Справа № 450/2330/24 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І. І.
Провадження № 22-ц/811/1975/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Секретар Іванова О.О.

З участю: позивачки ОСОБА_1 та її представника -адвоката Сідловської І.Ю., представника ОСОБА_2 -адвоката Асташкіна А.В., представника ОСОБА_3 -адвоката Микуш Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 450/2330/24 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката Луцюка Олександра Ігоровича на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах яких діє представник - адвокат Сідловська Ірина Юріївна до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору удаваним, визнання укладеним договору купівлі-продажу та визнання майнових прав на квартиру,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах яких діє представник - адвокат Сідловська Ірина Юріївна до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору удаваним, визнання укладеним договору купівлі-продажу та визнання майнових прав на квартиру.

Оскаржуваною ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 травня 2024 року вжито заходи забезпечення позову до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили, а саме:

1) Заборонити ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) у будь-який спосіб розпоряджатись. обтяжувати, укладати будь-які правочини щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , а також звертатися до державних реєстраторів, будь-яких органів, шо здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно з заявами щодо реєстрації будь-якого речового права в т.ч. права приватної власності) на квартиру АДРЕСА_2 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0120;

2) Заборонити ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) у будь- який спосіб розпоряджатись, обтяжувати, укладати будь-які правочини щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , а також звертатися до державних реєстраторів, будь-яких органів, шо здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно з заявами щодо реєстрації будь-якого речового права (в т.ч. права приватної власності) на квартиру АДРЕСА_2 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0120;

3) Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо квартири АДРЕСА_2 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0120.

Ухвалу оскаржив представник відповідача ОСОБА_3 -адвокат Луцюк Олександр Ігорович.

В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду є незаконною та необгрунтованою. Вважає висновки суду про наявність підстав для забезпечення позову помилковими. Звертає увагу, що стороною позивача не долучено жодного доказу, а саме технічного паспорту, проекту чи інше, які б підтверджували , що квартира АДРЕСА_4 , загальною проектною площею 44,76 кв.м., будується саме за зазначеною адресою. Без таких документів неможливо ідентифікувати об`єкт стосовно якого був укладений договір купівлі-продажу майнових прав, як і встановити його існування. Також позивачем не надано жодного доказу,які б підтверджували вчинення або підготовку до вчинення ОСОБА_3 конкретних дій спрямованих на розпорядження, обтяження, укладення будь-яких правочинів з іншими особами щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , чи будь-яких інших дій , що можуть призвести до неможливості виконання рішення суду . Забезпечення позову в частині заборони будь яким особам вчиняти реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_4 не відповідає принципу співмірності та виходить за межі позовних вимог, оскільки на даний час будинок не введений в експлуатацію та квартири АДРЕСА_4 як об`єкта нерухомості не існує та вимог щодо такого об`єкта нерухомості позивачем не заявлено. Зазначає, що позовна заява не містить вимог до ОСОБА_3 як і належного обґрунтування з посиланням на докази порушення ОСОБА_3 будь-яких суб`єктивних прав позивача, існування між ними будь-яких юридичних відносин, а тому слід вважати, що спір між позивачем та ОСОБА_3 відсутній. ОСОБА_3 не є учасником правовідносин з яких виник спір. ОСОБА_3 не є стороною попереднього договору купівлі -продажу та не отримував жодних коштів від позивача, а тому не має перед нею жодних зобов`язань. В попередньому договорі купівлі-продажу відсутні будь які посилання на договір простого товариства від 13.10.2021 року, а окремі його положення свідчать про те, що такий укладений ОСОБА_2 від свого імені та в особистих інтересах. Поза увагою суду залишився той факт, що Договір простого товариства від 13.10.2021 року був припинений станом на дату укладення між позивачем та ОСОБА_2 договору купівлі-продажу майнових прав. Відповідно до п.5.1. Договору простого товариства від 13.10.2021 року перебіг строку дії цього договору починається з моменту його підписання всіма учасниками і діє до досягнення мети , передбаченої п.1.1 Договору, але в будь-якому випадку до 12.10.2022 року. Таким чином ОСОБА_2 не мав права укладати договір купівлі-продажу майнових прав з позивачем, оскільки на момент його укладення не володів відповідними майновими правами та не був уповноваженою особою простого товариства. У зв`язку з цим відносно ОСОБА_2 було відкрите кримінальне провадження за ч.3 ст.15,ч.4 ст.190 КК України(шахрайство вчинене у великих розмірах) та ОСОБА_3 визнано у цьому кримінальному провадженні та залучено як потерпілого. Вважає, що суд дійшов передчасного висновку про наявність спору між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 та про наявність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборон ОСОБА_3 вчиняти певні дії щодо належних йому майнових прав. Просить скасувати ухвалу в частині заборонити ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) звертатися до державних реєстраторів, будь-яких органів, шо здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно з заявами щодо реєстрації будь-якого речового права в т.ч. права приватної власності) на квартиру АДРЕСА_2 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0120;

