ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/20472/24

Провадження № 22-ц/4820/1747/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Спірідонової Т.В., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Продана Б.Г. від 01 серпня 2024 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Хмельницька міська рада, Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Савіцька Ірина Леонідівна, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд,

в с т а н о в и в:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем. В обгрунтування заяви зазначала, що 28.09.1991 року між нею та ОСОБА_2 укладено шлюб, у шлюбі в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.

24.05.2024 року заявниця подала до Бершадської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а 01.07.2024 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Савіцькою І.Л. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав необхідності встановити факт прийняття спадщини після смерті спадкодавця у зв`язку зі спільним проживанням за однією адресою.

Враховуючи наведене, заявниця просила встановити факт проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на день смерті, з метою реалізації права на спадкування за законом.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.08.2024 року відмовлено у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Хмельницька міська рада, Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Свіцька І.Л. про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду як незаконну, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду. На думку апелянтки, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку на наявність спору про право, у зв`язку з чим відмовив у відкритті провадження.

Суд не зазначив, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом, який би оспорював право заявниці на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , тобто, не встановив між ким існує спір, оскільки існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним. Аналогічний висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі № 336/709/18-ц.

Наявність інших родичів спадкодавця, які не прийняли спадщину після його смерті, не свідчить про існування спору про право.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про розгляд справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що заява подана з метою прийняття спадщини, що передбачає собою спір про право.

Проте з цим висновком суду не можна погодитися, зважаючи на таке.

Порядок розгляду в окремому провадженні справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначений главами 1 і 6 розділу IV ЦПК України.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи (ч.1 ст. 294 ЦПК).

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Заінтересовані особи це будь-які особи, на права, свободи чи інтереси яких може вплинути ухвалене в справі окремого провадження судове рішення.

За змістом ч. 6 ст. 294 ЦПК якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суд першої інстанції не визначився з колом осіб, на права, свободи чи інтереси яких може вплинути ухвалене в справі окремого провадження судове рішення, і в порушення ч.ч.1, 4 ст. 294 ЦПК України не залучив до участі у справі спадкоємців ОСОБА_2 та не з`ясував їх позицію щодо поданої заяви про встановлення факту.

Саме позиція спадкоємців померлого ОСОБА_2 як заінтересованих осіб у справі мала б істотне значення для вирішення питання щодо наявності чи відсутності спору про право щодо спадкового майна.

Відтак висновок суду першої інстанції про наявність спору про право без встановлення вказаних обставин є передчасним.

При цьому згідно з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 16.01.2018 року (справа № 640/10329/16) процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати можливість його існування.

З врахуванням наведеного висновок суду про наявність спору про право на цей час є необґрунтованим.

Оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню, а справу слід направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 серпня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 вересня 2024 року.

Судді Л.М. Грох

Т.В. Спірідонова

А.М. Костенко