Справа № 758/1792/24
Провадження № 2/756/2517/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Ткач М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Тагієва Р.Д.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Ножовнік О.І. ,

представника позивача - ОСОБА_3 ,

представника позивача - Меркулової Л.А. ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Києва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_5 , про зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 19.02.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , про зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди, разом з додатками надіслано за підсудністю до Оболонського районного суду міста Києва.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 22.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди.

Протокольною ухвалою суду від 06.05.2024, серед іншого, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

06.06.2024 представник позивача - адвокат Меркулова Л.А. через систему «Електронний суд» подала до суду клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження. В обґрунтування клопотання, серед іншого, зазначає що вона, як представник позивача, не могла бути присутньою у підготовчому засіданні та подати відповідні клопотання, що мають значення для подальшого розгляду справи, оскільки договір про надання правничої допомоги з позивачем був підписаний лише 27.05.2024.

19.07.2024 представник позивача - адвокат Меркулова Л.А. через систему «Електронний суд» подала до суду клопотання про визнання явки відповідача ОСОБА_5 обов`язковою. Клопотання, серед іншого, вмотивоване тим, що представник відповідача зазначає, що відповідач є неналежним, та позивач не надає доказів зворотньому. Також представником відповідача у відзиві на позовну заяву зазначається, що саме позивач вживає дії для збору та обробки даних щодо ОСОБА_5 . Таким чином, представник відповідача протирічить сама собі, у зв`язку із чим є необхідність викликати у судове засідання безпосередньо відповідача. Для того, щоб спростувати або підтвердити зазначені твердження представника відповідача, вважає за необхідне визнати явку відповідача обов`язковою. У разі, якщо відповідач виявиться неналежним відповідачем, стороною позивача буде подана заява про залишення позовної зави без розгляду.

26.07.2024 представник позивача - адвокат Ножовнік О.І. подала до суду клопотання про визнання обов`язкової явки відповідача, яке обґрунтоване, серед іншого, тим, що зі змісту поданого відзиву на позовну заяву вбачається певна невідповідність викладеного, відзив містить лише узагальнюючі тези, відповідач так і не зміг визначитись щодо обставин подій, які стали підставою для подання позову. При цьому, про обставини особистого знайомства, спілкування чи їх відсутність може повідомити лише відповідач особисто, адже під час контактів між сторонами були відсутні представники сторін. Крім того, як з`ясувалося представник відповідача не володіє інформацією у повному обсязі.

26.07.2027 позивач ОСОБА_1 подав до суду клопотання про повернення до підготовчого засідання. В обґрунтування клопотання, серед іншого, зазначає, що обґрунтовуючи позовні вимоги він зазначив попередньо, що ідентифікувати відповідача вдалося за номером мобільного телефону. Оскільки у нього відсутні рахунки в банківських установах АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Універсал Банк» отримати докази самостійно позивачем не убачалося за можливе. Натомість, адвокат Меркулова Л.А., з якою уклав договір про надання правової допомоги 27.05.2024, є власником рахунків у зазначених установах, активно користується мобільними застосунками та технічно змогла отримати з відповідних мобільних додатків щодо прив`язки номера телефону до конкретної фізичної особи. Окрім того, лише в липні 2024 року було відновлено втрачений у зв`язку з війною зв`язок із свідком-очевидцем зустрічі позивача та відповідача, з`ясувати актуальні відомості, нові засоби зв`язку свідка, необхідних для подання до суду. Питання про виклик у судове засідання свідків та долучення доказів можуть бути вирішені виключно у підготовчому засіданні, оскільки лише такий спосіб передбачений діючим законодавством.

26.07.2024 позивач ОСОБА_1 подав до суду клопотання про визнання явки відповідача у судове засідання обов`язковою, яке вмотивоване, серед іншого, тим, що зважаючи на подане представником відповідача клопотання про розгляд справи за відсутності сторони відповідача є приводом для заявлення повторного клопотання, оскільки позивач категорично позбавлений права ставити питання відповідачу в порядку, визначеному ч. 5 ст. 227 ЦПК України, та отримувати конкретні відповіді, які можуть бути відомі лише відповідачу. Також, встановити факт знайомства у серпні 2023 року, контакт між сторонами та з`ясувати обставини, якими обґрунтовуються заперечення відповідача, як правило, можливо шляхом впізнання цієї особи в судовому засіданні (візуально) та надання відповідачем особисто конкретних відповідей на запитання позивача у порядку ст.227 ЦПК України.

26.07.2024 представник позивача - адвокат Ножовнік О.І. подала до суду клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження. В обґрунтування, серед іншого, зазначає, що у підготовчому судовому засіданні сторона позивача повідомляла про необхідність вчинення процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого судового засідання та просила суд перерву. Однак, було постановлено про закриття підготовчого судового засідання, виходячи, зокрема, із позиції представника відповідача. Від сторони позивача надійшли ряд клопотань щодо долучення доказів та виклику свідків, розгляд яких можливий на підготовчому судовому засіданні, особливо з урахуванням позиції відповідача та його представника, які повідомили суд про своє фактичне небажання брати участь у справі.

29.08.2024 представник позивача - адвокат Меркулова Л.А. через систему «Електронний суд» подала до суду клопотання про встановлення додаткового строку для подання доказів та витребування у АТ «Сенс Банк» інформації. В обґрунтування клопотання, серед іншого, зазначає, що як представник позивача, не могла бути присутньою у підготовчому засіданні та подати відповідні клопотання, що мають значення для подальшого всебічного розгляду справи, оскільки договір про надання правничої допомоги з позивачем був підписаний лише 27.05.2024. 06 червня 2024 року подано клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження саме у зв`язку з тим, що є необхідність витребування інформації та забезпечення доказами для повного та всебічного розгляду справи. У зв`язку з тим, що відповідач всілякими шляхами намагається уникнути відповідальності за свої дії, а саме не з`являється у судові засідання, не надає особистих пояснень, не надає доказів того, що він не є належним відповідачем в цій справі, про що заявляє представник відповідача, офіційно заявляє суду, що ані жодного номера телефону, ані жодної електронної адреси в нього немає, що свідчить про намір приховати власні засоби зв`язку, за допомогою яких відбувалася комунікація між сторонами , та що підлягає детальному з`ясуванню судом, виникає необхідність звернення до суду з клопотанням про витребування доказів з АТ "Сенс Банк", для встановлення належності номеру телефона саме відповідачу, та ксерокопію паспорту з фотокарткою. Витребувана від АТ "Сенс Банк" інформація суттєво може вплинути на подальший розгляд справи, а саме, буде з`ясовано чи є відповідач, тією особою, яка телефонувала позивачу та чи є він належним відповідачем. Зазначає, що отримати інформацію стосовно власника зазначеного мобільного номеру не має можливості, оскільки, як повідомив оператор мобільного зв`язку, зазначений номер телефону не є контрактним, тому дані про власника відсутні.

Судом у судовому засіданні було поставлено на обговорення клопотання позивача ОСОБА_1 та представників позивача - Ножовнік О.І. , Меркулової Л.А. , про повернення до стадії підготовчого судового засідання, клопотання представника позивача ОСОБА_1 - Меркулової Л.А. про встановлення додаткового строку для подання доказів та витребування у АТ "Сенс Банк" інформації та клопотань ОСОБА_1 та представників позивача - Ножовнік О.І. , Меркулової Л.А. , про визнання обов`язкової явки відповідача під час розгляду даної цивільної справи.

Сторона позивача у судовому засіданні підтримала вищевказані клопотання у повному обсязі з підстав, викладених у клопотаннях, просила їх задовольнити.

Сторона відповідача у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялася. При цьому, в матеріалах справи міститься клопотання представника відповідача - адвоката Савченко Т.В. від 30.05.2024, в якому представник відповідача просить здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення своїх процесуальних прав та обов`язків. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ст. 12 ЦПК України).

Згідно зі ст. 129 Конституції України, до основних принципів судочинства відноситься принцип змагальності сторін і свободи в наданні суду своїх доказів та в доведенні перед судом їхньої переконливості.

Учасники справи зобов`язані, у тому числі, виконувати процесуальні дії у встановлені судом та законом строки (ст.43 ч.2 ЦПК України).

Відповідно до ст.44 ч.1 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 197 ЦПК України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі й закінчується закриттям підготовчого засідання.

Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 грудня 2021 року у справі № 910/7103/21 зроблено висновок, що:

-«відповідно до практики Верховного Суду, яку колегія суддів враховує на підставі частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Разом із тим такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21), зроблено висновок, що: «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом.

У постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 05.10.2022 року у справі № 204/6085/20 (61-21431св21) зроблено висновок про те, що суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження. Разом з тим такі обставини мають бути вагомими.

ЦПК України встановлює чіткі строки для вчинення учасниками судового процесу певних дій, у тому числі, подачі до суду заяв, клопотань.

Згідно з п.8, 10 ч.2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому судовому засіданні суд вирішує, зокрема, виклик у судове засідання свідків, заяви та клопотання учасників справи.

Окрім того, суд звертає увагу, що згідно із ч.ч. 2, 4, 5 ст. 84 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

На виконання завдань цивільного судочинства сторони у справі мають належним чином використовувати свої процесуальні права з урахуванням завдань цивільного судочинства, а саме своєчасність розгляду цивільних справ. Для цього законодавець передбачив порядок подання доказів, внесення клопотань про їх витребування, а також заяви по суті справи.

Слід зазначити, що ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 22.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди.

08.04.2024 на адресу суду від сторони відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого сторона відповідача зазначає, що категорично заперечує заявлені позовні вимоги, позовну заяву вважає безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, з підстав викладених у відзиві.

15.04.2024 до суду від сторони позивача надійшла відповідь на відзив, зі змісту якого, серед іншого, позивач звернув увагу на обставини, які вважає спростовують аргументи сторони відповідача, про які зазначає у відповіді на відзив.

Між іншим, сторона позивача зазначила, що разом з позовною заявою надала докази, на підтвердження обставин, які викладені у позові в обсязі 34 арк.

Протокольною ухвалою суду від 06.05.2024, серед іншого, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд звертає увагу на те, що у період з 22.03.2024 (відкриття провадження у справі) та до 06.05.2024 (закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті) сторона позивача мала достатньо часу для того, щоб реалізувати свої процесуальні права, визначені ЦПК України, зокрема, для подання відповідних заяв та клопотань.

Стосовно, незгоди сторони позивача із прийнятим судом процесуальним рішенням про закриття підготовчого провадження, такі доводи не належать до вагомих обставин, за яких, за висновками Верховного Суду, можливе повернення до стадії підготовчого провадження, оскільки клопотання, заяви можуть бути розглянуті судом і в судовому засіданні після закриття підготовчого провадження.

Сторона позивача зазначає, що надійшов ряд клопотань щодо долучення доказів та виклику свідків, розгляд яких можливий лише на підготовчому судовому засіданні.

Однак, як убачається із матеріалів справи, до суду жодне клопотання сторони позивача про долучення доказів та виклик свідків до початку першого судового засідання по суті, не надходило.

Щодо доводів сторони позивача про те, що адвокат Меркулова Л.А., як представник позивача, не могла бути присутньою у підготовчому засіданні та подати відповідні клопотання, що мають значення для подальшого розгляду справи, оскільки договір про надання правничої допомоги з позивачем був підписаний лише 27.05.2024, слід зазначити, що дії позивача щодо вибору свого представника, зміна, залучення нових представників з будь-яких причин, не є вагомою обставиною для повернення до стадії підготовчого провадження. Таке право має бути реалізоване позивачем з урахуванням вимог, передбачених ЦПК України та не порушувати прав інших учасників справи.

Крім того, як убачається із змісту позовної заяви, а також у судовому засіданні 06.05.2024 позивач, користується правничою допомогою - адвоката Ножовнік О.І., яка діє на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії АА №0040844, який виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 16.01.2024, яка діє без обмежень повноважень.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Позивач вільний у виборі представника.

Адвокат як представник бере участь у судовому процесі від імені особи (сторони чи третьої особи), інтереси якої він представляє, відповідно наділений правами та обов`язками останньої. Участь адвоката як представника у судовому процесі головним чином полягає у реалізації процесуальних прав та обов`язків особи, яку він представляє, від імені цієї особи і для цієї особи. Це означає також, що процесуальні дії/рішення/позиція представника по справі створюють юридичні наслідки для особи, від імені якої він діє, й остання має теж це розуміти.

Верховний Суд неодноразово висновував, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що стороною позивача не доведено наявності вагомих обставин для повернення до стадії підготовчого провадження, відтак, у задоволенні клопотання, слід відмовити.

За умовами ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Щодо клопотання представника позивача ОСОБА_1 - Меркулової Л.А. про встановлення додаткового строку для подання доказів та витребування у АТ "Сенс Банк" інформації, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положення ст. 81 ЦПК України відображають приватно-правові засади змагальності цивільного процесу, відповідно до чого тягар доказування цілком покладається на сторін. У такому контексті зазначений обов`язок із доказування характеризується специфічністю та виникає тоді, коли особа реалізує своє право на судовий захист. При цьому особа наділена правом самостійно обирати коло доказів, на які вона посилається і які подає суду, виходячи із своєї процесуальної заінтересованості та позиції у справі. Поряд із цим, таке право сторони також має свої межі. Тоді, коли особа використовує свої процесуальні права у сфері доказування всупереч їх меті, діє недобросовісно (у тому числі, несвоєчасно розкриває докази, чим перешкоджає іншій стороні повноцінно організувати свій захист), то починає зачіпатися загальний публічно-правовий інтерес в ефективному відправленні правосуддя, що повинно мати наслідком відповідну реакцію суду.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до положень статті 83 ЦПК України позивач та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Нормою статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ч.1 ст.120 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 ЦПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судом встановлено, що вищезазначене клопотання подано представником позивача на стадії судового розгляду справи по суті.

Як зазначалося вище, у задоволенні клопотань позивача ОСОБА_1 та представників позивача - Ножовнік О.І. , Меркулової Л.А. , про повернення до стадії підготовчого судового засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди було відмовлено.

Усупереч вимогам статті 127 ЦПК України, до клопотання не долучено клопотання про поновлення строку для його подання.

У будь-якому разі суд надає оцінку обґрунтованості причин, у тому числі звертає увагу, наскільки швидко й сумлінно діяла сторона при вчиненні відповідної процесуальної дії.

Звертаючись з клопотанням про витребування інформації та встановлення додаткового строку для подання доказів, сторона позивача належним чином не обґрунтувала об`єктивних обставин, які б свідчили про неможливість своєчасно вчинити певні процесуальні дії. Між іншим, ані у позовній заяві, ані у відповіді на відзив, ані у судовому засіданні 06.05.2024 сторона позивача не повідомляла суд про неможливість подання доказів на підтвердження свої правової позиції у справі та відповідно про їх можливе подання в майбутньому.

Крім того, до поданого клопотання стороною позивача не додано докази, які б підтверджували, що саме станом на момент звернення до суду з позовом вчинялись відповідні дії.

До того ж, як зазначалося вище, 15.04.2024 до суду від сторони позивача надійшла відповідь на відзив, зі змісту якого, серед іншого, позивач звернув увагу на обставини, які вважає спростовують аргументи сторони відповідача, про які зазначає у відповіді на відзив.

