Справа № 464/3164/24
Провадження № 2/165/540/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Нововолинську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

встановив:

03 червня 2024 року з Сихівського районного суду м. Львова за підсудністю, до суду надійшла позовна заява ТзОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17 вересня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір позики №77774968, за умовами якого позикодавець зобов`язувався передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника ОСОБА_1 , а останній зобов`язувався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Цей договір був укладений у вигляді електронного документа, шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису, що відповідає вимогам ЗУ «Про електронну комерцію». 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПР» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передав, а ТОВ «ФК «ЄАПР», за окрему плату, прийняв право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстру боржників. Відповідно до долученого реєстру №11 від 27 жовтня 2023 року новий кредитор набув права грошової вимоги до відповідача за договором позики №77774968, в сумі 12710,98 грн. Всупереч умовам договору, незважаючи на письмові повідомлення, до та після відступлення прав вимог, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості, чим порушив взяті на себе зобов`язання. Також, 02 грудня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №2648050, який був складений сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якого забезпечується через Веб-сайт або мобільний додаток. 11 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №11082023, у відповідності до умов якого клієнт зобов`язувався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язувався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату. Відповідно до долученого реєстру боржників від 11 серпня 2023 року до договору факторингу №11082023 від 11 серпня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором в сумі 5429,90 грн., з яких: 1000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, а 4429,90 грн. нараховані проценти за кредитом. Всупереч умовам договору, незважаючи на письмові повідомлення, до та після відступлення прав вимог, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості, чим порушив взяті на себе зобов`язання. З огляду на вищевикладене, просить стягнути з ОСОБА_1 в користь ТОВ «ФК «ЄАПР» 12710,68 грн. заборгованості за договором позики №77774968, що включає: 6068,60 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 6642,08 грн. заборгованість за відсотками, та 5429,90 грн. за кредитним договором №2648050, що включає: 1000 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 4429,90 грн. заборгованості за процентами, а також понесені судові витрати у справі.

Ухвалою від 06 червня 2024 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали.

Представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився, у відповіді на відзив, що був поданий через систему «Електронний суд» ОСОБА_2 просила розглянути справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги просила задоволити з підстав викладених у позові та відповіді на відзив (а.с.96-103).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зя`явився, його представник адвокат Колодійчук Н.В. подала до суду заяву, в якій просила проводити судове засідання у справі у відсутності відповідача та його представника (а.с.125-126). У поданому відзиві (а.с.75-81) просила відмовити у позові ТОВ «ФК «ЄАПР» за його необґрунтованістю. Зазначила, що відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 05 липня 2017 року у справі №752/8842/14-й та від 16 жовтня 2018 року у справі №914/2567/17 відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу них прав. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.03.2021 у справі №906/1174/18 зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, шо у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов 'язання. Станом на 14 червня 2021 року у первісного кредитора ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не існувало право вимоги до відповідача, оскільки між ними не існувало договірних відносини зобов`язального характеру аж до 17 вересня 2021 року, а в матеріалах справи відсутній документ який би підтверджував здійснення оплати фактором коштів клієнту за договором факторингу. Також, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження укладення між 'TOB «1 Безпечне- агентство необхідних кредитів» та відповідачем договору позики, погодження ними умов кредитування та надання відповідачу кредиту. На підтвердження укладення договору позивач не надав доказів того, що зазначений в договорі позики одноразовий ідентифікатор був направлений на номер телефону відповідача, який він сам зазначив. Так само, наданий договір позики та інші долучені документи беззаперечно не вказують на те, що відповідач використав одноразовий ідентифікатор. В матеріалах справи відсутні докази, з яких можна було б встановити, що відповідач пройшов ідентифікацію в інформаційно-телекомунікаційній системі TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» при вході в особистий кабінет заповнив формуляр заяви або іншої форми про прийняття пропозиції в електронній формі, отримав одноразовий ідентифікатор та вчинив інші дії, які можна розцінювати як прийняття пропозиції укласти електронний договір. Також, позивачем не надано належних доказів на підтвердження перерахування відповідачу коштів по договору позики - розрахункового документа або виписки з банківського рахунку та не надано суду документів на підтвердження існування заборгованості відповідача у заявленому розмірі. Позивачем ні до позовної заяви ні до кредитного договору №2648050 не було додано фінансового документу, що може підтвердити наявність факту отримання кредиту саме відповідачем (в нашому випадку переказ коштів на банківський рахунок). Також в матеріалах справи відсутні первинні документи бухгалтерського обліку господарських операцій, які фіксують суму зарахованих коштів на банківський рахунок відповідача та надіслання відповідачу письмового повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні. Враховуючи положення п.п.13 п.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», а також те, що відповідач є учасником бойових дій, просить звільнити його від сплати судового збору.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 17 вересня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір позики №77774968, згідно з яким останньому надано кошти в позику в розмірі 10000 грн. Відповідно до п. 2.2 договору, позика надавалася відповідачу строком на 30 днів, а відповідно до п. 2.3 процентна ставка за позикою становила 1,99 % в день в межах строку наданої позики (а.с.7).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Укладений між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 договір №77774968 за формою відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, який є аналогом власноручного підпису і за змістом даного договору, вбачається, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов надання позики.

14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПР» було укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передав, а ТОВ «ФК «ЄАПР», за окрему плату, прийняв право грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі (а.с. 8-11 ).

Згідно з п. 1.2 договору факторингу перехід від ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний та скріплений печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

26 липня 2023 року ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписали та скріпили печатками акт прийому-передачі реєстру боржників №11 від 27 жовтня 2023 року за договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року (а.с.12).

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги вказує на те, що на підставі витягу з Реєстру боржників №11, ТОВ ФК «ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором №77774968 в сумі 12710,68 грн., з яких: 6068,60 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6642,08 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.13).

Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першоюстатті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №914/868/17; від 18.10.2018 у справі №910/11965/16.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Договір позики був укладений між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 17 вересня 2021 року, тобто через два місяці після укладення 14 червня 2021 договору факторингу між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Отже, право майбутньої вимоги на момент укладення договору факторингу мало би бути визначеним, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» щодо боржника ОСОБА_1 на момент укладення договору факторингу, тобто станом на 14 червня 2021 року не було і зрозуміло, що сторони не могли передбачити.

Таким чином, позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надав суду належних, допустимих та достатніх доказів переходу до нього права вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором позики №77774968, який був укладений 17 вересня 2021 року, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

З огляду на вищевикладене, інші доводи як позивача на обгрунтувавння позовних вимог в цій частині, так і відповідача, на їх спростування, суд до уваги не бере.

Щодо іншого кредитного договору, суд враховує, що 02 грудня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №2648050, відповідно до якого кредит надавався у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену ним в особистому кабінеті, яка зазначена в п.2.1 кредитного договору (а.с.20-26).

Укладення кредитного договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.

Підписавши вищевказаний договір, паспорт споживчого кредиту (а.с.27-28) відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами та правилами надання коштів у позику в тому числі й на умовах споживчого кредиту в ТОВ «Лінеура Україна» (далі «Правила»), які розміщені на веб-сайті, підтвердив, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил.

Позивач зазначає, що ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.641, ст.644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).

У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У справі відсутні докази на спростування обставин, зазначених позивачем, зокрема не надано виписки із рахунку про відсутність зарахування коштів в сумі 1000 грн. на картку відповідача.

В свою чергу, позивач надав підтвердження про здійснення переказу коштів первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» 02 грудня 2021 року на суму 1000 грн. в системі іРаy.ua -122857050 (а.с.104 зворот), що також не спростоване відповідачем, чи/або його представником.

11 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ЄАПБ», укладено договір факторингу №11082023, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.30-32).

Згідно п. 1.1. договору факторингу, фактор зобов`язувався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

11 серпня 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ЄАПБ» підписали та скріпили печатками акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №11082023 від 11 серпня 2023 року (а.с.33).

Згідно з Витягом з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу, ТОВ ФК «ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором №11082023 від 11 серпня 2023 року, в розмірі 5429,90 грн., з яких: 1000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 4429,90 грн. заборгованість за відсотками (а.с.34).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 Цивільного кодексу України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Також суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, за якою «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

Всупереч умовам договором споживчого кредиту, відповідач не виконав свої зобов`язання з погашення боргу за договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив платежів для повного погашення наявної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора, що не спростовано відповідачем в ході розгляду справи.

Враховуючи те, що за умовами договору відповідач отримав кредитні кошти та користувалася ними, однак їх у визначені строки не повернув та беручи до уваги правові висновки Верховного Суду у постановах від 05.03.2023 у справі №910/4518/16, від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача неповернутого тіла кредиту, тобто коштів у розмірі 1000 грн.

Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №2648050, крім заборгованості за основним боргом, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за процентами за користування кредитними коштами в розмірі 4429,90 грн.

При цьому, розмір нарахованих процентівв узгоджується з додатком №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2648050 від 02 грудня 2021 року (а.с.28) та розрахунком заборгованості, що був наданий первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» (а.с.35-37).

Інші доводи відповідача та його представника, суд до уваги не бере, оскільки, за встановлених обставин, вони не мають жодного доказового значення у справі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 в користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» слід стягнути заборгованість, що обумовлена умовами договору №2648050 від 02 грудня 2021 року, тобто 5429,90 грн., з яких 1000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 4429,90 грн. заборгованість за процентами.

При цьому, у даному конкретному випадку суд не може застосувати п.п.13 п.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», оскільки у цій справі права відповідача, як учасника бойових дій, не порушуються та не оспорюються.

Відповідно до приписів ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням норм ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача суд стягує 908,40 грн. судового збору, що підтверджується документально (а.с.53) та пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.12, ст.13, ст.81, ст.89, ст.141, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268, ст.272, ст.273ЦК України, на підставі ст.257, ст.258, ст.259, ст.260, ст.261, ст.263, ст.264, ст.512, ст.514, ст.1054, ст.1077, ст.1078 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання значиться за адресою: АДРЕСА_1 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, юридична адреса: вул. Симона Петлюри, буд.30, м. Київ, 01032) 5429 (п`ять тисяч чотириста двадцять дев`ять) грн. 90 коп., з яких: 1000 (одна тисяча) грн. заборгованість за основною сумою боргу; 4429 (чотири тисячі чотириста двадцять дев`ять) грн. 90 коп. заборгованість за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання значиться за адресою: АДРЕСА_1 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», (, юридична адреса: вул. Симона Петлюри, буд.30, м. Київ, 01032) 908 (дев`ятсот вісім) грн. 40 коп. судового збору.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк