Провадження № 2/643/4630/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2024 року суддя Московського районного суду м. Харкова Власенко М. В., перевіривши позовну заяву акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2024 року представник АТ КБ «ПриватБанк» Ванжа Н. В. звернулася до Московського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Суд, перевіривши позовну заяву щодо додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, встановив таке.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява від імені АТ КБ «ПриватБанк» подана через систему «Електронний суд» ОСОБА_2 .

З положень п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України слідує, що позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.

На виконання п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України ОСОБА_2 зазначає перелік додатків, який складається з 18 пунктів.

Так, п. 13 16 переліку додатків містить найменування таких документів:

«13. Підтвердження повноважень представника (копії наказу про переведення на посаду, посадової інструкції та наказу про затвердження інструкції, копія довіреності) (оригінали наявні у позивача);

14. Копія виписки з ЄДРЮОФОП (оригінал наявний у Позивача);

15. Статут (нова редакція) АТ КБ ПРИВАТБАНК(перша, друга та третя сторінки) (оригінал наявний у Позивача);

16. Копія Витягу з Державного реєстру банків (оригінал наявний у Позивача)»

Проте, документи, зазначені у п. 13 16 до позову не долучені та відсутні.

Факт відсутності зазначених документів підтверджується також відповідним актом Московського районного суду м. Харкова.

Відповідно до ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Проте, до позову не долучено жодного документа на підтвердження наявності у ОСОБА_2 повноважень діяти від імені АТ КБ «ПриватБанк».

Отже, суд доходить висновку, що позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» підписана особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку, оскільки від імені позивача АТ КБ «ПриватБанк» позовну заяву підписано ОСОБА_2 , однак доказів того, що банк уповноважує останню діяти від його імені шляхом звернення до суду з позовом та у судовому процесі не надано.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли, заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Цивільним процесуальним кодексом України.

Суд звертає увагу, що з урахуванням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правова конструкція ст. 185 ЦПК України дає можливість стороні розраховувати на захист своїх прав та доступ до правосуддя, незважаючи на порушення при поданні позовної заяви, що стали підставою для її повернення, через передбачену законом процесуальну можливість повторного подання позовної заяви після усунення допущеного порушення.

Відтак, позовна заява не приймається до розгляду та повертається особі, яка її подала.

Керуючись ст. 185, 258, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву акціонерного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Роз`яснити, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, може подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано 10 вересня 2024 року.

Суддя Михайло ВЛАСЕНКО