкове, яке територіально знаходиться на значній відстані від місця проживання її чоловіка, та заявницею не надано доказів того, що останній продовжує вчиняти домашнє насильство, переслідує заявницю, чи вчиняє будь-які неправомірні дії, які б свідчили на наявність ризиків, передбачених законом, які являються підставою для застосування тимчасового заходу, який виконує захисну та запобіжну функцію і направлений на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, суд вважає, що заява є не обґрунтованою.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її заяви про видачу обмежувального припису.
Керуючись ст. ст. 1, 3, 24, 26 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству, ст. ст. 350-1 350-8 ЦПК України, суд,
У задоволенні заяви ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО