09.09.2024 Справа № 363/612/24
РІШЕННЯ

Іменем України

09 вересня 2024 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рукас О.В.,

присяжних: Левінчука А.М., Сологуба А.О.,

за участю секретаря судових засідань - Охоти Г.С.,

у присутності:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представника особи, щодо якої вирішується питання про визнання недієздатною, - ОСОБА_3 ,

заінтересованої особи представника органу опіки та піклування Вишгородської міської ради Черепан С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у м. Вишгород матеріали заяви ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: орган опіки та піклування Вишгородської міської ради (; адреса місцезнаходження: Київська область, м. Вишгород, пл. Шевченка, буд. 1), ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним та встановлення опіки над ним, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Вишгородської міської ради, ОСОБА_4 , про визнання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення ОСОБА_1 опікуном.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що заявник ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_5 . ОСОБА_5 перебуває на обліку лікаря-психіатра КНП «Вишгородська ЦРЛ» ВМР з діагнозом «судинна деменція», та у 2023 році ОСОБА_5 проходив лікування в КНП КОР «Обласне психіатричне наркологічне об`єднання». Внаслідок виявленого захворювання ОСОБА_5 присвоєно І групу інвалідності. Через вказану хворобу, а також низку інших захворювань ОСОБА_5 потребує постійного стороннього догляду та не може сам про себе подбати. Тому заявник ОСОБА_1 здійснює догляд та утримання ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 є власником нерухомого майна, що знаходиться у м. Харків Харківської області, яке було пошкоджено під час воєнного стану. Внаслідок психічного захворювання ОСОБА_5 не розуміє, що він має робити з цим майном, та як саме діяти. У побуті ОСОБА_5 втрачає зв`язок з реальністю, не пам`ятає подій, останнім часом не усвідомлює значення своїх дій.

Рідна дочка ОСОБА_5 та мати заявника ОСОБА_1 ОСОБА_4 не має можливості утримувати та доглядати ОСОБА_5 у повному обсязі, оскільки здійснює постійний догляд за дитиною-інвалідом. У свою чергу, заявник ОСОБА_1 має можливість дбати про ОСОБА_5 , створювати необхідні побутові умови, забезпечувати його доглядом та лікуванням. Перешкод бути опіком ОСОБА_5 немає.

Враховуючи, що ОСОБА_5 внаслідок наявного у нього психічного захворювання не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, то ОСОБА_1 просив визнати ОСОБА_5 недієздатним, встановити над ним опіку та призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_5 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі було визначено суддю ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 07.02.2024 року провадження у справі відкрито у порядку окремого провадження, призначено судове засідання, встановлено строк для подання заінтересованими особами пояснень щодо суті поданої заяви про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки.

Ухвалою суду від 04.03.2024 року у справі було призначено судово-психіатричну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 03.04.2024 року у зв`язку з надходженням Висновку судово-психіатричного експерта №167-ц, провадження у справі було відновлено, призначено судове засідання.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Вишгородської міської ради Черепан С.М. заявлені вимоги також підтримала у повному обсязі, вважала за можливе їх задовольнити, визнати ОСОБА_5 недієздатним та призначити його опікуном заявника ОСОБА_1 .

У судове засідання заінтересована особа ОСОБА_4 не з`явилися, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце його проведення. Учасники судового провадження не заперечували проти проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що заінтересована особа ОСОБА_4 була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, а також враховуючи відсутність клопотань про відкладення судового розгляду, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності заінтересованої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я. Для визначення фактичної можливості такої особи з`явитися в судове засідання, а також про можливість особисто дати пояснення по суті справи у разі необхідності суд може призначити відповідну експертизу.

Відповідно до п. 5 ППВСУ «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» № 3 від 28.03.1972 року - громадянин, щодо якого розглядається справа, викликається в судове засідання, якщо це можливо за станом його здоров`я. Неявка громадянина в судове засідання не позбавляє суд права розглянути справу в його відсутності.

Під час судового розгляду учасники судового провадження зазначили, що через наявне психічне захворювання ОСОБА_5 не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, позбавлений можливості вчиняти елементарні та побутові дії, у зв`язку з чим його участь у судовому засіданні та надання особистих пояснень є неможливим. Внаслідок цього питання участі ОСОБА_5 у судовому засіданні та можливість надання ним особистих пояснень ухвалою суду від 04.03.2024 року було винесено на дослідження судово-психіатричного експерта.

Як вбачаться з Висновку судово-психіатричного експерта № 167-ц від 27.03.2024 року (94-95), ОСОБА_5 за своїм психічним станом не може брати участь у судовому засіданні та особисто дати пояснення по суті справи.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 , як особа, щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною, фактично позбавлений можливості внаслідок стану свого психічного здоров`я взяти участь у судовому засіданні та надати пояснення щодо суті справи.

