Апеляційне провадження №22-ц/824/9456/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 заінтересовані особи: Київська міська рада, Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оголошення фізичної особи померлою,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із заявою про оголошення померлим ОСОБА_2 .

Звернення до суду заявник мотивував тим, що його батько ОСОБА_2 пішов з дому та вже більше 20 років від нього не було відомостей про місце його перебування. Заявник стверджує, що його батько не проживає за зареєстрованим місцем проживання. Листом ГУ НП у м. Києві від 04.04.2023 р. повідомило, що ОСОБА_2 , 1950 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , значиться як померлим. Заявник вказує, що його батько ОСОБА_2 не має близьких родичів окрім нього, відсутнє у останнього майно, яке б можливо було успадкувати. В даному випадку, оголошення ОСОБА_2 померлим є необхідним для належного проведення реєстрації смерті, отримання свідоцтва про смерть, зняття з місця реєстрації з метою припинення нарахування та сплати комунальних послуг, а також реалізації заявником права на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 лютого 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Київська міська рада про оголошення фізичної особи померлою відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, заявник направив апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 повністю.

Станом на день розгляду справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання, призначене на 15.08.2024 року, з`явився заявник ОСОБА_1 та його представник.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як встановлено судом, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 26.08.1969 року по 12.11.1981 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Вказані особи є батьками заявника у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , при цьому, у судовому засіданні 28.11.2023 року заявник повідомив про те, що його старший брат помер у 2009 році.

Відповідно до довідки Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 17.06.2021 року №109-109/К-1017, за адресою: АДРЕСА_1 , окрім заявника - ОСОБА_1 , також зареєстрований його батько ОСОБА_2 з 15.10.1985 року та ОСОБА_5 з 09.12.1982 року.

У акті від 30.06.2021 року зазначено, що комісією у складі заступника директора ОСОБА_6 , майстра ОСОБА_7 , бригадира ОСОБА_8 при відвідуванні квартири та при опитуванні сусідів встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 дійсно зареєстрований, але не проживає ОСОБА_2 1950 року народження.

Факт відсутності ОСОБА_2 за місцем реєстрації зафіксований також в акті від 16.06.2023 року, від 20.11.2023 року.

На вимогу суду Центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України повідомив, що відомостей щодо перетину Державного кордону України, лінії розмежування з тимчасовою окупованою територією гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 08.11.2017 р. по 12.12.2023 р. в базі даних не виявлено.

Також у вказаному листі повідомлено суд про те, що відповідно до баз даних Держприкордонслужби інформація щодо складання матеріалів справ про адміністративні правопорушення стосовно зазначеної особи відсутня.

Як убачається з відомостей, наданих Державною податковою службою України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Державному реєстрі фізичних осіб -платників податків не зареєстрований.

З листа Пенсійного фонду України вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку в органах ПФУ, як одержувач пенсії не перебуває.

Листами ГУ НП у м. Києві від 24.11.2023 року, від 18.12.2023 року повідомлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , значиться як померлим від15.12.2011 року. Згідно наявних баз даних будь-яка додаткова інформація щодо вищевказаного громадянина відсутня. Додатково проінформовано суд про те, що надати іншу інформацію та копії документів щодо притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інформації щодо проведення стосовно вказаної особи досудового розслідування та копій документів, на підставі яких останній значиться як померлий неможливо, у зв`язку з тим, що термін зберігання матеріалів, які випробовуються, закінчився.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не значиться в Єдиному реєстрі боржників.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви,зазначив, що зібрані у справі докази достатній мірі не надають підстави для юридичного припущення про смерть ОСОБА_2 , а також підстави стверджувати його відсутність у місці постійного проживання протягом трьох років, оскільки наразі з дати складання акта від 30.06.2021 року, в якому зафіксовано факт непроживання ОСОБА_2 а місцем реєстрації, ще не минуло трьох років.

Колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції.

В матеріалах справи міститься акт від 16.06.2023 року, відповідно до якого мешканці будинку за адресою: АДРЕСА_2 підтвердили факт непроживання ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_3 протягом тривалого часу (більше 20 років). Вказаний акт судом першої інстанції не було взято до уваги.

Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на показання свідків. Зокрема, свідок ОСОБА_5 повідомив суду, що до 1981 року ОСОБА_2 разом з дружиною жили разом, потім він відбував покарання, в останній раз свідок бачив ОСОБА_2 у 90 -х роках, його дружина говорила, що він помер.

Свідок ОСОБА_9 повідомила суду, що родину знала, проте ОСОБА_2 не бачила, однак його дружина повідомила свідку, що прийшло повідомлення про його смерть.

Свідок ОСОБА_10 повідомив суду, що ОСОБА_2 востаннє бачив на початку 90 - х років, в подальшому свідок його жодного разу не бачив.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що відсутні сумніви щодо достовірності і правдивості фактів, повідомлених свідками, оскільки даних про їхню зацікавленість у результаті розгляду справи не встановлено.

Колегія суддів зазначає, що при прийнятті рішення судом першої інстанції було надано перевагу одному доказу, а саме акту від 30.06.2021 року (а точніше даті його складення), над іншими, що не відповідає нормам ст.80, 89 ЦПК України. При цьому судом не було надано належної оцінки усім наявним доказам у їх сукупності.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів зазначає, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджено факт відсутності ОСОБА_2 в місці його постійного проживання, відсутності відомостей про місце його перебування протягом строку, що перевищує 3 роки, неможливості одержання відомостей про місце його перебування, незважаючи на вжиті заходи як судом, так і безпосередньо заявником, що в повній мірі надає суду правові підстави для задоволення заяви про оголошення особи померлою.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 року скасувати і ухвалити по справі нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 заінтересовані особи: Київська міська рада, Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оголошення фізичної особи померлою задовольнити.

Оголосити померлим ОСОБА_2 , 1950 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько