Справа №672/460/24
Провадження №2/672/266/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Шинкоренка С.В., за участю секретаря Терещук Н.А., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городка цивільну справу №672/460/24 за позовом ОСОБА_1 до Городоцької міської ради Хмельницької області

про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася в суд з позовом до Городоцької міської ради Хмельницької області, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку.

На підтвердження своїх вимог зазначила, що після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилось спадкове майно. До складу даного майна входить: право на земельну частку (пай) розміром 4.08 умовних кадастрових га, що розташована на землях бувшого КСП "Дружба", с. Юринці, Хмельницького (колишнього Городоцького) району, Хмельницької області.

Позивачка зазначила, що вона є спадкоємицею після смерті матері за законом і відповідним чином прийняла спадщину.

Позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у вчинені будь-яких нотаріальних дій, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №065547, виданий 14.10.2003 р., а отже після смерті спадкодавиці.

Ухвалою суду від 29.04.2024 було відкрито провадження у справі та витребувано з нотаріальної контори відомості про наявність або відсутність спадкової справи після смерті ОСОБА_2 (а.с. 28).

Ухвалою суду від 13.06.2024, за клопотанням позивачки, було замінено відповідача у справі на Сатанівську селищну раду, Хмельницького району, Хмельницької області (а.с. 70).

Ухвалою суду від 26.08.2024 прийнято заяву позивачки про зміну позовних вимог, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 96).

В судове засідання позивачка не з`явилася, проте подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності та, з врахуванням змінених позовних вимог, просить позов задовольнити: визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 4.08 умовних кадастрових га, що розташована на землях бувшого КСП "Дружба", с. Юринці, Хмельницького (колишнього Городоцького) району, Хмельницької області; визнати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №065547, виданий 14.10.2003 на підставі розпорядження Городоцької районної державної адміністрації від 17.04.2003 №117, на ім`я ОСОБА_2 недійсним.

Представник відповідача Сатанівської селищної ради, Хмельницького району, Хмельницької області в судове засідання не з"явився, однак до суду надійшла заява про те, що останній при вирішенні спору покладається на думку суду, просить справу розглянути за його відсутності.

Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін (їх представників).

Суд, оголосивши заяви сторін (їх представників), перевіривши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

При вирішені даного спору, суд приходить до висновку, що до застосування в частині вирішення позовних вимог щодо спадкування майнового права підлягають норми законодавства, що діяло на момент відкриття та прийняття спадщини спадкоємцем, а саме Цивільний Кодекс України 1963 р., ЗУ "Про власність" 1991 р., Указ Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Судом об`єктивно встановлено, що померла ОСОБА_2 за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 4.08 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості. Земельна частка (пай) розташована на землях колишнього колективного сільськогосподарського підприємства ""Дружба", с. Юринці, Хмельницького (колишнього Городоцького) району, Хмельницької області. Дана обставина підтверджується довідкою управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 12.02.2024 р. (а.с.11).

Крім того, з вищевказаного листа також вбачається, що після смерті ОСОБА_2 на її ім`я 14.10.2003 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №065547 на підставі розпорядження Городоцької районної державної адміністрації від 17.04.2003 №117(а.с. 14).

В судовому засіданні було встановлено, що позивачка належним чином прийняла спадщину після померлої матері, оскільки у неї у володінні був оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ №065547.

Також, за даними Спадкового реєстру та з архівної довідки Хмельницького обласного державного нотаріального архіву вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась, а отже це свідчить про відсутність інших спадкоємців, які претендують на спадщину (а.с.24, 43).

Позивачка у встановленому порядку не може оформити право на дану земельну частку (пай), оскільки через видачу державного акту у неї відсутній сертифікат, який видавався померлій, про що свідчить відповідь з нотаріальної контори (а.с.23).

З довідки управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 12.02.2024 р. вбачається, що на ім`я померлої видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0295901 від 25.12.1996 (а.с.11).

З копії державного акту на право колективної власності на землю вбачається, що ОСОБА_2 була внесена до списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства під номером 315 (а.с. 15-16).

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснив, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай)...

Згідно ч.2 ст.12 ЗУ "Про власність": Громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні

товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Суд приходить до висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини) то спадкуванню підлягають і права та обов`язки щодо об`єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку. А отже такі права та обов`язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати майнове право чи об`єкт нерухомості та до юридичного оформлення прав власності на нього спадкоємцем.

З врахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку, що право позивачки на земельну частку (пай) не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. При наявності бланку сертифікату на право на земельну частку (пай) зазначене право позивачки могло бути відновлене відповідним повноважним суб`єктом та в подальшому оформлене у порядку спадкування, однак на те немає технічної можливості.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення виходячи із такого.

Судом об`єктивно встановлено, що після смерті ОСОБА_2 на її ім`я 14.10.2003 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №065547 на підставі розпорядження Городоцької районної державної адміністрації від 17.04.2003 №117, що підтверджується копією вказаного акту (а.с. 10).

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-024 від 10.04.2024 земельна ділянка з кадастровим номером :06:019:0120 належить на праві власності ОСОБА_2 , дата державної реєстрації земельної ділянки 02.03.2017 у відділі у Городоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, на підставі технічної документації із землеустрою, складеної ПП «Єкзакт».

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст..15 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

На підставі абз.2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-У) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п.1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року №509-УІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

В абзаці 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, передбачено, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За змістом ст.. 391 ЦК України та ст. 155 ЗК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.2 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87, 90, 97, 100, 102, 108, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЩІК України, статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову у державній реєстрації прав, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) розміром 4.08 умовних кадастрових га, що розташована на землях бувшого КСП "Дружба", с. Юринці, Хмельницького (колишнього Городоцького) району, Хмельницької області.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №065547, виданий 14.10.2003 на підставі розпорядження Городоцької районної державної адміністрації від 17.04.2003 №117, на ім`я ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , 32207, с. Шарки, Хмельницький район, Хмельницька область.

Відповідач: Сатанівська селищна рада Хмельницького району Хмельницької області, , 32034, вул. Бузкова 135 Ж, с-ще Сатанів, Городоцького району, Хмельницької області.

Суддя: