КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2024 року

справа № 756/12733/21

провадження № 22-ц/824/4830/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.

при секретарі: Бобко К.М.

учасники справи:

позивач -ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кісельова Віталіна Володимирівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьменко Юлія Володимирівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - Цимбала Вадима Ігоровича на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 вересня 2023 року, постановлене під головуванням судді Яценко Н.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової Віталіни Володимирівні, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьменко Юлії Володимирівні, про визнання протиправними дій, скасування акта про реалізацію майна, визнання недійсним свідоцтва, скасування рішення про державну реєстрацію та поновлення відомостей про право власності, -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача.

В обґрунтування позову вказувала, що 13 вересня 2006 року між нею, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ЗАТ «ТАС-ІНВЕСТБАНК» укладено кредитний договір № 681-Ф, згідно умов якого Банк відкриває позичальнику кредитну лінію, що відновлюється, відповідно до якої надає позичальнику кредит у доларах США, на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержувати кошти кредиту, а також повернути кошти кредиту у строки, визначені у Графіку встановлення за користування ними та використати інші зобов`язання, передбачені Договором. Загальний ліміт заборгованості за кредитною лінією: 349 000 доларів США, що зменшується згідно з додатком № 1 до договору. Строк дії кредитної лінії: з 13 вересня 2006 року до 12 вересня 2011 року включно. Процентна ставка за користування коштами кредиту: 15 відсотків річних.

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між позивачем та ЗАТ «ТАС-ІНВЕСТБАНК» укладено Іпотечний договір № 681-Ф/ІП-1 від 13.09.2006 року, відповідно до п.1.1 якого «Іпотекодавець як боржник і як майновий поручитель, передає, а Іпотекодержатель приймає у іпотеку предмет іпотеки, визначений розділом 2 Іпотечного договору, на забезпечення наступних зобов`язань позичальника, що випливають із кредитного договору від 13 вересня 2006 року № 681-Ф».

28 квітня 2011 року Апеляційним судом міста Києва прийнято рішення у справі № 22-5641 за позовом Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 яким позовні вимоги ПАТ «Сведбанк» задоволено частково. Для погашення заборгованості по кредитному договору, яка утворилася у ОСОБА_1 перед ПАТ «Сведбанк» станом на 07.09.2009 року становить 473 531,22 долари США, звернути стягнення на передане в іпотеку майно з наданням ПАТ «Сведбанк» права його продажу від свого імені будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» на належну на праві власності ОСОБА_1 п`ятикімнатну квартиру АДРЕСА_1 за початковою ціною, яка визначена в договорі іпотеки в сумі 508 209,59 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 2 566 458 грн. 45 коп.

Вказане рішення до виконання не подавалося, позивач не скористався визначеним судом способом задоволення вимог Кредитора.

28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу № 15, відповідно до якого Банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених Боржниками, право вимоги якої належить банку на підставі документації.

Також 28.11.2012 року між ТОВ «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до якого клієнт відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації.

09.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Кісельовою В.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 за виконавчим написом № 1193 виданого 20.05.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвеєвим В.А. про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Про вчинення вказаного виконавчого напису нічого не було відомо.

В рамках виконавчого провадження № НОМЕР_4 приватним виконавцем Кісельовою В.В. вчинено дії щодо передачі на реалізацію предмета іпотеки: квартири 179 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальна площа 198,3 кв.м., житлова площа 114 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 до ДП «СЕТАМ».

Перші торги (лот 464546), призначені на 12.04.2021 не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Другі торги (лот № 470765), призначені на 12.04.2021 року не відбулися у зв`язку з тим, що від жодного учасника не надійшла цінова пропозиція.

19 квітня 2021 року надійшла заява стягувача (іпотекодержателя) від 15.04.2021 року про бажання залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною других електронних торгів (3 045 280 грн.) шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про іпотеку».

Згідно з повідомленням ДП «СЕТАМ», яке надсилалося приватному виконавцю Мойсеєнко Д.П. 27.02.2020 року не відбулися електронні торги по лоту 405367, про що системою сформовано протокол № 467697 від 27.02.2020. 25 травня 2020 року торги також не відбулися.

07 травня 2021 року приватний виконавець Кісельова В.В. прийняла акт про реалізацію предмета іпотеки, а саме : предмет іпотеки у відповідності до вимог ст.49 Закону України «Про іпотеку» залишено за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» за початковою ціною 3 045 280 грн.

19 серпня 2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що 26 травня 2021 року державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кузьменко Ю.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 58358696 від 26.05.2021 13:06:35 та вчинено реєстрацію права власності за ТОВ «Кредитні ініціативи» на квартиру 179 загальною площею 198,3 кв.м., житловою площею 114 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, запис про право власності 42147575), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про права власності.

Відповідно до інформаційної довідки 271318175 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підставою державної реєстрації права власності на квартиру є: свідоцтво, серія та номер: 356, виданий 26.05.2021, видавник приватний нотаріус Кузьменко Ю.В., Київський міський нотаріальний округ.

Про вказані обставини дізналася з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Жодних повідомлень від ТОВ «Кредитні ініціативи» не надходило та своєї згоди на реєстрацію права власності на квартиру, котра їй належить та в якій зареєстрована та проживає, не надавала.

Вважає, що її, інваліда 2 групи у незаконний спосіб позбавлено права власності на єдине житло - квартиру АДРЕСА_1 .

Просила суд визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової В.В. щодо передачі на реалізацію квартири АДРЕСА_1 ; скасувати акт приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової В.В. про реалізацію предмета іпотеки від 07.05.2021 року - квартири АДРЕСА_1 ; визнати недійсним свідоцтво серія та номер 356, виданий 26.05.2021, видавник: приватний нотаріус Кузьменко Ю.В., Київський міський нотаріальний округ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 58358696 від 26.05.2021 13:06:35, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кузьменко Ю.В. щодо реєстрації за ТОВ «Кредитні ініціативи» права власності на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, запис про право власності 42147575); поновити за ОСОБА_1 відомості про право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28 вересня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової Віталіни Володимирівні, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьменко Юлії Володимирівні, про визнання протиправними дій, скасування акта про реалізацію майна, визнання недійсним свідоцтва, скасування рішення про державну реєстрацію та поновлення відомостей про право власності - задоволено.

Визнано протиправними дії приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Кісельової Віталіни Володимирівни щодо передачі на реалізацію квартири АДРЕСА_1 .

Скасовано акт приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Кісельової Віталіни Володимирівни про реалізацію предмета іпотеки від 07.05.2021 року - квартири АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним свідоцтво серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 26.05.2021 року видавник: приватний нотаріус Кузьменко Юлія Володимирівна, Київський міський нотаріальний округ.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 58358696 від 26.05.2021 року 13:06:35, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кузьменко Юлією Володимирівною щодо реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», права власності на квартиру АДРЕСА_1 . (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, запис про право власності 42147575).

Поновлено за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) відомості про право власності на квартиру АДРЕСА_1 . (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Здійснено розподіл судових витрат.

Не погоджуючись рішенням суду представник ТОВ «Кредитні ініціативи» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, не застосування правових висновків Верховного Суду. Зазначає, що предмет іпотеки не було реалізовано за рішенням Апеляційного суд м. Києва від 28.04.2011 року. У відповідності до ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» іпотека не припиняється у зв`язку із ухваленням рішення про завершення стягнення на предмет іпотеки. Вказує, що іпотека була чинною та ТОВ «Кредитні ініціативи» мало право звернути на неї стягнення, зокрема, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса та реалізації квартири в рамках виконавчого провадження.

Крім того, вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Посилається на те, що застосування кредитором одночасно усіх способів захисту , а саме: одержання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки та одержання виконавчого напису про звернення стягнення на цей же предмет іпотеки, має наслідком притягнення боржника до подвійної відповідальності за порушення одного і того ж кредитного зобов`язання.

Вказує, що постановою Київського апеляційного суду від 14.06.2023 року визнано виконавчий напис № 1193, вчинений приватним нотаріусом КМНО Матвєєвим М.А. 20.05.2014 року таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представника відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, а тому наявні правові підстави для задоволення позову, а також того, що повторне звернення стягнення на одне і те саме майно з одних і тих самих підстав нормами чинного законодавства України не передбачено.

Колегія суддів я з висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 13 вересня 2006 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ЗАТ «ТАС-ІНВЕСТБАНК» укладено кредитний договір № 681-Ф, згідно умов якого Банк відкриває позичальнику кредитну лінію, що відновлюється, відповідно до якої надає позичальнику кредит у доларах США, на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержувати кошти кредиту, а також повернути кошти кредиту у строки, визначені у Графіку встановлення за користування ними та використати інші зобов`язання, передбачені Договором. Загальний ліміт заборгованості за кредитною лінією: 349 000 доларів США, що зменшується згідно з додатком № 1 до договору. Строк дії кредитної лінії: з 13 вересня 2006 року до 12 вересня 2011 року включно. Процентна ставка за користування коштами кредиту: 15 відсотків річних.

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між позивачем та ЗАТ «ТАС-ІНВЕСТБАНК» укладено Іпотечний договір № 681-Ф/ІП -1 від 13.09.2006 року, відповідно до п.1.1 якого «Іпотекодавець як боржник і як майновий поручитель, передає, а Іпотекодержатель приймає у іпотеку предмет іпотеки, визначений розділом 2 Іпотечного договору , на забезпечення наступних зобов`язань позичальника, що випливають із кредитного договору від 13 вересня 2006 року № 681-Ф».

28 квітня 2011 року Апеляційним судом міста Києва прийнято рішення у справі № 22-5641 за позовом Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 яким позовні вимоги ПАТ «Сведбанк» задоволено частково. Для погашення заборгованості по кредитному договору, яка утворилася у ОСОБА_1 перед ПАТ «Сведбанк», станом на 07.09.2009 року становить 473 531,22 долари США, звернуто стягнення на передане в іпотеку майно з наданням ПАТ «Сведбанк» права його продажу від свого імені будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст.38 Закону України «Про іпотеку» на належну на праві власності ОСОБА_1 п`ятикімнатну квартиру АДРЕСА_1 за початковою ціною, яка визначена в договорі іпотеки в сумі 508 209,59 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 2 566 458 грн. 45 коп.

Вказане рішення до виконання не подавалося, позивач не скористався визначеним судом способом задоволення вимог Кредитора.

28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу № 15, відповідно до якого Банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених Боржниками, право вимоги якої належить банку на підставі документації.

Також 28.11.2012 року між ТОВ «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до якого клієнт відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації.

09.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кісельовою В.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 за виконавчим написом № 1193 виданого 20.05.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвеєвим В.А. про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

В рамках виконавчого провадження № НОМЕР_4 приватним виконавцем Кісельовою В.В. вчинено дії щодо передачі на реалізацію предмета іпотеки: квартири 179 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальна площа 198,3 кв.м., житлова площа 114 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 до ДП «СЕТАМ».

Перші торги (лот 464546), призначені на 12.04.2021 не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Другі торги (лот № 470765), призначені на 12.04.2021 року не відбулися у зв`язку з тим, що від жодного учасника не надійшла цінова пропозиція.

19 квітня 2021 року надійшла заява стягувача (іпотекодержателя) від 15.04.2021 року про бажання залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною других електронних торгів (3 045 280 грн.) шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про іпотеку».

Згідно з повідомленням ДП «СЕТАМ», яке надсилалося приватному виконавцю Мойсеєнко Д.П. 27.02.2020 року не відбулися електронні торги по лоту 405367, про що системою сформовано протокол № 467697 від 27.02.2020. 25 травня 2020 року торги також не відбулися.

07 травня 2021 року приватний виконавець Кісельова В.В. прийняла акт про реалізацію предмета іпотеки, а саме : предмет іпотеки у відповідності до вимог ст.49 Закону України «Про іпотеку» залишено за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» за початковою ціною 3045280 грн.

26 травня 2021 року державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кузьменко Ю.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 58358696 від 26.05.2021 13:06:35 та вчинено реєстрацію права власності за ТОВ «Кредитні ініціативи» на квартиру 179 загальною площею 198,3 кв.м., житловою площею 114 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, запис про право власності 42147575) , яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 та належить позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про права власності.

Постановою Київського апеляційного суду від 14.06.2023 року апеляційну скаргу задоволено, рішення Оболонського районного суду м.Києва від 02 березня 2023 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитні ініціативи», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Матвеєв В.А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано виконавчий напис №1193, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвеєвим В.А. 20 травня 20214 року, таким, що не підлягає виконанню.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Положеннями статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

У разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Отже, і в разі залишення стягувачем за собою нереалізованого майна оформлення та підписання договору купівлі-продажу майна як окремого документа законодавством не передбачено. Натомість такий договір укладається шляхом звернення виконавця до стягувача з пропозицією вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна з одночасним припиненням права вимоги стягувача до боржника в межах вартості нереалізованого майна (оферта) та виявлення стягувачем волі залишити за собою це майно (акцепт). Виконання договору з боку покупця (стягувача) полягає у внесенні на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різниці між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на користь стягувача, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. На підтвердження виконання договору з боку покупця виконавець виносить постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу. Подальші дії покупця (стягувача) та виконавця спрямовані на передання нерухомого майна у володіння покупця. З цією метою виконавець складає акт та видає або надсилає його покупцю, покупець отримує свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо вони не відбулися (стаття 72 Закону України «Про нотаріат»), звертається до державного реєстратора з метою державної реєстрації права власності за покупцем.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності проводиться, зокрема, на підставі виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів.

Отже, свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, не є правовстановлюючим документом, а лише підтверджує вчинення сторонами дій, спрямованих на передання нерухомого майна у володіння покупцю. Видача свідоцтва не тягне переходу права власності на нерухоме майно від боржника до покупця. Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Абзац 2 пункту 8 розділу X Порядку, відповідно до якого у випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги, не відповідає зазначеній нормі закону, а тому не підлягає застосуванню згідно з частиною сьомою статті 10 ЦПК України. Тому свідоцтво є лише підставою для державної реєстрації права власності за покупцем, але не є правовстановлюючим документом, і вичерпує свою дію із здійсненням такої реєстрації.

Абзацом 1 частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, що діяла на момент ухвалення судових рішень судами попередніх інстанцій, було встановлено, що у разі скасування на підставі рішення суду, зокрема, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Абзацом 2 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у чинній редакції встановлено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. За змістом цих положень вони застосовуються в разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування не будь-яких, а правовстановлюючих документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до яких свідоцтво про придбання нерухомого майна з торгів не належить.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження №14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (провадження № 12-46гс19) та багатьох інших.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження №14-125цс20) зазначено, що за загальним правилом якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Близькі за змістом висновки наведені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункти 115, 116), від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18, п.98), від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18 (провадження №12-135гс19, п. 80) та багатьох інших.

Таким чином, ані позовна вимога про визнання незаконними та скасування постанови та акта державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, ані позовна вимога про визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, не призвели б до захисту прав позивача та не відповідають належному способу захисту у цій справі. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, п. 6.21), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20, п. 52).

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 не заявляла вимог про витребування майна.

Віндикаційний позов - це вимога про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння. Тобто позов неволодіючого власника до володіючого невласника.

Віндикаційний позов заявляється власником при порушенні його правомочності володіння, тобто тоді, коли майно вибуло з володіння власника: (а) фізично - фізичне вибуття майна з володіння власника має місце у випадку, коли воно в нього викрадене, загублене ним тощо; (б) «юридично» - юридичне вибуття майна з володіння має місце, коли воно хоч і залишається у власника, але право на нього зареєстровано за іншим суб`єктом (.постанова Верховного Суду від 05 квітня 2023 року, справа №523/17429/20, постанов Верховного Суду від 30 липня 2020 року, справа № 752/13695/18

Посилання позивача на той факт, що вона проживає у квартирі не змінює способу належного способу захисту порушеного права, яким є вимоги про витребування майна відповідно до ст. ст. 387 і 388 ЦК України, враховуючи юридичне вибуття майна, право на яке зареєстровано за іншим суб`єктом.

За таких обставин, вимоги про визнання недійсними та скасування акта, та визнання недійсним виданого на їх підставі свідоцтва є неефективним способом захисту порушеного права, а тому у задоволенні вказаних позовних вимог слід відмовити, у зв`язку із невірним способом захисту.

Апеляційний суд також приймає до уваги те, що станом на вчинення виконавчих дій з примусового виконавчого напису, станом на дату проведення торгів та дату реєстрації за ТОВ «Кредитні ініціативи» права власності виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки був чинним та визнаний таким, що не підлягає виконанню не був.

Враховуючи наведене, підстави для визнання протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва також відсутні.

Таким чином, судом першої інстанції не в повній мірі досліджено усі обставини, неправильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового про задоволення позову..

Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - Цимбала Вадима Ігоровича задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 вересня 2023 року скасувати, постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 05 вересня 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді