справа № 761/863/21-ц
головуючий у суді І інстанції Хайнацький Є.С.
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2024 року

у справі за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У січні 2021 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з відповідача на свою користь:

заборгованість за спожиті до 30 квітня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 64 459 грн 32 коп.;

заборгованість за спожиті до 30 квітня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 785 грн 19 коп.;

інфляційну складову боргу у розмірі 5 806 грн 76 коп. та 3 % річних у розмірі 3 920 грн 03 коп.;

заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 55 804 грн 10 коп.;

заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 1 433 грн 28 коп.;

заборгованість за обслуговування вузла комерційного обліку у розмірі 83 грн 49 коп.;

інфляційну складову боргу у розмірі 2 032 грн 84 коп. та 3 % річних у розмірі 2 251 грн 80 коп.;

витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33 грн, а також 2 102 грн судового збору.

Позов обґрунтовано тим, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання.

ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, які надає позивач за вказаною адресою.

Свої зобов`язання з оплати послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води відповідач виконує неналежним чином, своєчасно не сплачуючи за спожиті послуги, у зв`язку з чим станом на 01 грудня 2020 року утворилась заборгованість з оплати за спожиті послуги з централізованого опалення - 55 804 грн 10 коп., заборгованість з оплати за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води - 1 433 грн 28 коп.

На підставі договору про відступлення права вимоги від 11 жовтня 2018 року року № 602-18, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго», останнє прийняло право вимоги, у тому числі до відповідача, з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення у розмірі 64 459 грн 32 коп та з централізованого постачання гарячої води у розмірі 785 грн 19 коп.

Згідно з пунктом 3.4.2 цього договору новий кредитор - КП «Київтеплоенерго», має право на отримання від споживачів, визначених у додатку № 1 та/або додатку № 2 до цього договору сплати заборгованості.

У зв`язку з невиконанням свого зобов`язання позивач має право на підставі статті 625 ЦК України на стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох процентів річних.

Надання послуг до 01 травня 2018 року відповідачу здійснювалося на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що розроблений на основі типового, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, який опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року № 111 (4511).

Відповідач від послуг централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у встановленому законодавством порядку не відмовлявся (не відключався), тому повинен сплатити заборгованість.

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2024 року відмовлено у задоволенні позову КП «Київтеплоенерго».

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач не є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстрований у ній, а отже не був споживачем відповідних житлово-комунальних послуг у період нарахованої заборгованості.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається, що між позивачем і відповідачем укладений договір про надання відповідних житлово-комунальних послуг.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду першої інстанції, КП «Київтеплоенерго» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновок суду першої інстанції про відсутність доказів того, що відповідач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , є помилковим, оскільки такі докази додані до позовної заяви (додаток № 11).

Відповідач, повідомлений належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.

За змістом частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла таких висновків.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що розпорядженням КМДА від 27 грудня 2017 року №1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між КМДА та Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго».

За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Отже, з 01 травня 2018 року КП «Київтеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення (ЦО) та централізованого постачання гарячої води (ЦПГВ).

11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладеного договір № 602-18 про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02 листопада 2020 року № 230586272 квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_1 .

Мешканцям будинку АДРЕСА_2 , у якому розташована квартира відповідача, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води надаються комунальним підприємством виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго», що підтверджується доданими до позовної заяви:

корінцями нарядів про включення та відключення опалення, які підписані представником енергопостачальної організації, який затвердив включення та представником споживача;

актом прийняття теплового вузла у вказаному будинку;

актами про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи;

відомостями обліку споживання теплової енергії.

Надання послуг до 01 травня 2018 року відповідачу здійснювалося на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, який опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року № 111 (4511).

Відповідно до пунктів 1, 14 договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води згідно діючими нормативами, а споживач зобов`язався своєчасно та у повному обсязі сплатити послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що зазначені договором.

Розрахунковим періодом є календарний місяць, якщо інше не визначено договором.

Оплата послуг щомісячна. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяця) на підставі розрахунків на оплату наданих послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до додатків № 1 та № 2 до договору цесії від 11 жовтня 2018 року № 602-18 КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 64 459 грн 32 коп. та гарячого водопостачання у розмірі 785 грн 19 коп. до ОСОБА_1 .

Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 нараховано заборгованість за спожиті до 30 квітня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 64 459 грн 32 коп.; заборгованість за спожиті до 30 квітня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 785 грн 19 коп.; інфляційну складову боргу у розмірі 5 806 грн 76 коп. та 3 % річних у розмірі 3 920 грн 03 коп.; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 55 804 грн 10 коп.; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 1 433 грн 28 коп.; заборгованість за обслуговування вузла комерційного обліку у розмірі 83 грн 49 коп.

Правовідносини між сторонами регулюються нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (які були чинними на час виникнення спірних правовідносин - у період нарахованої заборгованості) (далі - Правила № 630).

Указаний Закон містить визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо-та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

За приписами статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого постачання холодної води та водовідведення.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Частина 7 статті 26 цього Закону визначає, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

За приписами статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

За приписами статті Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV, пунктів 18, 20, 30 Правил, пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно з статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

З 01 травня 2019 року набула чинності нова редакція Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Тарифи на комунальні послуги, які надаються позивачем, формуються відповідно до Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» (зі змінами внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 291 від 03 квітня 2019 року).

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на те, що позивачем не надано доказів того, що відповідач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що до позовної заяви додано Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, з якої вбачається, що указана квартира на праві власності належить ОСОБА_1 та на підставі договору іпотечного договору від 21 березня 2008 року була передана ОСОБА_1 в іпотеку (а.с. 85 т. 1).

Також з матеріалів справи вбачається, що на ОСОБА_1 оформлений особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини 4 статті 319 ЦК України власність зобов`язує.

Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Указаною статтею встановлено презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном.

У зв`язку із зазначеними зобов`язаннями власника, факт реєстрації місця проживання відповідача не за адресою: АДРЕСА_3 , не спростовує його обов`язку як власника щодо оплати за комунальні послуги, надані за адресою належної йому квартири.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Отже, вина відповідача у зобов`язальних правовідносинах презюмується, якщо він не доведе відсутності своєї вини, тобто не доведе належними та допустимими доказами сплату отриманих послуг або не доведе іншого розміру заборгованості.

Відповідач, будучи повідомленим про судовий розгляд у порядку, визначеному ЦПК України, ані суду першої інстанції, ані апеляційному суду не надав будь-яких доказів на підтвердження заборгованості, яка заявлена до стягнення позивачем.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2024 року ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Щодо судових витрат.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи - частина 1 статті 133 ЦПК України.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 102 грн, судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 153 грн, а також витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33 грн.

Керуючись статтями 141, 367, 369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задовольнити.

Заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2024 року скасувати з ухваленням нового судового рішення.

Задовольнити позов Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

заборгованість за спожиті до 30 квітня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 64 459 грн 32 коп.;

заборгованість за спожиті до 30 квітня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 785 грн 19 коп.;

інфляційну складову боргу у розмірі 5 806 грн 76 коп. та 3 % річних у розмірі 3 920 грн 03 коп.;

заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 55 804 грн 10 коп.;

заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 1 433 грн 28 коп.;

заборгованість за обслуговування вузла комерційного обліку у розмірі 83 грн 49 коп.;

інфляційну складову боргу у розмірі 2 032 грн 84 коп. та 3 % річних у розмірі 2 251 грн 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 102 грн, судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 153 грн, а також витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська