Справа №551/583/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" вересня 2024 р. селище Шишаки

Шишацький районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Рябченка В.В., за участю секретаря судових засідань Кирди Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Шишацького районного суду Полтавської області, в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ» про стягнення заборгованості по орендній платі, -

В С Т А Н О В И В:

15 травня 2024 року, до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ, » про стягнення заборгованості з орендної плати за землю за 2023 рік в сумі 47160,72 гривень

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачці на праві особистої приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,8001га з кадастровим номером :00:024:0040, та земельна ділянка площею 4,6062, кадастровий номер :00:024:0038, яка належить їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 29.03.2018 року приватним нотаріусом Машівської державної нотаріальної контори Полтавської області Асановою Р.Ш., які знаходяться на території Пришибского старостинського округу Миргородського району Полтавської області та перебувають в оренді у відповідача.

В супереч умовам договорів оренди землі відповідач не виплатив позивачу орендну плату за землю за 2023 рік, розмір якої становить 47160,72 гривень.

Вищевказана поведінка відповідача спонукала позивача звернутись за захистом свої прав до суду.

Ухвалою суду від 17 травня 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

05 червня 2024 року від відповідача через систему «Електронний суд», надійшов відзив на позовну заяву в якому, не заперечуючи проти наявності орендних відносин між сторонами, відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що орендна плата нарахована на підставі проіндексованої нормативної грошової оцінки земельної ділянки при тому, що здійснення такої індексації не передбачено умовами договору та додаткових угод.

Також відповідач вказав, що несвоєчасна виплата орендної плати пов`язана із ситуацією в державі, а саме повномасштабним військовим вторгненням російської федерації, наявністю проблем із реалізацією вирощеною сільськогосподарською продукцією та необхідністю забезпечення продовольчої безпеки в Україні.

Також відповідач зазначив, що позивач має отримати орендну плату в розмірі 20707,85 грн., а не у розмірі 47160,72 гривень, як вказано в позовній заяві, оскільки на відповідача як на податкового агента покладається обов`язок нарахування та перерахування податків та зборів, які нараховуються на оренду плату за землю (ПДФО та військовий збір).

Також відповідач просив не стягувати або зменшити на 99% пеню та інфляційні втрати, однак такі позовні вимоги позивачем взагалі не заявлялись.

12 червня 2024 року, від позивача поштою до суду надійшла відповідь на відзив в якій вона вказала, що нормативна грошова оцінка її земельної ділянки вказана у додатковій угоді до договору оренди та саме виходячи з її значення проводився розрахунок суми орендної плати, яка підлягає стягненню.

На думку позивача введений в країні воєнний стан не перешкоджає виконанню відповідачем умов договору оренди. Вважає, що їй до виплати належить сума орендної плати яка зазначені у позовній заяві, а відрахування з неї податків та зборів умовами договору не передбачено.

У визначений судом строк заперечень на відповідь відповідач не надав.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, від представник позивача адвоката Яковенка Г.М. надійшло клопотання в якому він підтримав позов, просив суд задовольнити позовні вимоги позивачки з підстав, викладених у позовній заяві, та просив суд розглянути справу без їх участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав письмовий відзив на позов, в якому позовних вимог позивача не визнав і просив суд відмовити в позові.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступі факти та правовідносини, які їх супроводжують.

03 січня 2016 року, між ОСОБА_1 (Орендодавець) та ТОВ «Вікторія Агроекспо» (Орендар) був укладений договір оренди землі б/н за умовами якого орендодавець передав в оренду належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського товариства площею 4,8001 га, яка розташована на території Пришибської сільської ради Шишацького (нині Миргородського) району Полтавської області та має кадастровий номер :00:024:0040, Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 214366,94 грн.

Договір укладено на 7 років. Орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня поточного року у грошовій формі, в розмірі не менше 7,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 13397,93 грн. (а.с. 9).

15 липня 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Вікторія Агроекспо» укладено додаткову угоду № б/н до Договору оренди землі зареєстрованого 31 березня 2017 року за № 19803866, нормативно грошова оцінка становить 21436694 гривень, а орендна плата становить 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 21436,69 гривень.

