Провадження № 2/686/236/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Козак О.В.,

при секретарі - Кошельник Ю.С.,

за участю: позивача відповідача ОСОБА_1 ,

представника позивача - відповідача ОСОБА_2 ,

відповідача-позивача ОСОБА_3 ,

представника відповідача-позивача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

встановив:

В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, в обґрунтування якого, з врахуванням заяви про зміну предмету позову, вказав, що 03 жовтня 1993 року вони одружились. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/31789/19 від 03.02.2020 року, яке набрало законної сили 07.08.2020 року, їх розлучено.

За час перебування у шлюбі ними спільно набуто наступне майно:

- садовий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,05 га, кадастровий номер :35:001:1778, на якій розташований цей будинок;

- автомобіль NISSAN NOTE, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2

- тимчасову споруду для провадження підприємницької діяльності - кіоск площею 12,6 кв.м., розташований за адресою

АДРЕСА_2 власником усіх цих об`єктів є його колишня дружина - ОСОБА_3 , що підтверджується доданими до позову копія правовстановлювальних документів.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші ж обставини, що мають істотне значення.

Вищенаведені об`єкти права власності на його переконання є неподільними, а тому справедливим та вмотивованим буде розподіл їх таким чином, щоб кожному з подружжя було визначено 1/2 (одну другу частку) кожного з об`єктів права власності.

Також позивач вказав, що Відповідно до Договору страхування життя №100124812 від 30.12.2009 укладеним між ОСОБА_1 та ПрАТ «МетЛайф» передбачається страхування життя його дружини ОСОБА_3 , строком «до досягнення 55 років» з такими умовами: строк дії: « до 55 років», Страхова сума - 75935грн, рівень прибутковості (13%), щорічний індекс інфляції (7%).

З метою виконання умов договору ним - ОСОБА_1 , який згідно договору є Страхувальником, щорічно сплачувались згідно умов договору щорічні премії. Згідно повідомлення від 01.11.2023 р., прогнозована сума страхової виплати у разі досягнення відповідачкою 55-річного віку становить 149345,00 грн.

Станом на дату розірвання шлюбу згідно Договору страхування життя №100124812 від 30.12.2009 року, укладеним між ОСОБА_1 та «МетЛайф», вигодонабувачем за яким є ОСОБА_3 було сплачено коштів на загальну суму 65165грн.

Вказані кошти є спільною сумісною власністю, а відтак позивачеві належить право на половину коштів, які внесені на користь відповідачки. Таким чином, з відповідачки на користь позивача слід стягнути половину коштів, які внесені згідно договору страхування життя №100124812 від 30.12.2009 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПрАТ «МетЛайф», вигодонабувачем за яким є ОСОБА_3 , а саме 65165грн / 2 = 32582,50 грн.

З врахуванням наведеного, заяви про зміну предмета позову позивач ОСОБА_1 просить:

1. припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на наступні об`єкти: садовий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,05 га кадастровий номер :35:001:1778, на якій розташований цей будинок; автомобіль NISSAN NOTE, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ; тимчасову споруду для провадження підприємницької діяльності - кіоск площею 12 кв. м., розташований за адресою АДРЕСА_2 ;

2. визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку садового будинку АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,05 га, кадастровий номер :35:001:1778, на якій розташований цей будинок

3. залишити у власності ОСОБА_3 право власності на частку садового будинку АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,05 га кадастровий номер :35:001:1778, на якій розташований цей будинок

4. визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку автомобіля NISSAN NOTE, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2

5. залишити у власності ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку автомобіля NISSAN NOTE, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2

6. визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності - кіоска площею 12,6 кв. м., що розташований за адресою

АДРЕСА_3 . залишити у власності ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності - кіоска площею 12,6 кв. м., що розташований за адресою

АДРЕСА_4 . стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію сум згідно договору страхування життя №100124812 від 30.12.2009 року у розмірі 32582 грн. 50 коп

В січні 2022 року ОСОБА_3 подала до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, в якій з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, вказала, що вона проти позову ОСОБА_1 заперечує в повному обсязі. В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначено, що вона 08 жовтня 1993 року вийшла заміж за ОСОБА_1 03 лютого 2020 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області їх шлюб розірваний.

