Справа № 211/7098/23
Провадження № 2/211/479/24
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
05 вересня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Юзефовича І. О.,
при секретарі Строгановвій Е.О.,
розглянувши в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини, -
Представник позивача Сілкіна М.В. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача ОСОБА_2 , мотивуючи свої позовні вимоги тим, що судовим наказом Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2021 року з нього стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі усіх його доходів на користь її матері ОСОБА_2 . За рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2022 року шлюб з ОСОБА_2 розірвано. Також за рішенням суду з нього стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 усіх його доходів на користь її матері ОСОБА_5 . Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 жовтня 2020 року розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 був змінений зі частини до 1/6 частини його доходу. Таким чином позивач за двома рішеннями суду зобов`язаний сплачувати 1/4 та 1/6 = 5/12 від доходу за двома виконавчими провадженнями. Аліменти, що стягуються з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання доньки Дарії більш ніж аліменти, які сплачуються на утримання старшої доньки ОСОБА_6 . Крім того, ОСОБА_2 була обізнана в тому, що позивач вже сплачує аліменти на першу дитину від першого шлюбу, але це не завадило їй подати на стягнення аліментів в розмірі 1/4 а не 1/6 частини доходу позивача, що суперечить нормам закону. Крім того, позивачу фактично не залишається необхідного мінімуму для задоволення власних потреб проживання. Позивач не має у володінні транспортних засобів, будь-якої нерухомості. Позивачу доводиться сплачувати його частину комунальних витрат на утримання житла у квартирі де зареєстрований. Тому позивач просить суд зменшити розмір стягнутих з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з до 1/6 частини усіх видів його доходу до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою суду від 06 лютого 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено по справі підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 29 квітня 2024 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті.
Представник позивач ОСОБА_1 адвокат Сілкіна М.В. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позов підтримали у повному обсязі.
15 січня 2024 року в порядку ст. 178 ЦПК України представником відповідача було подано відзив на позовну заяву про зменшення розміру аліментів, у якому відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі, оскільки вони є надуманими та непідтвердженими належними та допустимими доказами, які свідчили б про зміну майнового стану позивача, а така зміна його сімейного стану як народження другої дитини від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на встановлені нижче обставини.
Судом з`ясовано, що сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Окрім того, позивач має неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 06 лютого 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 8).
Судом встановлено, що судовим наказом №211/980/21, виданим 17 лютого 2021 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області , стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, починаючи стягнення з 11.02.2021 року (а.с. 9).
Також судом вставлено, що рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2011 року №2-306/11, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі частини зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 08.06.2011 року і до повноліття дитини, копія якого міститься в матеріалах справи.
Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 жовтня 2020 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів на утримання дитини задоволено. Зменшено розмір аліментів, які стягуються за рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2011 року у справі №2-306/11 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з до 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, копія якого міститься в матеріалах справи.

Відповідно до довідки Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Довгинцівського відділу державної виконавчої служби в місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області №54/в13 від 26.10.2023, ОСОБА_1 , має заборгованість за період з 01.01.2023 по 01.10.2023 року складає 35 190 гривень (а.с. 10).

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу (далі СК) України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього матеріальний стан не має можливості забезпечити сплачувати аліменти щодо утримання неповнолітніх доньок. При цьому вказував на обставину зміни матеріального стану, оскільки у нього є ще одна дитина. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави вважати, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі аналізу вищезазначених норм права суд доходить висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що зміна сімейного стану позивача, а саме наявність іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Таким чином, позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі у зв`язку з наявністю дитини від іншого шлюбу. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Суд звертає увагу на те, що згідно із судовим наказом №211/980/21 виданим 17 лютого 2021 Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без підтвердження погіршення матеріального становища позивача, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини доньки Дарії та суперечитиме її інтересам.

Враховуючи, що позивач є працездатною особою, має нормальний стан здоров`я, та повинен виконувати свій батьківський обов`язок з утримання дітей, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а підстави для задоволення позовних вимог про зменшення розміру аліментів відсутні.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України відповідно до результату розгляду справи суд вважає за доцільне судові витрати позивача віднести за його рахунок.

Керуючисьст.ст.10,81,209,263-265 ЦПК України, ст. ст. 141, 150, 180, 181, 184, 192 СК України, суд,-

ухвалив:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини -відмовити.

Судові витрати позивача у вигляді судового збору віднести за його рахунок.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя І.О.Юзефович