15 грудня 2015 року між померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 матір`ю позивачки ОСОБА_2 та ТОВ « Вікторія Агроекспо» було укладено договір оренди земельної ділянки без номера на 7 років, згідно пункту 9 вказаного Договору, орендна плата вноситься один раз на рік до 31 грудня поточного року в розмірі 7,5% від нормативної грошової оцінки, яка на 2015 рік становила 178639,12 гривень.

15 липня 2018 року ТОВ « Вікторія Агроекспо» уступило права та обов`язки орендаря новому орендареві ТОВ « Райз Північ» і на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачка, як правонаступник була внесена як новий орендодавець.

Згідно додаткової угоди від 15 липня 2018 року, нормативно грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 214366,94 гривень, а орендна плата з 2017 року становить 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 25724,03 гривень щорічно.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно ч.1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (ч.9 ст. 93 ЗК).

Згідно з ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди

Відповідно абз. 5 ч.1 ст. 24 вказаного Закону орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.

Умовами договору оренди землі та додатковими угодами до нього чітко визначено обов`язок орендаря виплатити орендодавцю орендну плату за землю в розмірі 21436,69 гривень та 25724,03 грн. в термін до 31 грудня поточного року.

Відповідач не заперечує фактів свого перебування в орендних відносинах з позивачем та невиплати ним позивачу орендної плати за землю за 2023 рік, посилаючись на соціально-економічну ситуацію в державі, однак жодних доказів неможливості виконання ним даного зобов`язання суду не надано.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

За таких обставин, суд вважає вимогу позивача про стягнення заборгованості з орендної плати цілком законною та обґрунтованою.

Разом з тим, суд частково погоджується з доводами відповідача про наявність у нього обов`язку утримати та перерахувати державі необхідні податки (збори) із суми орендної плати.

Так п. 9 спірного договору оренди землі прямо передбачено, що із визначеної договором суми орендної плати Орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України (а.с.8).

Відповідно до п.п.162.1.1 та 162.1.3 п. 162.1 ст. 162 ПК України платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи, а також податковий агент.

Згідно з п.п.168.1.1, 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 170.1.1 п.170.1 ст. 170 ПК України податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.

Таким чином, сума орендної плати, яка стягується на користь позивача зазначається в судовому рішенні в розмірі до нарахування та утримання з неї необхідних податків та зборів, а подальше їх нарахування та утримання повинно бути здійснено податковим агентом який виплачує дохід (в даному випадку орендарем ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ»).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив з наступного.

Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України в зв`язку з повним задоволенням позовних вимог сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1211,20 грн. суд покладає на відповідача.

У позовній заяві позивачем вказано, що орієнтовний розмір судових витрат на професійну правничу допомогу становить 10000 грн., а у вступній частині позовної заяви позивач вказала, що її представником є адвокат Яковенко Г.М., але представником позивача не надано доказів про обсяг виконаних ним робіт по наданню правничої допомоги позивачу та суму сплаченого або обумовленого гонорару суду на момент прийняття рішення у справі.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до сталої судової практики склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до положень ст. 279 ЦПК України у справах які розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 3 ст. 279 ЦПК якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У своїй постанові від 19.02.2020 № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

За таких обставин, суд вважає, що позивач вчасно не подала доказів щодо розміру понесених нею судових витрат на професійну правничу допомогу та/або не зробила (не подала) заяву про наявність поважних причин для неподання нею таких доказів.

Отже, суд вважає, що вказані у позовній заяві витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн. є непідтвердженими та розподілу при постановлені даного рішення не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 279-284, 352 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ» про стягнення заборгованості за орендною платою задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ» (, індекс 42304, Сумська область, Сумський район, с. Степанівка, вул. Заводська, 4) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки с. Пришиб Миргородського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованість з орендної плати за землю за 2023 рік в сумі 47160 (сорок сім тисяч сто шістдесят) гривень 72 копійки, обрахованої без вирахування обов`язкових податків та зборів до державного бюджету, та судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду в 30-ти денний строк з дня його винесення через Шишацький районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий, суддя В. В. Рябченко