ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7614/24 Справа № 212/3967/24 Суддя у 1-й інстанції - Дехта Р. В. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді Тимченко О.О.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.,

за участю секретаря судового засідання Бортника В.А.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Приватне акціонерне товариство «Суха Балка»

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 212/3967/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної втратою працездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві,

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Суха Балка»,

на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 травня 2024 року (суддя Дехта Р. В.), в приміщенні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та повний текст рішення складено та підписано без проголошення 21 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ

В квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заначеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що працював на ПрАТ «СУХА БАЛКА» тривалий час 12 років. 08 грудня 2023 року внаслідок нещасного випадку на виробництві, а саме на шахті «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка», він отримав травматичне розміження правої стопи, відкритий багато уламковий перелом головки середньої фаланги 4-го пальця правої стопи зі зміщенням уламків, розлогу скальповану рану підошовної ділянки правої стопи, відкритий перелом головки 4-ї плюснової кістки правої стопи з задовільним стоянням уламків, ішемію м`яких тканин правої стопи, некроз 4-го, 5-го,пальців правої стопи. Відповідно до Акту розслідування нещасного випадку, нещасний випадок з в.о. заступника начальника дільниці № 7 шахти «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка» його, визнано таким, що пов`язаний з виробництвом. У зв`язку з вищезазначеним нещасним випадком, негативною динамікою та прогресуючого перебігу травми Позивачу відповідно до довідки МСЕК серія 12 ААА №143650 та довідки МСЕК ААГ № 564573 від 03.04.2024 р. встановлено 65 % втрати професійної працездатності та друга група інвалідності по трудовому каліцтву. Згідно рекомендацій МСЕК він потребує медикаментозного лікування, ВМП, спеціального медичного догляду, сан. курортне лікування. Відповідно до форми індивідуальної програми реабілітації інваліда, що видана МСЕК, він отримав обмеження до самообслуговування, пересування, до трудової діяльності. Тому, йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у стражданнях та переживаннях, які він зазнав через травмування, а також в період лікування і відчуває і нині, оскільки періодично лягає в лікарню та приймає медичні препарати, що призводить до втрати душевної рівноваги, тривоги, розпачу, дратівливості.

Просить суд стягнути з відповідача на свою користь заподіяну моральну шкоду, розмір якої оцінює у 520 000,00 гривень.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 травня 2024 рокупозовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «СУХА БАЛКА» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної втратою працездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві частково задоволені: стягнуто з ПрАТ «СУХА БАЛКА» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду заподіяну втратою працездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві в розмірі 280 000 грн, без урахування податків та інших обов`язкових платежів та витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000 грн. Стягнуто з ПрАТ «СУХА БАЛКА» на користь держави України судовий збір в розмірі 2 800 грн.

Судове рішення мотивоване конкретними обставинами даної справи, характером, обсягом, тривалістю та наслідками заподіяних позивачу моральних страждань, станом його здоров`я, втратою професійної працездатності, істотністю вимушених змін в життєвих стосунках, а тому, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, врахувавши роз`яснення, викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції вважав необхідним позов задовольнити та стягнути на користь позивача з відповідача 280 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ПрАТ «Суха Балка» посилається на порушенням норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що наявність шкідливих умов праці на деяких робочих місцях є об`єктивним явищем. Нормативними актами з охорони праці передбачаються заходи для максимально можливої нейтралізації дії шкідливих чинників, але не встановлюється заборон на проведення робіт у шкідливих умовах праці. Виробнича діяльність підприємства, яке використовує працю робітників у шкідливих умовах праці не є протиправною за умови дотримання роботодавцем гарантій з прав працівників на охорону праці, встановлених статтями 5-8 Закону України «Про охорону праці». В даному випадку, при укладенні трудового договору між сторонами, відповідно до статті 29 КЗпП України позивачу було повідомлено про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору. Тож, позивач свідомо приймав запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоров`я та його наслідки. Крім того, будь-яких порушень законодавства про працю відносно позивача, які б знаходились в причинному зв`язку з настанням професійного захворювання, відповідач не вчиняв. На думку, скаржника, оскільки ПрАТ «Суха Балка» не вчиняло будь-яких протиправних дій, які б знаходились у причинному зв`язку з ушкодженням здоров`я та заподіянню моральних страждань ОСОБА_1 , суд першої інстанції помилково зробив висновок про обов`язок підприємства відшкодовувати моральну шкоду позивачу. В свою чергу, розмір моральної шкоди, що стягнений судом першої інстанції з ПрАТ «Суха Балка» на користь позивача, не відповідає вимогам розумності, виваженості, справедливості та критеріям статті 23 ЦК України. Також, зазначає, що судом надано більшу перевагу доказам позивача, що призвело до помилкового висновку суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , та, як наслідок, ухвалення незаконного рішення.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 працював підземним гірником у ПрАТ «Суха Балка» на шахті «Ювілейна» з 10 березня 2011 року по 08 квітня 2024 року.

08 грудня 2023 року внаслідок нещасного випадку на виробництві, а саме на шахті «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка» Позивач отримав травматичне розміження правої стопи, відкритий багато уламковий перелом головки середньої фаланги 4-го пальця правої стопи зі зміщенням уламків, розлогу скальпованої рани підошовної ділянки правої стопи, відкритий перелом головки 4-ї плюснової кістки правої стопи з задовільним стоянням уламків, ішемію м`яких тканин правої стопи, некроз 4-го та 5-го, пальців правої стопи.

Відповідно до Акту розслідування нещасного випадку, нещасний випадок з в.о. заступника начальника дільниці № 17 шахти «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка» ОСОБА_1 , визнано таким, що пов`язаний з виробництвом.

Відповідно до довідки МСЕК серія 12 ААА №143650 та довідки МСЕК ААГ №564573 від 03.04.2024 р. Позивачу встановлено 65% втрати професійної працездатності та друга група інвалідності по трудовому каліцтву.

Згідно рекомендацій МСЕК Позивач потребує медикаментозного лікування, ВМП, спеціального медичного догляду, сан. курортне лікування.

Відповідно до форми індивідуальної програми реабілітації інваліда, що видана МСЕК, ОСОБА_1 отримав обмеження до самообслуговування, пересування, до трудової діяльності.

Відповідно до виписного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № 161459160 позивачу встановлено основний діагноз: травматичне розміження правої стопи, відкритий багато уламковий перелом головки середньої фаланги 4-го пальця правої стопи зі зміщенням уламків, розлога скальпована рана підошовної ділянки правої стопи, відкритий перелом головки 4-ї плюснової кістки правої стопи з задовільним стоянням уламків, ішемія м`яких тканин правої стопи, некроз 4-го, 5-го, пальців правої стопи. СПО (08.12.2023) Екзартикуляція нігтьової фаланги 5-го пальця правої стопи, формування кукси 5-го пальця правої стопи: ПХО правої стопи. СПО (20.12.2023) Екзартикуляція 4- го, 5-го пальця правої стопи, формування кукси 4-го, 5-го пальця правої стопи. СПО (20.12.2023) ВХО, розкриття гнійних запливів, нефректомія правої стопи. СПО (22.01.2024) Шкірна пластика розщепленим шкірним клаптем дефекту м`яких тканин правої стопи.

Таким чином судом встановлено, що позивач втратив своє здоров`я та працездатність і набув професійні захворювання внаслідок нещасного випадку при виконання робіт з підвищеною небезпекою на ПрАТ «Суха Балка».

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з конкретних обставин даної справи, характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачу моральних страждань, стану його здоров`я, втрати професійної працездатності, істотності вимушених змін в життєвих стосунках, а тому, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, врахувавши роз`яснення, викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції вважав необхідним позов задовольнити та стягнути на користь позивача з відповідача 280 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди.

Такий висновок суду першої інстанції є вірним та таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до статті 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до вимог статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно із статтею 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частиною 1 статті 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди.

Тобто, закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду.

Таким чином, із змісту цієї статті випливає, що до юридичного складу, що є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника, втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя.

У відповідності до норм ЦПК України вказані обставини повинні бути доведені.

В пункті 4.1 рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року №1-9/2004 у справі за конституційним зверненням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградській області про офіційне тлумачення положення частини третьої статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (справа про відшкодування моральної шкоди Фондом соціального страхування) зазначено, що ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні і фізичні страждання.

На підтвердження факту ушкодження здоров`я позивачем було надано висновок від 03 квітня 2024 року, згідно з яким ОСОБА_1 встановлено 65% втрати професійної працездатності та друга група інвалідності по трудовому каліцтву з потребою медикаментозного лікування, ВМП, спеціального медичного догляду, сан. курортне лікування.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року передбачено, що суми на відшкодування шкоди (страхові виплати) мають присуджуватись потерпілому з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дня встановлення професійного захворювання.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року), відповідно до статті 237-1 КЗпП (набрала чинності 13 січня 2000 р.) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Оскільки трудове каліцтво у даному випадку, пов`язане з виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, то відповідальність по відшкодуванню такої шкоди покладається на роботодавця (підприємство).

Згідно із частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказами, на підставі яких суд встановив наявність факту заподіяння позивачу моральної шкоди, є висновок МСЕК про встановлення позивачу втрати професійної працездатності.

У справах щодо відшкодування моральної шкоди, завданої у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, суди, встановивши факт завдання моральної шкоди, повинні особливо ретельно підійти до того, аби присуджена ними сума відшкодування була домірною цій шкоді. Сума відшкодування моральної шкоди має бути аргументованою судом з урахуванням, зокрема, визначених у частині третій статті 23 ЦК України критеріїв і тоді, коли таке відшкодування присуджується у сумі суттєво меншій, аніж та, яку просив потерпілий.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року, провадження № 14-463цс18.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції визначив в межах заявлених вимог та з врахуванням ступеня і глибини моральних страждань позивача та тривалого часу роботи позивача на підприємстві за шкідливих умов виробництва. Суд, ухвалюючи рішення, також керувався принципами розумності та справедливості, про що судом наведені в рішенні відповідні мотиви.

Враховуючи викладене, висновки суду першої інстанції про заподіяння позивачу моральної шкоди у зв`язку із ушкодженням його здоров`я на виробництві відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що визначений розмір моральної шкоди не відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин. Крім того, діючим законодавством не передбачено будь-яких методик розрахунку при визначенні розміру моральної шкоди. Розмір визначається у кожному конкретному випадку окремо.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки не має і не може бути точного мірила майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції надано більшу перевагу доказам позивача, є безпідставними, оскільки суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, взяв до уваги пояснення та відзив відповідача на позовну заяву.

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення або призвели до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено. Отже, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: В.П.Зубакова

В.О.Остапенко

Повне судове рішення складено 10 вересня 2024 року.

Головуючий О.О.Тимченко