Справа № 344/1277/24
Провадження № 22-ц/4808/1118/24
Головуючий у 1 інстанції Мелещенко Л. В.
Суддя-доповідач Барков В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Баркова В. М.,

суддів: Фединяка В. Д.,

Луганської В. М.,

секретар: Кузів А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Савчук Василь Романович на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 липня 2024 року, в складі судді Мелещенко Л. В., ухвалене в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області, у справі за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щасливий дім» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щасливий дім», в інтересах власників житлових і нежитлових приміщень будинку до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватне підприємство «Дністрова Долина» про витребування майна із незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року представник позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щасливий дім» (надалі ОСББ «Щасливий дім») звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватне підприємство «Дністрова Долина» про витребування майна із незаконного володіння.

28 червня 2024 року представник позивача адвокат Ботвінцев Г. А. подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на спірне приміщення (котельня-комора) № НОМЕР_1 , загальною площею 9,8 кв.м. на 1-му поверсі у багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040, номер запису про право власності 45744715, що належить на праві власності ОСОБА_1 ;

- накладення арешту на приміщення (кладова) № НОМЕР_2 , загальною площею, 5 кв. м на 1-му поверсі у багатоквартирному житловому будинку за вищевказаною адресою, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040, номер запису про право власності 45743998, що належить на праві власності ОСОБА_2 ;

- заборони відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчиняти дії щодо проведення будівельних робіт (робіт з перепланування, зміни площі, об`єму, розміщення входу тощо), які б мали наслідком зміну технічних характеристик приміщень № 108 та № 109, що розміщені на 1-му поверсі у багатоквартирному житловому будинку за вищезгаданою адресою, у тому числі їх поділ чи об`єднання цих приміщень з іншими приміщеннями.

В обґрунтування заяви посилався на те, що 27 червня 2024 року відповідач без будь яких дозвільних документів почав прорубувати отвір крізь стіну приміщення № НОМЕР_2 з боку свого сусіднього відокремленого приміщення. Вищезазначені дії відповідачів дають підстави вважати, що останні намагаються в період розгляду даної справи провести переобладнання спірних приміщень з метою зміни їх технічних характеристик та реєстрації цих змін у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Крім цього, враховуючи таку поведінку відповідачів, у ОСББ «Щасливий дім» також є обґрунтовані побоювання, що останні можуть вчинити дії спрямовані на відчуження спірних приміщень або їх частин.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 липня 2024 року заяву представника ОСББ «Щасливий дім» задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Савчук В. Р., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволені заяви представника ОСББ «Щасливий дім» відмовити.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що заявником не надано належних та допустимих доказів, які б давали підстави вважати про існування реальної загрози вчинення дій щодо подальшого відчуження приміщення стороною відповідачів, а саме лише посилання в заяві на те, що існують ризики такого відчуження не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Крім того, заяву про забезпечення позову було подано через півроку після відкриття провадження у даній справі, і до цього моменту відповідачі не вчиняли жодних дій щодо відчуження майна, а тому посилання заявника на наявність такого ризику базується на припущеннях, та не може слугувати підставою для задоволення заяви про забезпечення позову, що свідчить про протиправність оскаржуваної ухвали.

Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В судове засідання представник апелянта не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, а саме шляхом направлення судової повістки - повідомлення до електронного кабінету адвоката Савчука В. Р. в підсистемі «Електронний Суд».

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ПП «Дністрова Долина» не з`явились, за місцем реєстрації відповідача та місцезнаходженням ПП «Дністрова Долина», судом було направлено судові повістки-повідомлення, які повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», з урахуванням положень частини 8 статті 128 ЦПК України, сторони є таким, що належно повідомлені про дату, місце та час судового засідання.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСББ «Щасливий дім» адвоката Ботвінцева Г. А., який просив залишити ухвалу суду без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи заяву представника позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції врахував наведені у заяві про забезпечення позову факти та обґрунтування, врахував можливість відчуження майна, належного відповідачу, та дійшов висновку , що в даному випадку вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно виступає як спосіб гарантування обов`язкового виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог і не створює невиправданих обмежень відповідачу в його правах. А також не порушить прав учасників процесу, натомість забезпечить охоронювані законом права та інтереси заявника та виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, зважаючи на таке.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За правилами статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи може забезпечити позов, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся чи має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно.

Згідно частини 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно статті 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням необхідності саме такого заходу, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як зазначено в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи питання про забезпечення позову, суд має пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір, а також існує реальна загроза унеможливлення чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За своєю правовою природою, правовий інститут забезпечення позову покликаний гарантувати особам, які беруть участь у справі, реальну можливість ефективного захисту свого права шляхом дійсного виконання можливого рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Саме тому, такі заходи покликані забезпечити можливість охорони матеріально-правових інтересів позивача від потенційних недобросовісних дій інших учасників, направлених на ухилення від реального та ефективного виконання судового рішення, в тому числі з метою запобігання труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Водночас, колегія суддів зазначає, що будь-яке забезпечення позову в справі є надання тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Розглядаючи дану апеляційну скаргу, колегія суддів виходить з того, що матеріалами справи підтверджено існування об`єктивної можливості вчинення відповідачами дій, які ускладнять чи унеможливлять виконання рішення суду що в подальшому може призвести до порушення прав сторін у справі.

Зокрема, на час вирішення питання про застосування заходів забезпечення позову, заявником до матеріалів справи було долучено копію заяви про кримінальне правопорушення від 17 червня 2024 року (а.с. 118), а також протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27 червня 2024 року (а.с. 119-125) з яких вбачається, що 27 червня 2024 року відповідач по справі ОСОБА_1 зайшов до спірного приміщення № 116 електрощитової, та почав прорубувати у стіні отвір. Дані дії були вчинені до прийняття судом будь-якого рішення у даній справі. На підтвердження цих обставин, представник позивача долучила фотографії допоміжного приміщення № 116, які свідчать про спроби перепланування спірного приміщення (а.с. 123-125).

Також, представником ОСББ «Щасливий дім» було подано заяву до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради щодо проведення перевірки порушення будівельних норм та норм законодавства (а.с. 122).

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтування необхідності забезпечення позову, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки відповідач є власником спірного приміщення яке є предметом позову.

Інші доводи апеляційної скарги судова колегія до уваги не приймає, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, яка постановлена з дотриманням норм процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Савчук Василь Романович залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 09 вересня 2024 року.

Судді В. М. Барков

В. М. Луганська

В. Д. Фединяк