Між іншим, сторона позивача зазначила, що разом з позовною заявою надала докази, на підтвердження обставин, які викладені у позові в обсязі 34 арк.

Також, слід зазначити, що дії позивача щодо вибору свого представника, зміна, залучення нових представників з будь-яких причин, не є поважною обставиною, яка перешкоджала вчиненню такої процесуальні дії.

За таких обставин, суд вважає, що наведені у клопотанні доводи, не є поважними та істотними, оскільки ніяким чином не перешкоджали стороні позивача незалежно від цих обставин подати дане клопотання.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання представника позивача, слід залишити без розгляду.

Стосовно клопотання позивача ОСОБА_1 та представників позивача - Ножовнік О.І. , Меркулової Л.А. , про визнання обов`язкової явки відповідача ОСОБА_5 під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Пунктом 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України встановлено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Аналіз положень п.5 ч.2 ст.223 ЦПК України свідчить про те, що визнання явки особи для надання особистих пояснень є правом суду, а не обов`язком (якщо суд визнає потрібним, щоб сторона дала особисті пояснення).

Однак, суд не вбачає підстав для необхідності обов`язкової особистої участі відповідача у судовому процесі та надання ним пояснень, оскільки представником відповідача - адвокатом Савченко Т.В. надіслано до суду відзив на позовну заяву, в якому обґрунтована позиція сторони відповідача по вказаному позову. Крім цього, у поданому представником відповідача клопотанні від 30.05.2024, серед іншого, зазначається, що сторона відповідача категорично заперечує проти задоволення позовної заяви з підстав, наведених у відзиві. Відтак, інша альтернативна позиція по суті спору, ніж та, що викладена у поданому відзиві, на даний час відсутня.

Також, слід зазначити, що частиною 1 ст. 60 ЦПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Повноваження адвоката Савченко Т.В. як представника відповідача ОСОБА_5 , перевірені судом та підтверджуються ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1575725, який виданий на підставі договору про надання правничої допомоги б/н від 25.03.2024. Відтак, у суду відсутні сумніви щодо повноважень адвоката на представництво інтересів відповідача.

Крім того, щодо питань, які сторона позивача бажала поставити відповідачу, слід зазначити, що як встановлено ч.ч. 1, 2 ст. 93 ЦПК України, учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи, що ним подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті.

З огляду на викладене, учасник справи має процесуальну можливість ставити питання іншому учаснику справи в порядку, визначеному ст. 93 ЦПК України.

Поряд з цим, процесуальним правом, визначеним ст. 93 ЦПК України щодо подання заяви про письмове опитування учасників справи, позивач не скористався.

За наявності вищевказаних обставин, враховуючи принцип диспозитивності, суд не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки відповідача для надання особистих пояснень, тому клопотання позивача ОСОБА_1 та представників позивача - Ножовнік О.І. , Меркулової Л.А. , про визнання обов`язкової явки відповідача ОСОБА_5 під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема, для дотримання правил судової процедури і це не є порушення права на справедливий суд (рішення "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007 року).

ЄСПЛ у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, неодноразово наголошував, що право на доступ до правосуддя, закріплене у ст.6 Конвенції, не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами та поставленою метою (рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашінгдейн проти Великої Британії», рішення від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Керуючись статтями 43, 83, 197, 222, 223, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотань позивача ОСОБА_1 та представників позивача - Ножовнік О.І. , Меркулової Л.А. , про повернення до стадії підготовчого судового засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 - Меркулової Л.А. про встановлення додаткового строку для подання доказів та витребування у АТ "Сенс Банк" інформації- залишити без розгляду.

У задоволенні клопотань ОСОБА_1 та представників позивача - Ножовнік О.І. , Меркулової Л.А. , про визнання обов`язкової явки відповідача ОСОБА_5 під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 10.09.2024.

Суддя М.М. Ткач