Як зазначено у первинній позовній заяві, під час перебування у шлюбі ними спільно набуто наступне майно - тимчасова споруда для провадження підприємницької діяльності кіоск площею 12,6 м.кв., адреса АДРЕСА_5 , яка не є об`єктом нерухомого майна, її державна реєстрація не проводилася.

Але, відповідач ОСОБА_1 до вказаного кіоску як до місця ведення торгівлі відношення не мав і не має.

18 жовтня 2002 року вона, на своє ім`я отримала Свідоцтво про державну реєстрацію Фізичної особи-підприємця Серія НОМЕР_3 . Тоді ж вона звернулася до Хмельницької міської ради як ФОП з проханням надати їй в оренду земельну ділянку для здійснення підприємницької діяльності з дозволом встановити на ній торгівельну точку-указаний кіоск.

У 2014 році на вказаний кіоск були виготовлені дозвільні документи як на тимчасову не капітальну споруду для провадження підприємницької діяльності. Для розташування указаної тимчасової споруди нею, суб`єктом підприємницької діяльності - ФОП ОСОБА_3 , з Управлінням торгівлі Хмельницької міської ради укладений договір сервітуту №408, який з пролонгацією діяв до 25 вересня 2020 року.

У той час, коли вона з ОСОБА_1 вже була розлучена, договір сервітуту припинив свою дію через закінчення строку дії.

Тоді, з її ініціативи, вже не перебуваючи в шлюбі, вона 16 вересня 2020 року уклала новий Договір №455-С про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди між Управлінням торгівлі Хмельницької міської ради та суб`єктом підприємницької діяльності - ФОП ОСОБА_3 .

Такий договір нею укладався для себе особисто і ОСОБА_1 як одне із подружжя, до нього в розумінні приписів сімейного законодавства, вже відношення не має. Про це прямо вказано у вступній частині договору №455-С, що предметом договору є «особистий строковий сервітут».

Отже, у разі визнання права власності на споруду за ким небуть іншим ніж за стороною договору ОСОБА_3 , автоматично припиняється дія сервітуту і це тягне за собою безумовний демонтаж тимчасової споруди та звільнення земельної ділянки.

З урахуванням таких приписів договору сервітуту висновок експерта є абсолютно вірним, що поділ тимчасової споруди - кіоска з можливістю використання його кожної частки окремо є неможливим, так як фактично веде до його знищення.

Також, суду необхідно врахувати, що явона має єдине джерело доходів та існування - тимчасова споруда для провадження підприємницької кіоск площею 12,6 м.кв., адреса АДРЕСА_5 , у якому вона здійснює підприємницьку діяльність, а ОСОБА_1 до нього відношення не має.

ОСОБА_1 був зареєстрований в офіційному порядку директором (керівником) на декількох промислових базарах у місті Хмельницькому, також був зареєстрований як ФОП, який надавав оплатні послуги на тих же базарах. Отже, ОСОБА_1 вів свою підприємницьку діяльність, а вона займалася своєю справою.

У той же час ОСОБА_1 будь якого тягаря по належному утриманню майна не несе, його не обслуговує, не ремонтує. За весь час ОСОБА_1 жодного разу ні за що не заплатив.

Отже, під час спільного проживання дійсно була придбана металева конструкція кіоск, але ОСОБА_1 жодного відношення до кіоску не мав і не має.

Вона вважає, що у суду є всі підстави для залишення кіоску у її власності з компенсацією ОСОБА_1 50% від ринкової вартості споруди, яка згідно висновку експерта складає 254 104 грн. Указані кошти у розмірі 50% ринкової вартості кіоска нею внесені на депозитний рахунок ДСА у Хмельницькій області у сумі 127 052 грн.

Вона вважає, що поданим позовом в частині поділу кіоску ОСОБА_1 намагається позбавити її єдиного джерела доходу і це його реальна мета позовної заяви. В нього є інші джерела доходів, а через тяганину з кіоском він намагається здійснювати на неї вплив щодо поділу іншого спільного майна, розуміючи, що це її єдине джерело доходів.

Спільне використання кіоску не можливе, так як ОСОБА_1 постійно поводиться агресивно, нецензурно лається на її адресу, у зв`язку із чим, вона змушена була звертатися за захистом до поліції, на останнього був складений адміністративний протокол, який розглянутий судом та ОСОБА_1 визнано винним у дрібному хуліганстві.

З врахуванням наведеного ОСОБА_3 просить суд: припинити право спільної власності ОСОБА_1 на 1/2 частку тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності площею 12,6 м.кв., адреса АДРЕСА_5 та стягнути на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за належну йому частину у вказаному об`єкті у сумі 127 052 грн., яка внесена нею на депозитний рахунок Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області, залишивши за нею у власності тимчасову споруду для провадження підприємницької діяльності - кіоск площею 12,6 м.кв., адреса АДРЕСА_5 ; у задоволенні первинного позову ОСОБА_1 відмовити.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.07.2022р. прийнято до спільного розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 серпня 2024 року закрито провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя в частині позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 права власності на частину автомобіля Nissan note, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , № кузова НОМЕР_1 , залишення у власності ОСОБА_3 частини вказаного автомобіля, та припинення права спільної сумісної власності сторін на нього.

В судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_1 та його представник підтримали заявлені позовні вимоги з врахуванням заяви про зміну предмету позову, просили задоволити з підстав зазначених у позовній заяві, та поділити спільне майно подружжя в рівних частинах. Проти зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 про поділ майна подружжя ОСОБА_1 та його представник заперечили, оскільки поділ вказаного кіоску на дві частини і здійснення підприємницької діяльності в кожній частині окремо можливе. Він також бажає здійснювати у спірному кіоску підприємницьку діяльність, дохід від якої буде йому додатковим доходом до пенсії.

Відповідач-позивач ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні пояснили, що щодо поділу садового будинку, земельної ділянки вони не заперечують, тому в цій частині взагалі відсутній спір. Щодо позовних вимог про стягнення частини грошових коштів сплачених за договором страхування заперечили, оскільки такі вимоги безпідставні, вказаний договір трьохсторонній, а кошти знаходяться в третьої особи. В частині позовних вимог ОСОБА_1 про поділ кіоску, то пояснили, що вони не заперечують, що це є спільна сумісна власність, але щодо його поділу в рівних частках заперечили, оскільки це об`єкт рухомого майна, стан його конструкції не дозволяє використовувати його вдвох. Договір сервітуту на користування земельною ділянкою укладено особисто з ОСОБА_3 , яка і здійснювала весь час там підприємницьку діяльність, і це її єдине джерело доходу. У відповідача є інші доходи, він працевлаштований та є ФОПом. Спільне використання вказаного кіоску не можливе і через відносини, які склались між сторонами. З врахуванням наведеного підтримали позовні вимоги за зустрічним позовом, який просили задоволити з підстав зазначених у позовній заяві.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.02.2020 року в справі № 686/31789/19 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 08 жовтня 1993 року Дунаєвецькою селищною радою Хмельницької області, актовий запис № 19, розірвано. Вказане рішення суду набрало законної сили 07.08.2020р. При цьому зі змісту вказаного рішення суду вбачається, що ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом в листопаді 2019 року. Судом було встановлено, що подружні стосунки сторони припинили та не підтримують з підстав відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, сварок та конфліктів.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2024 року в справі № 686/2886/21задоволено позов ОСОБА_3 , залишено у власності ОСОБА_1 автомобіль Nissan note, 2007 р.в., кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 та гараж по АДРЕСА_6 , свідоцтво про право власності видане на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради №3066-р від 14.11.1996 року, припинивши спільну сумісну власність подружжя на вказане майно.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 50% вартості автомобіля Nissan note, 2007 р.в., кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 - 68253,78 грн. та гаража по вул.Пілотській у м.Хмельницькому блок №1 бокс №13 -125620 грн., всього 193873,78 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 50% коштів в суммі 1031,77 доларів США, що зберігались на час розлучення на валютному рахунку ОСОБА_1 в Хмельницькому відділенні АТ «Ощадбанк».

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 13.08.2024 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2024 року в частині припинення права спільної сумісної власності подружжя на автомобіль марки Nissan note, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 та гараж по вул. Пілотській у м. Хмельницькому, блок №1, бокс № НОМЕР_4 , скасовано. В задоволенні позову в цій частині відмовлено, в решті рішення суду залишено без змін.

Окрім зазначеного майна під час перебування у шлюбі сторони відповідно до Договору купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки від 08.12.2000р., зареєстрованого в реєстрі за № 7164, придбали земельну ділянку та розташований на ній садовий будинок, що знаходиться в м.Хмельницькому на землях садівничого товариства «Прогрес.

На підставі вказаного договору купівлі-продажу вказаний садовий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,05 га, кадастровий номер :35:001:1778, на якій розташований цей будинок, було зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_3 .

Окрім наведеного, 22.01.2010р. ОСОБА_1 було укладено Договір страхування життя на ОСОБА_3 строком «до досягнення 55 років» з ПрАТ «Аліко Україна» правонаступником якого є ПрАТ «МетЛайф», страховий поліс № 100124812, розмір страхової суми складає 75935грн. Вказаний Договір страхування життя не є майновим правом, а тільки зобов`язанням Страхувальника до моменту настання встановлених договором страхових випадків. Виплата у випадку дожиття відбудеться за умови, що премії будуть належно вноситися.

Протягом дії Договору страхування № 100124812 Товариством були отримані за період з 14.01.2010р. по 09.01.2023р. страхові премії в загальній сумі 85721грн., по 2019 рік (на момент звернення ОСОБА_3 до суду з позовом про розірвання шлюбу) було сплачено страхові премії в загальній сумі 58715грн., що підтверджується листом ПрАТ «МетЛайф» від 08.09.2023р. № 510-РОS.

Також судом встановлено, що з 2002 року ОСОБА_3 зареєстрована Фізичною особою-підприємцем, зі здійсненням підприємницької діяльності по АДРЕСА_5 .

13.10.2014р. на замовлення ОСОБА_3 управлінням архітектури та містобудування департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради, було видано Паспорт прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності кіоску площею 12,6 кв.м. в АДРЕСА_5 ), який продовжено до 02.09.2025 року.

16 вересня 2020 року між ФОП ОСОБА_3 та Управлінням торгівлі Хмельницької міської ради було укладено Договір №455-С про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди, предметом якого є особистий сервітут, встановлений виключно «Сервітуарію» на територію, на якій буде розміщуватись та використовуватись для торгівлі непродовольчими товарами тимчасова споруда узгодженого архетипу кіоск, загальною площею 12,6кв.м. Об`єктом особистого строкового сервітуту за цим Договором є територія (об`єкт благоустрою) в АДРЕСА_5 ), загальною площею 12,6м.кв., розташування та межі якої зазначено в паспорті прив`язки тимчасової споруди, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Також, між ФОП ОСОБА_3 та: Хмельницьким КП «Спецкомунтранс» 30.09.2021р. було укладено Договір №798 про надання послуг з поводження з побутовими відходами; Управлінням поліції охорони в Хмельницькій області 01.07.2016р. Договір №1973 про надання послуг з поводження з побутовими відходами; АТ «Хмельницькобленерго» укладено Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 22106876.