2) Заборонити ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) у будь- який спосіб розпоряджатись, обтяжувати, укладати будь-які правочини щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , а також звертатися до державних реєстраторів, будь-яких органів, шо здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно з заявами щодо реєстрації будь-якого речового права (в т.ч. права приватної власності) на квартиру АДРЕСА_2 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0120;

3) Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо квартири АДРЕСА_2 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0120.

Представник позивача-адвокат Сідловська І.Ю. в порядку ст.360 Цивільного процесуального кодексу України подала відзив на апеляційну скаргу. У відзиві зазначає, що вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а ухвалу суду законною. Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції з врахуванням наявних доказів правильно з`ясував, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_3 - адвоката Микуш Д.М. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 та її представника-адвоката Сідловської І.Ю., представника відповідача ОСОБА_2 -адвоката Асташкіна М.М., перевіривши матеріали цивільної справи,законність та обгрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено такі обставини.

В травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Пустомитівського районного суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору удаваним, визнання укладеним договору купівлі-продажу та визнання майнових прав на квартиру.

В обгрунтування позову зазначає, що 13жовтня 2021 року між відповідачами по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений Договір простого товариства ( Договір про спільну діяльність), який було посвідчено приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер 1128.

Відповідно до п.1.1 зазначеного Договору простого товариства, сторони зобов`язалися шляхом об`єднання своїх вкладів і зусиль спільно діяти у формі простого товариства без створення юридичної особи з метою будівництва і прийняття в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями на земельній ділянці площею 0,4167 га за адресою: АДРЕСА_5 , кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0120 в порядку, передбаченому законодавством та отримання в особисту приватну власність квартир, приміщень та доходу у вигляді грошових коштів, отриманих в результаті виконання спільних дій, передбачених цим Договором.

Згідно з розділом 2 Договору простого товариства ( Договору про спільну діяльність), для досягнення мети договору, вклади сторін були розподілені наступним чином:

- ОСОБА_3 як вклад у спільну діяльність вносить право користування земельною ділянкою площею 0,4167 га, яка розташована у с.Зубра Пустомитівського району (на даний час Львівського району) Львівської області кадастровий номер :01:001:0120, цільове призначення земельної ділянки 02.04-для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

- ОСОБА_2 як вклад у спільну діяльність вносить грошові кошти необхідні для будівництва будинку та здачі його в експлуатацію, професійні знання та вміння у галузі будівництва.

Відповідно до п.2.4 Договору простого товариства, визначення розміру частки права спільної часткової власності сторін на майно, грошові кошти, отримані в результаті спільної діяльності та розподіл отриманого в результаті спільної діяльності майна ( квартир, нежитлових приміщень, грошових коштів) здійснюється сторонами відповідно до Додатку №1 цього Договору.

Згідно п.4.1 Договору простого товариства, ведення спільних справ за цим Договором за спільною згодою Учасників товариства, що засвідчується їх підписами на цьому Договорі, доручається Уповноваженій особі- ОСОБА_2 .

Відповідно до п.4.2 Договору простого товариства, уповноважена особа діє на підставі цього Договору. Уповноважена особа є повноважним представником Учасників товариства та здійснює керівництво всією спільною діяльністю в межах наданих йому повноважень для досягнення поставленої цим Договором мети.