У той же час представництво прав, свобод та законних інтересів ОСОБА_5 під час судового розгляду здійснювалося адвокатом Коломійцем І.О., який заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Статтею 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

У відповідних положеннях підпункту "е" пункту 1 статті 5 Конвенції зазначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг.

Відповідно до ст. 3 ЗУ "Про психіатричну допомогу" кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦК України встановлено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (Постанова КЦС ВС від 27.06.2022 року у справі № 754/6831/17).

Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 297 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про стійкий психічний розлад, внаслідок якого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу.

У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-384цс16 викладено правову позицію про те, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним" від 28 березня 1972 року роз`яснено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про психіатричну допомогу» діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я.

Таким чином, для задоволення заяви про визнання особи недієздатною судом під час судового розгляду на підставі достатньої сукупності належних, допустимих та достовірних доказів мають бути встановлені та підтверджені обставини і факти, що свідчать про наявність в особи стійкого, хронічного психічного розладу, внаслідок наявності якого особа абсолютно позбавлена можливості усвідомлювати значення своїх дій та/або керувати ними. В противному випадку підстави для визнання особи недієздатною відсутні.

Під час судового розгляду з пояснень ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 судом встановлено, що ОСОБА_5 має стійкий, хронічний психічний розлад, виражений психічною хворобою судинною деменцією. Внаслідок наявності психічного розладу ОСОБА_5 є інвалідом І групи, не усвідомлює значення своїх дій, не може керувати ними, нікого не впізнає, має погану пам`ять, нічого не розуміє. Можливість самообслуговування у ОСОБА_5 повністю обмежена, він не може робити елементарних побутових дій без сторонньої допомоги.

До початку повномасштабного вторгнення російської федерації ОСОБА_5 проживав у м. Харків Харківської області. З початком бойових дій на території Харківської області ОСОБА_5 перевезли до м. Вишгород Вишгородського району Київської області, де на даний момент часу він проживає разом зі своїм онуком ОСОБА_1 та своєю донькою ОСОБА_4 , а також іншими членами їх родини. За весь час між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 склалися добрі стосунки, ОСОБА_5 довіряє ОСОБА_1 , впізнає останнього, оскільки ОСОБА_1 досить багато часу проводить з ОСОБА_5 , займається його доглядом та утриманням.

Донька ОСОБА_5 ОСОБА_4 має двох дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою з інвалідністю з дитинства, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_4 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , займається вихованням, утриманням цих двох неповнолітніх дітей, а сама ОСОБА_4 на даний момент часу перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У зв`язку з перебуванням на утриманні двох неповнолітніх дітей, одним з яких є особа з інвалідністю, ОСОБА_4 , як найближчий родич ОСОБА_5 , не має будь-якої можливості також виконувати обов`язки опікуна по відношенню до свого батька ОСОБА_5 .

Натомість ОСОБА_1 на даний момент часу навчається на денній формі навчання в Київському національному університеті технологій та дизайну, закінчив четвертий курс. ОСОБА_1 також перебуває в процесі вступу на другий (магістерський) рівень вищої освіти, де внаслідок застосування дуальної форми навчання буде можливість застосування індивідуального графіку, що дозволить ОСОБА_1 підстроїти графік навчання під виконання опікунських обов`язків.

З урахуванням цього ОСОБА_1 та його представником ОСОБА_2 було зазначено, що наявні всі підстави для визнання ОСОБА_5 недієздатним та встановлення опіки, що дасть можливість належним чином здійснювати представництво інтересів ОСОБА_5 , забезпечити охорону та належне управління його майном, яке постраждало внаслідок збройної агресії російської федерації. У свою чергу, єдиною кандидатом на призначення опікуном ОСОБА_5 є його онук ОСОБА_1 , оскільки між ними склалися добрі взаємини, ОСОБА_1 і на сьогоднішній день займається утриманням та доглядом за ОСОБА_5 та має повноцінну можливість ефективно виконувати опікунські повноваження, на відміну від інших членів сім`ї та родичів ОСОБА_5 .

Крім того, з пояснень заінтересованої особи ОСОБА_4 , які були надані нею у попередніх судових засіданнях, судом вставлено, що ОСОБА_5 до 2022 року проживав у м. Харків Харківської області, після чого був перевезений до м. Вишгород Київської області, де він разом з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , її синами та чоловіком проживають в одному будинку за адресою АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 підтвердила, що, крім ОСОБА_1 , має двох неповнолітніх синів - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою з інвалідністю з дитинства, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з народженням якого ОСОБА_4 наразі перебуває у декретній відпустці. ОСОБА_4 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , займається вихованням, утриманням та доглядом синів, внаслідок чого ані ОСОБА_4 , ані її чоловік ОСОБА_8 не мають будь-якої можливості займатися також утриманням та доглядом ОСОБА_5 , який внаслідок наявної психічної хвороби не може вчиняти елементарних побутових дій.

