Справа № 149/1477/24
Провадження №2/149/540/24
Номер рядка звіту 40
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.08.2024 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Павлюк О. О.,

за участі секретаря Олійник І. С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Хмільницького міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивований тим, що 11.06.2023 між ТОВ "МАНІФОЮ" та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 5702388, який підписано електронним підписом позичальник шляхом використання одноразового ідентифікатора. 18.10.2023 між ТОВ "МАНІФОЮ" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 18-10/2023 за яким останнє набуло право вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідач вимоги договору не виконав, в зв`язку з чим в нього виникла заборгованість в розмірі 18648,70 грн., яку позивач просить стягнути.

11.06.2023 між ТОВ "МІЛОАН" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 7148481, який укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційнфй системі товариства. 27.10.2023 між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27102023/1 за яким останнє набуло право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідач вимоги договору не виконав, в зв`язку з чим в нього виникла заборгованість в розмірі 26065 грн., яку позивач просить стягнути.

11.06.2023 між ТОВ "МІЛОАН" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1037699, який укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційнфй системі товариства. 27.10.2023 між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27102023/1 за яким останнє набуло право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідач вимоги договору не виконав, в зв`язку з чим в нього виникла заборгованість в розмірі 25357,50 грн., яку позивач просить стягнути.

Ухвалою суду від 15.05.2024 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву.

31.05.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову, з підстав, які взагалом зводяться до того, що відповідачем не доведено факт укладення спірних договорів, відсутні докази надання вказаних коштів відповідачу, а розрахунок заборгованості, наданий позивачем не є належним доказом наявності вказаної заборгованості. Крім того, зазначає про відсутність докази виконання договорів факторингу та безпідставність нарахування їй відсотків після спливу визначеного договором строку.

25.06.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він послідовно заперечує щодо доводів відповідача та просить задовольнити позов.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином, клопотали про розгляд справи у їх відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений

з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з статтю 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.

Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином.

Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Стаття 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язань, або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України у разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Ці норми дають банку підстави для дострокового стягнення всієї заборгованості за кредитним договором.

11.06.2023 між ТОВ "МАНІФОЮ" та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 5702388 (копія на а.с. 7-11) за яким відповідач отримала у позику 6500 грн. на строк 72 дні - до 22.08.2023, осовна процентна ставка становить -3,00000% на день. Пунктом 2.5 договору визначено, що позика надається позичальнику в день підписання сторонами договору позики шляхом безготівкеового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) НОМЕР_1 , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті. Пунктом 9.1 договору визначено, що укладається в інформаційно-телекомунікаційній системі позикодавця в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

Згідно довідки директора ТОВ "Універсальні платіжні рішення від 17.05.2024 (копія на а.с. 128)" 11.06.2023 на карту НОМЕР_1 було зачислено 6500 грн.

За таких обставин, суд вважає доведеним факт укладення договору позики № 5702388.

18.10.2023 між ТОВ "МАНІФОЮ" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 18-10/2023 (копія на а.с. 18-20).

Згідно реєстру боржників від 18.10.2023 (копія на а.с. 134) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача за договором позики №5702388 на суму 18648,70 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № 5702388 (а.с. 23), заборгованість ОСОБА_1 станом на 31.03.2024 становить 18648,70 грн. та складається з: 6158,53 грн. - основна сума боргу та 12490,17 - заборгованість за процентами за користування кредитом.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню основна сума боргу за вказаним договором, яка становить 6158,53.

Щодо стягнення заборгованості з процентами за користування кредитом суд враховує, що умовами договору визначений строк кредитування та процентна ставка, яка діє протягом усього строку кредитування. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню проценти за користування кредитом в межак строку кредитування, що не спростовано п. 6.2 договору, оскільки позивачем не доведено неправомірність користування кредитом відповідачем.

Разом з тим, у наданих суду розрахунках за цим договорм позивачем не надано помісячного або іншого періодичного хронологічного розрахунку суми боргу за відсотками до 22.08.2023 (строк позики), що позбавляє суд можливості самостійно визначити, в який період виникла заборгованість за відсотками (в період повернення позики чи після нього), а тому відсотки за користування кредитом стягненню не підлягають за недоведеністю їх розміру.

При цьому суд відхиляє посилання позивача на те, що нараховані відсотки поза межами кредитування слід тлумачити як міру відповідальності (у розумінні правової позиції ВП ВС у справі №910/4518/16 від 05.04.2023), оскільки це суперечить встановленим обставинам справи, зокрема і змісту укладеного між сторонами договору, який передбачає нарахування відсотків у межах строку кредитування.

11.06.2023 між ТОВ "МІЛОАН" та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 7148481 (копія на а.с. 28-33) за яким відповідач отримала у позику 6500 грн. на строк 104 дні - до 11.06.2023. Пунктом 6.1 договору визначено, що він укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що стрворений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповільний мобільний додаток чи інші засоби.

27.10.2023 між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27102023/1 (копія на а.с. 44-46).

Пунктом 1.5 договору визначено, що клієнт гарнтує та відповідає перед фактором за дійсність грошових вимог, право яких відступається факторові за цим договором.

Згідно реєстру боржників від 18.10.2023 (копія на а.с. 132-133) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача за договором позики № 7148481.

За таких обставин, зважаючи на вищезазначені норми законодавства, суд вважає доведеним факт укладення договору про споживчий кредит № 7148481.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № 7148481 (а.с.35), заборгованість ОСОБА_1 станом на 31.03.2024 становить 26065 грн. та складається з: 6500 грн. - основна сума боргу та 18915 - заборгованість за процентами за користування кредитом.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню основна сума боргу за вказаним договором, яка становить 6500.

Щодо стягнення заборгованості з процентами за користування кредитом суд враховує, що умовами договору визначений строк кредитування та процентна ставка, яка діє протягом усього строку кредитування. Пунктом 2.2.3 договору № 7148481 визначено, що після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за кеористування кредитом припиняється.Таким чином, з відповідача підлягають стягненню проценти за користування кредитом в межак строку кредитування.

Разом з тим, у наданих суду розрахунках за цим договорм позивачем не надано по11.06.2023, що позбавляє суд можливості самостійно визначити, в який період виникла заборгованість за відсотками (в період повернення позики чи після нього), а тому відсотки за користування кредитом стягненню не підлягають.

11.06.2023 між ТОВ "МІЛОАН" та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 103769972 (копія на а.с. 36-41) за яким відповідач отримала у позику 6300 грн. на строк 105 днів - до 11.06.2023. Пунктом 6.1 договору визначено, що він укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що стрворений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповільний мобільний додаток чи інші засоби.

27.10.2023 між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27102023/1 (копія на а.с. 44-46).

Пунктом 1.5 договору визначено, що клієнт гарнтує та відповідає перед фактором за дійсність грошових вимог, право яких відступається факторові за цим договором.

Згідно реєстру боржників від 18.10.2023 (копія на а.с. 130-131) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача за договором позики №103769972 .

За таких обставин, зважаючи на вищезазначені норми законодавства, суд вважає доведеним факт укладення договору про споживчий кредит № 103769972 .

Згідно розрахунку заборгованості за договором № 7148481 (а.с. 43), заборгованість ОСОБА_1 станом на 31.03.2024 становить 25357,50 грн. та складається з: 6300 грн. - основна сума боргу та 25357,50 - заборгованість за процентами за користування кредитом.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню основна сума боргу за вказаним договором, яка становить 6300.

Щодо стягнення заборгованості з процентами за користування кредитом суд враховує, що умовами договору визначений строк кредитування та процентна ставка, яка діє протягом усього строку кредитування. Пунктом 2.2.3 договору № 103769972 визначено, що після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за кеористування кредитом припиняється.Таким чином, з відповідача підлягають стягненню проценти за користування кредитом в межак строку кредитування.

Разом з тим, у наданих суду розрахунках за цим договорм позивачем не надано по11.06.2023, що позбавляє суд можливості самостійно визначити, в який період виникла заборгованість за відсотками (в період повернення позики чи після нього), а тому відсотки за користування кредитом стягненню не підлягають.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частинами першою та сьомою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суми основного боргу за спірними кредитними договорами, яка становить 18958,53 грн., решта позовних вимог задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір за подання позову в розмірі 817,09 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 525, 527, 529, 610, 634, 1048, 1050, ст. ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, НОМЕР_3 у АТ «ТАСкомбанк») заборгованість в розмірі 18958 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 23 коп., з яких: 6158,53 грн. - заборгованість за договором № 5702388 від 11.06.2023; 6500 грн. - заборгованість за договором № 7148481 від 1.06.2023; 6300 грн. - заборгованість за договором № 103769972 від 11.06.2024.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, НОМЕР_3 у АТ «ТАСкомбанк») понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 817, 09 грн. пропорційно до задоволених вимог.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 04.09.2024 року

Позивач: ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, НОМЕР_3 у АТ «ТАСкомбанк»).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) .

Суддя Павлюк О. О.