Згідно висновку експерта №991/022 судового експерта ОСОБА_5 від 22.02.2023р. ринкова вартість тимчасової залізної споруди для провадження підприємницької діяльності - кіоску площею 12,6 кв.м., адреса: АДРЕСА_5 , в цінах станом на 20.02.2023 року (дату проведення розрахунків) складає (без врахування ПДВ): 254104 грн. Поділ тимчасової залізної споруди для провадження підприємницької діяльності - кіоску площею 12,6 кв.м., адреса: АДРЕСА_5 , як об`єкту нерухомого майна, з дотриманням можливостей використання кожної частки окремо за прямим призначенням - здійснення підприємницької діяльності - для ведення роздрібної торгівлі, є неможливим з наступних підстав:

-на дослідження не надані правовстановлювальні документи на об`єкт нерухомості, а наявна дозвільна документація на встановлення досліджуваного кіоску не передбачає отримання таких документів;

-досліджуваний кіоск, не враховуючи постійного місця, на якому він розташований, не відноситься до нерухомого майна, оскільки встановлений (повинний бути встановлений) тимчасово без улаштування фундаменту;

-майнові права на земельну ділянку, на якій встановлений кіоск, оформлені у вигляді особистого строкового сервітуту, що не передбачає формування земельної ділянки як окремленого об`єкту нерухомого майна;

-нормативні документи, які регулюють встановлення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Хмельницького, не передбачають можливість поділу тимчасової споруди (місця для встановлення тимчасової споруди), окрім того, будь-які зміни у місці розташування тимчасової споруди потребують внесення Хмельницькою міською радою змін до комплексної схеми розміщення стаціонарних тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

Водночас зазначається, що дослідження питання стосовно поділу конструкцій кіоску як об`єкту рухомого майна виходить за межі компетенції судового експерта-будівельника.

Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про укладення шлюбу від 08.10.1993р.; рішеннями Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.02.2020 року в справі № 686/31789/19, від 21.05.2024 року в справі № 686/2886/21; постановою Хмельницького апеляційного суду від 13.08.2024 року в справі № 686/2886/21; технічним паспортом на садовий будинок; витягом про державну реєстрацію прав від 15.08.2011р.; договором купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки від 08.12.2000р. зареєстрованим в реєстрі за № 7164; паспортом прив`язки тимчасової споруди; Договором №455-С про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди від16.09.2020р.; свідоцтвом платника єдиного податку серія НОМЕР_5 ; свідоцтвом про державну реєстрацію ФОП від 18.10.2002р.; Договором №798 про надання послуг з поводження з побутовими відходами від 30.09.2021р.; Договором №1973 про надання послуг з поводження з побутовими відходами від 01.07.2016р.; Договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 22106876; висновком експерта №991/022 судового експерта ОСОБА_5 від 22.02.2023р.; листом ПрАТ «МетЛайф» від 08.09.2023р. № 510-РОS, від 01.11.2023р. № 0613-РОS, від 18.01.2024р. №0027-РОS; страховим полісом № 100124812; інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.07.2024р. № 388748790; листом СТ «Прогрес» №53 від 29.08.2024р.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснили, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 неодноразово відбувалися конфлікти і ОСОБА_3 викликала поліцію.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і норма стаття 368 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно положень ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст.68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

З роз`яснень, даних Пленумом Верховного Суду у пунктах 23, 24 своєї постанови від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина 1 статті 69 СК України).

Відповідно до частини 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 71 СК України передбачено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Згідно ч.5 ст.57 СК України ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) особистою приватною власністю дружини, чоловіка є страхові суми, одержані нею, ним за обов`язковим особистим страхуванням, а також за добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою приватною власністю кожного з них.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2024 року у справі зазначено №523/14489/15-ц, зазначено, що при розгляді справ про поділ спільного сумісного майна подружжя (жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі) встановлення обсягу спільно нажитого майна є передусім питаннями доведення відповідних обставин, спростування чи неспростування презумпції спільної сумісної власності, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення. Більше того, відповідне судове рішення лише підтверджує наявність режиму спільного сумісного майна, і для такого підтвердження заявлення вимоги про визнання певних об`єктів спільним сумісним майном та, як наслідок, зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання не є необхідним. Ефективним способом захисту за таких умов є саме вирішення вимоги про поділ спільного сумісного майна.