ОСОБА_4 також зазначила, що у ОСОБА_5 відсутні інші діти, а його дружина ОСОБА_9 померла ще у 2012 році. Внаслідок цього доглядом та утриманням ОСОБА_5 займається ОСОБА_1 , який постійно перебуває з ОСОБА_5 , проводить з ним час, допомагає у самообслуговуванні, у зв`язку з чим між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 виникли найбільш стійкі та доброзичливі відносини. ОСОБА_1 на даний момент часу навчається у закладі вищої освіти, внаслідок дуальної форми навчання більш часу перебуває вдома. З урахуванням цього ОСОБА_4 вважала, що наявні всі підстави для визнання ОСОБА_5 недієздатним та встановлення над ним опіки шляхом призначення опікуном його онука ОСОБА_1 , який зможе ефективно виконувати опікунські обов`язки.

З матеріалів справи судом встановлено, що особою, відносно якої порушується питання про визнання її недієздатною, є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9-10).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 12.02.1975 року (а.с. 12) донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 28.09.1996 року (а.с. 13) судом встановлено, що 28.09.1996 року між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було зареєстровано шлюб, про що Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану складено відповідний актовий запис № 1436. Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_11 ».

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 15.04.2003 року (а.с. 14) судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_1 , батьками якого зазначені: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_5 , тобто є близьким родичем особи, щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною.

З довідки від 30.10.2023 року № 3240- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 15) судом встановлено, що ОСОБА_5 на даний момент часу фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . З довідки про реєстрацію місця проживання № 2483 від 31.03.2022 року (а.с. 8) судом встановлено, що за цією ж адресою зареєстрований та проживає заявник ОСОБА_1 .

З Довідки лікаря-психіатра КНП «Вишгородська ЦРЛ» ВМР від 02.01.2024 року (а.с. 16) судом встановлено, що з 2023 року ОСОБА_5 надається допомога в кабінеті лікаря-психіатра КНП «Вишгородська ЦРЛ» ВМР.

З Виписки із медичної картки № 82613 стаціонарного хворого ОСОБА_5 (а.с. 17) судом встановлено, що з 30.11.2023 року по 15.12.2023 року ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в ДУ «Інститут геронтології ім. Д.Ф. Чеботарьова НАМНУ». За результатами обстеження встановлено наявність у ОСОБА_5 серед іншого також хронічної ішемії мозку з помірним когнітивним розладом, вестибулярним синдромом зі схильністю до ажитації. Рекомендовано спостереження у невролога за місцем проживання.

Відповідно до Консультаційного висновку спеціаліста КНП КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» від 13.10.2023 року (а.с. 18) встановлено наявність у ОСОБА_5 психічного захворювання у виді судинної деменції.

З Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 1118483 (а.с. 19) вбачається, що ОСОБА_5 з 09.11.2023 року довічно присвоєно першу групу інвалідності, констатовано факт потреби в постійному сторонньому догляді. Висновком лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду КНП «Вишгородська ЦРЛ» ВМР (а.с. 20) підтверджено, що ОСОБА_5 , як особа з І групою інвалідністю, потребує постійного стороннього догляду внаслідок обмеження самообслуговування через наявні хвороби.

З пенсійного посвідчення серії НОМЕР_6 від 02.01.2024 року (а.с. 21) судом встановлено, що ОСОБА_5 є пенсіонером, отримує пенсію за І групою інвалідності, що присвоєна йому довічно.

З акту Вишгородської міської ради Київської області від 24.11.2023 року № 47 (а.с. 22) судом підтверджено, що заявник ОСОБА_1 зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з дідусем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , веде спільне господарство та здійснює постійний догляд за ОСОБА_5 , який має інвалідність І групи довічно.

З Висновку судово-психіатричного експерта № 167-ц від 27.03.2024 року (а.с. 94-95) вбачається, що останні 5-7 років стан ОСОБА_5 значно змінився: виражене погіршення пам`яті, втрата навичок самообслуговування. ОСОБА_5 став немічним у побуті, забувається, дезорієнтований, не впізнає оточуючих, не слідкує за собою, відмічається виражене інтелектуально-менестичне зниження до ступеня недоумства. Внаслідок хвороби ОСОБА_5 перестав впізнавати рідних, доглядати за собою, повністю втратив навички самообслуговування. ОСОБА_5 майже не розмовляє, спостерігається порушення мови, мети експертизи не осмислює, апатичний, астенізований, млявий, лише частково виконує окремі елементарні функції, інтелект знижений до ступеню слабоумства, неспроможний у побутових питаннях.

У висновку судово-психіатричного експерта констатується, що ОСОБА_5 страждає на хронічний, стійкий психічний розлад судинну атеросклеротичну деменцію (F-01.800 за МКХ-10). За своїм психічним станом ОСОБА_5 не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує постійного стороннього догляду та встановлення опіки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ч. 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З урахуванням вищевикладеного, за результатами заслуховування учасників судового провадження, повного і всебічного дослідження наданих заявником доказів, а також висновку судово-психіатричного експерта, судом встановлено, що ОСОБА_5 страждає на стійкий, хронічний психічний розлад, внаслідок наявності якого ОСОБА_5 повністю позбавлений можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У зв`язку з цим суд доходить до висновку про доцільність визнання ОСОБА_5 недієздатним.

Вирішуючи питання про задоволення вимог ОСОБА_1 щодо встановлення опіки над ОСОБА_5 та призначення його опікуном заявника, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

У Постанові КЦС ВС від 07.10.2020 року у справі № 195/1605/16-ц суд касаційної інстанції прийшов до висновку про необхідність скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій, які всупереч вимогам ч. 1 ст. 300 ЦПК України, здійснили встановлення опіки та призначення опіка особі, визнаній недієздатній, за відсутності відповідного подання органу опіки та піклування.

Таким чином, розглядаючи питання про визнання особи недієздатною, суд може встановити опіку та призначити опікуна такій особі лише за наявності подання органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 2-4 ст. 62 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.

Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Рішенням Виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 220 від 25.03.2024 року (а.с. 129) за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , протоколу № 4 від 12.03.2024 року засідання опікунської ради органу опіки та піклування затверджено подання щодо доцільності призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_5 .

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 14.11.2023 року, серії НОМЕР_8 від 05.03.2022 року судом підтверджено, що ОСОБА_4 , яка є донькою ОСОБА_5 та найближчим його родичем, має двох неповнолітніх синів - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З медичного висновку № 9/33 про дитину-інваліда віком, довідки про отримання допомоги № 414 від 01.05.2024 року судом підтверджено, що ОСОБА_1 є дитиною з інвалідністю, вихованням, утриманням та доглядом яким займаються спільно ОСОБА_4 та її чоловік ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . З довідки № 57 від 18.06.2024 року, виданої Управлінням фінансів Вишгородської міської ради, судом підтверджено, що на даний момент часу ОСОБА_4 перебуває у декретній відпустці у зв`язку з народженням ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 , займається його вихованням та утриманням.

Судом встановлено, що будь-яких інших дітей у ОСОБА_5 немає, дружина ОСОБА_9 померла у 2012 році, а найближчий родич донька ОСОБА_4 немає можливості бути його опікуном через перебування на її утриманні та догляді двох неповнолітніх синів, один з яких є особою з інвалідністю з дитинства.

Судом встановлено, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , який приходиться онуком ОСОБА_5 , склалися гарні взаємини, ОСОБА_1 проводить час разом з ОСОБА_5 , займається його доглядом та утриманням, а також має реальну можливість ефективно займатися доглядом і утриманням ОСОБА_5 . Заявник ОСОБА_1 є одним з найближчих родичів ОСОБА_5 , з яким в останнього склалися належні стосунки, що дають суду можливість констатувати відповідність інтересам ОСОБА_5 призначення його опікуном ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Враховуючи встановлений діагноз ОСОБА_5 , характер та ступінь психічного розладу його здоров`я, наслідки, до яких призводить психічне захворювання, зважаючи на присвоєння ОСОБА_5 довічної групи інвалідності у зв`язку з цим захворюванням, то суд вважає за доцільне визначити строк дії даного рішення у два роки.

На підставі викладеного, керуючись ст. 30, 39, 55, 58, 60, 63, 64 ЦК України, ст.ст. 265, 268, 295-300 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Вишгородської міської ради Київської області, ОСОБА_4 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_9 ) - недієздатним.

Встановити опіку над ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_9 ) та призначити його опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Встановити строк дії рішення про визнання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_9 ), недієздатним - два роки.

Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Роз`яснити, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 300 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено і проголошено 12 вересня 2024 року о 14 год. 10 хв.

Заявник:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Заінтересовані особи:

Орган опіки та піклування Вишгородської міської ради (; адреса місцезнаходження: Київська область, м. Вишгород, пл. Шевченка, буд. 1).

ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ).

Головуючий суддя О.В. Рукас

Присяжні: А.М. Левінчук

А.О. Сологуб