У пункті 4.3.2 Договору простого товариства зазначено, що уповноважена особа, зокрема, має право вчиняти будь-які правочини та укладати будь-які договори, необхідні для досягнення мети, передбаченої п.1.1 цього Договору.

З метою залучення грошових коштів задля досягнення мети Договору про спільну діяльність, в межах реалізації повноважень Уповноваженої особи 09 серпня 2024 року між ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 укладений попередній договір про купівлю-продаж квартири, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Якимів Н.Б., зареєстрований в реєстрі № 7822 (далі договір №7822).

Згідно з п.1 Договору №7822 сторони зобов`язалися у строк до першого жовтня 2023 року укласти договір купівлі-продажу (основний договір) квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до п.2 сторони домовились, що істотними умовами основного договору будуть :

-продаж квартири буде вчинено за ціною 1 540 132,00 грн. , що еквівалентно 41 180,00 доларам США;

- ОСОБА_2 зобов`язується передати обумовлену квартиру ОСОБА_1 до першого жовтня 2023 року;

-витрати пов`язані з укладенням основного договору сплачуватиме ОСОБА_1

В п.3 Договору №7822 зазначено, що в якості забезпечення виконання зобов`язання за цим договором ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 прийняв в рахунок майбутніх платежів грошову суму у розмірі 1 540 132,00 грн., що є еквівалентною 41 180,00 доларм США за курсом валют станом на 09 серпня 2023 року.

Позивач вважає договір № 7822 удаваним, оскільки насправді сторони уклали договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру, так як дійшли згоди щодо істостних умов договору купівлі-продажу, а саме щодо об`єкту, ціни, порядку та строку здійснення оплати за об`єкт , узгодиди строк передачі квартири покупцю.

У договорі №7822 встановлено зобов`язання ОСОБА_1 щодо внесення коштів, які зараховуються на виконання зобов`язання щодо сплати загальної ціни купівлі-продажу, тобто сторони узгодили між собою зобов`язання майнового характеру у вигляді сплати грошових коштів, що згідно з ч.5 ст.365 ЦК України на підставі попереднього договору заборонено здійснювати.

На виконання цього договору ОСОБА_1 09 серпня 2024 року внесла кошти в розмірі 1 540 132,00 грн., що є еквівалентною за курсом валют на момент укладення договору 41 180,00 доларів США , однак відповідач ОСОБА_2 не виконав умов договору щодо укладення основного договору та передачі квартири позивачці.

Зважаючи на викладене, просить суд:

- визнати удаваним попердній договір купівлі-продажу №7822 від 09.08.2023 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- визнати, що 09 серпня 2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір купвілі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 ;

- визнати за ОСОБА_1 майнові права на квартиру АДРЕСА_2 .

Разом з позовною заявою, позивач подала заяву про забезпечення позову. В обгрунтування заяви про забезпечення позову зазначила, що до грудня 2023 року її право за попереднім договором купівлі - продажу на квартиру АДРЕСА_4 ніхто не оспорював, вона мала безперешкодний доступ до квартири, 28 грудня 2023 року уклала договір №ТО-2812-33/2023 технічного обслуговування системи газопостачання та газового обладнання. Однак з грудня 2023 року доступ до квартири їй був обмежений, шляхом заміни замків у вхідних дверях. ОСОБА_3 будучи власником земельної ділянки на якій збудований будинок, маючи чинний дозвіл на виконання будівельних робіт має реальну можливість і може вчиняти дії з метою відчуження майнових прав на квартиру задля ухилення від виконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову. Відповідач ОСОБА_3 не визнає майнові права позивачки, про що неодноразово заявляв, про що свідчить також обмеження у допуску до квартири. Відповідач ОСОБА_2 , як уповноважений учасник простого товариства також може вчиняти дії відносно розпордяження майновими правами на квартиру АДРЕСА_4 , відтак просила вжити відповідні заходи забезпечення позову.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що предметом позову є вимоги позивача, які носять майновий характер, оскільки стосуються майнових прав на квартиру. Між сторонами дійсно виник спір щодо майнових прав на нерухоме майно, за яке позивачем сплачено кошти. Вжиття заходів забезпечення позову необхідне для охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідачів, зокрема у разі задоволення позовних вимог, з метою забезпечення позивачу реального та ефективного виконання можливого судового рішення про задоволення позову, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Подібні правові висновки сформульовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19), а також Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постанові від 13 грудня 2021 року у справі № 367/3765/20 (провадження № 61-549св21).

Частиною третьою статті 12 і частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачі не спростували факт існування вірогідності того, що вони можуть вільно та на власний розсуд розпорядитися квартирою, за яку позивач оплатила кошти, однак право власності на неї не оформила, оскільки відповідачі не виконали умов договору щодо закінчення будівництва у встановлені договором строки та введення будинку в експлуатацію. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у т.ч. задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що запропонований позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачів, оскільки обмежується лише можливість розпоряджатися майновими правами та обтяжувати їх, а відтак заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позивачка має обгрунтовані підстави вважати, що існує ризик відчуження її майнових прав іншим особам, оскільки між відповідачами існують судові спори щодо умов договору простого товариства від 13 жовтня 2021 року.

Встановлено, що у Пустомитівському районному суді Львівської області перебуває цивільна справа № 450/123/24 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з участю третіх осіб про визнання недійсним п.5.2 Договору простого товариства ( про спільну діяльність) від 13.10.2021, посвідченого приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер № 1128; визнання недійсним Додатку №1 до Договору простого товариства (про спільну діяльність) від 13.10.2021, посвідченого приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер №1128; визнання за ОСОБА_2 вкладу учасника Договору простого товариства (про спільну діяльність) від 13.10.2021, посвідченого приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер №1128 у розмірі 99/100 від загального розміру вкладів учасників простого товариства, визнання за ОСОБА_2 частки в праві спільної часткової власності у розмірі 99/100 на майно створене ( отримане) в результаті виконання Договору простого товариства ( про спільну діяльність) від 13.10.2021 посвідченого приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер №1128.

Зазначене підтверджує те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Суд звертає увагу, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та зберігають юридичну силу до вступу ухваленого рішення по суті спору в закону силу.

Доводи апеляційної скарги про те, що до ОСОБА_3 не пред`явлено позовних вимог, а тому забезпечення позову щодо нього є безпідставним, спростовуються змістом позовної заяви. ОСОБА_3 як власник земельної ділянки на якій збудований будинок, а також як особа, якій належить 90 % будинку , квартир та нежитлових приміщень у ньому (Додаток 1 до Договору простого товариства від 13 жовтня 2021 року (а.с.21) має можливість розпорядится майновими правами на квартру №35, за яку позивачка оплатила кошти у розмірі 1 540 132,00 грн. на підставі попереднього договору купівлі-продажу. Крім цього, суд звертає увагу, що відповідно до Договору від 13.10.2021 року діяльність відповідачів з метою будівництва і прийняття будинку в експлуатацію є спільною.

Згідно із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 02 липня 2020 року у справі № 657/1211/19 умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обгрунтоване припущення, що майно ( в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись у кількості або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду.

Враховуючи те, що між учасниками простого товариства (про спільну діяльність), а саме: відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , мають місце спори з приводу визнання часток у багатоквартирному будинку, відповідач ОСОБА_3 не визнає майнові права позивачки на квартиру АДРЕСА_4 , стверджуючи, що ОСОБА_2 не мав права на укладення поперенього договору купівлі-продажу та укладаючи такий договір діяв лише у своїх інтересах, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про необхідність застосування заходів забезпечення позову до ухвалення рішення суду у зазначеній справі та набрання таким законної сили.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду щодо необхіднлості вжиття заходів забезпечення позову.

Аргументи апеляційної скарги щодо вісутності у ОСОБА_2 повноважень укладати попередній договір купівлі - продажу з позивачкою, якраз і свідчать про невизнання відповідачем ОСОБА_3 майнових прав позивачки, а тому ухвала є законною та обгрунтованою.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для скасування законної та обгрунтованої ухвали суду немає .

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процессуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Луцюка Олександра Ігоровича залишити без задоволення.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 06 вересня 2024 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк