Справа № 129/381/24
Провадження № 2/144/269/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"05" вересня 2024 р. Теплицький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді - Германа О.С.,
секретаря судового засіданні Пігулі А.А.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в смт. Теплик справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 квітня 1996 року Соболівською сільською радою Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 7. Від спільного шлюбу мають дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є повнолітні. Позивач вказав, що на даний момент вони з відповідачкою не проживають, шлюбні відносини між ними припинено, шлюб існує лише формально, спільне господарство не ведуть, тому позивач, вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою, примирення та збереження шлюбу є неможливим, та суперечить його інтересам.
Від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Кальніченко О.П. надійшла заява, відповідно до якої просить проводити розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує, щодо винесення судом заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Хоча повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення і позивач проти цього не заперечує.
Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04 квітня 1996 року. Шлюб зареєстрований Соболівською сільською радою Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 7. Сторони від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач не бажає строк на примирення.
Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
04 квітня 1996 року Соболівською сільською радою Теплицького району Вінницької області, що підтверджується відміткою в паспорті позивач у розділі сімейний стан (а.с.5).
Їх шлюб фактично розпався, шлюбних відносин вони не підтримують, проживають окремо.
Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу України.
Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з п.2 ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 110, 112, 114, 115 СК України, ст. ст. 4, 12, 19, 81, 259, 263, 265, 282, 284, 285, 287 ЦПК України, суд, -
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , зареєстрований 04 квітня 1996 року Соболівською сільською радою Теплицького району Вінницької області, актовий запис №7.
Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп. на користь ОСОБА_1 .
Роз`яснити ОСОБА_2 що відповідно до ст. 284 ЦПК України, рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за його письмовою заявою, складеною відповідно до вимог ст. 285 ЦПК України, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду
Суддя