Справа № 462/6605/24
провадження 2/462/1851/24
У Х В А Л А

03 вересня 2024 року, суддя Залізничного районного суду м. Львова Ліуш А.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Львова в особі Львівської міської ради, ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту постійного проживання, визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

до Залізничного районного суду м. Львова надійшла зазначена позовна заява про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту постійного проживання, визнання права власності.

Ухвалою суду від 23 серпня 2024 року, позов вже було залишено без руху, та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви, шляхом: -надання оцінки майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання на предмет позову квартири АДРЕСА_1 ; наданя квитанції про сплату судового збору за вимоги майнового характеру, врахувавши вартість квартири АДРЕСА_1 , у відповідності до статті 4 Закону України «Про судовий збір», в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; визначитися за яку саме частку в спірній квартирі позивач просить визнати право власності в пункті 4 прохальної частини позову.

Як вбачається з матеріалів справи, як підтвердження сплати судового збору, позивачем було надано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1972,88 грн., за дві вимоги немайнового характеру, та не здійснено оплату судового збору за вимогу майнового характеру.

28 серпня 2024 року, позивачем було надано заяву про усунення недоліків, згідно якої, ним здійснено оплату судового збору за вимогу майнового характеру в розмірі 2013,68 грн., оскільки на його переконання, ціна позову в справі про визнання права власності становить не 754 400 грн., від загальної вартості майна, що визначена довідкою про надання інформаційно-консультаційних послуг, а 377 200 грн.

Проте, відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна. Пунктом 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, встановлено, що ціна позову визначається: у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Вказана стаття передбачає, що ціна позову визначається за загальною вартістю майна, а не частки від вартості майна.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, бажаючи визнати за позивачем право власності, він зобов`язаний був надати квитанцію про сплату судового збору в розмірі 7544 грн.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 185 ЦПК України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.185, 260, 294, 318 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву, - залишити без руху, надавши позивачу строк п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали, для виправлення недоліків позовної заяви, а саме:

-надати квитанцію про сплату судового збору за вимогу майнового характеру, про визнання права власності на квартиру в розмірі 7544 грн.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.І. Ліуш