Також згідно ч.3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Згідно Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року № 244 паспорт прив`язки тимчасової споруди є підставою для її розміщення відповідно до генерального плану та плану зонування, проте не є достатнім та допустимим доказом на підтвердження набуття права власності особою на це майно.

Сторонами по справі суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, кому належить тимчасова споруда для провадження підприємницької діяльності площею 12,6 м.кв., адреса АДРЕСА_5 , як матеріальна річ, чи набута вона сторонами (стороною) в період шлюбу, в який спосіб, ким та за якою ціною. У зв`язку з наведеним, позовні вимоги ОСОБА_1 , а також зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 в частині поділу майна подружжя тимчасової споруди кіоску задовленню не підлягають.

Відповідачем-позивачем ОСОБА_3 також не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що кошти сплачені за Договором страхування № 100124812 в період шлюбу з 14.01.2010р. по 2019 рік (на момент звернення ОСОБА_3 до суду з позовом про розірвання шлюбу) в сумі 58715грн. були її особистою власністю.

При цьому позивачем-відповідачем ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що після відкриття Хмельницьким міськрайонним судом провадження в справі № 686/31789/19 про розірвання шлюбу в листопаді 2019 року, та як зазначено в рішенні суду припинення між сторонами шлюбних стосунків, він продовжував сплачувати кошти на виконання умов Договору страхування № 100124812.

З врахуванням наведеного, досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в період шлюбу за спільні кошти набуто садовий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,05га кадастровий номер :35:001:1778, на якій розміщено цей будинок. Спільним майном подружжя є також грошові кошти сплачені за Договором страхування № 100124812 в період шлюбу з 14.01.2010р. по 2019 рік (на момент звернення ОСОБА_3 до суду з позовом про розірвання шлюбу) в сумі 58715грн.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що вказане нерухоме майно та грошові кошти підлягають поділу між подружжям в рівних частках кожному.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя слід задоволити частково, та визнати за ОСОБА_1 , право власності на частину садового будинку АДРЕСА_1 та частину земельної ділянки площею 0,05га кадастровий номер :35:001:1778, на якій розміщено цей будинок; стягнути з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 , 29357,50грн. (58715грн./2) грошової компенсації сум сплачених на виконання умов Договору страхування життя № 100124812 від 22.01.2010р.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя тимчасової споруди кіоску, та припинення права спільної сумісної власності на майно, та в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя тимчасової споруди кіоску та припинення права спільної сумісної власності на майно, слід відмовити.

У зв`язку з наведеним слід повернути ОСОБА_3 , кошти сплачені нею на рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області 25.04.2023 року в справі № 686/29517/21 в сумі 127052грн. грошової компенсації вартості частки в майні, згідно квитанції №63 ТВВБ Хмельницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» від 25.04.2023р.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1245,57 грн. (95200-29357,50=124557,50/100)

Керуючись ст.ст.57,60,69,70,71,72 СК України, ст.ст.364, 372 ЦК України, ст.ст. 2,12,13,76,81,141,258,259,263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_6 , право власності на частину садового будинку АДРЕСА_1 та частину земельної ділянки площею 0,05га кадастровий номер :35:001:1778, на якій розміщено цей будинок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_7 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_6 , 29357,50грн. грошової компенсації сум сплачених на виконання умов Договору страхування життя № 100124812 від 22.01.2010р. та 1245,57грн. судового збору, а всього разом 30603,07грн.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, відмовити.

Повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_7 , кошти сплачені нею на рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області 25.04.2023 року в справі № 686/29517/21 в сумі 127052грн. грошової компенсації вартості частки в майні, згідно квитанції №63 ТВВБ Хмельницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» від 25.04.2023р.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач-відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_6 , житель: АДРЕСА_7 ).

Відповідач-позивач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_7 , жителька: АДРЕСА_8 ).

Дата складання повного тексту рішення суду 09.09.2024 року.

Суддя: