Справа № 375/1377/24
Провадження № 2-з/375/9/24
У Х В А Л А

06 вересня 2024 року селище Рокитне Білоцерківського району Київської області

Рокитнянський районний суд Київської області у складі: головуючої судді Антипенка В.П.,

за участю секретаря судового засідання Голованової В. А.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши з заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмету спору на стороні позивача: Таращанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Міністерство оборони України, про визнання шлюбу недійсним ,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, до подачі до суду позовної заяви до ОСОБА_3 треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Таращанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Міністерство оборони України, про визнання шлюбу внаслідок його фіктивності недійсним, та просить постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приймати та оформлювати документи, готувати та подавати висновки, готувати проєкти розподілів відкритих грошових асигнувань тощо, для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, передбаченої ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та інших членів їх сімей» та постановою КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 щодо військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок військових дій у селищі Білогорівка Луганської області.

Заяву обґрунтовує тим, 15.06.2023 року між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстровано шлюб у Рокитнянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 53.

Проте, вказаний шлюб є недійсним з підстав його фіктивності, а саме укладений без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Саме визнання шлюбу, укладеного 15.06.2023 року між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого у Рокитнянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за актовим записом № 53, недійсним з підстав його фіктивності, і буде предметом позову, який необхідно забезпечити вказаною заявою. Вказаний позов має немайновий характер.

ІНФОРМАЦІЯ_4 син заявника ОСОБА_4 загинув внаслідок військових дій у селищі Білогорівка Луганської області.

Згідно з п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Про питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницькогоскладу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в редакції на час смерті ОСОБА_4 03.05.2024 року), сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті І цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення.

Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть. Оскільки юридичним підтвердженням факту члена сім`ї - дружини загиблого військовослужбовця є зареєстрований у встановлений законом порядку шлюб, то ОСОБА_3 наділена законом правом на отримання одноразової грошової допомоги, хоча такого фактичного права вона не має. Більше того, Заявнику стало відомо, що ОСОБА_3 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про отриманням одноразової грошової допомоги, пред`явивши свідоцтво про шлюб, який в подальшому має бути визнаний недійсним через його фіктивність.

Таким чином, на переконання представника існує реальна імовірність того, що Комісія Міноборони може прийняти хибне рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги особі, яка не є членом родини загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 і яка не має права на таке призначення та отримання грошової допомоги.

Заявник ОСОБА_2 , як матір загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 , також входить до кола осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги.

В обгрунтуванні своїх вимог заявник вказує на те, ОСОБА_3 звернулась із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги як член сім`ї загиблого військовослужбовця (дружина) та може отримати виплату, що в подальшому може істотно ускладнити виконання рішення суду у випадку задоволення позову та призвести до необхідності ініціювання позивачем нових позовів з метою захисту своїх прав, до відповідача, то існує очевидна загроза порушення законних прав та інтересів Заявника (у майбутньому - позивача) у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 153 ЦПК України, суд викликав особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень.

У судовому засіданні представник заявника пояснила, що існують реальні підстави для визнання шлюбу, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , недійсним. На даний час право заявника, ОСОБА_2 , на отримання одноразової допомоги не оспорюється, але може бути порушеним у майбутньому. За отриманням виплати звернулися: дружина та батьки військовослужбовця. Оскільки після виплати одноразової допомоги ОСОБА_4 та послідуючим визнанням шлюбу недійсним стягнути із ОСОБА_4 безпідставно отримані кошти буде складно, на переконання представника заявника, доцільно зупинити процес оформлення та виплати одноразової грошової допомоги всім претендентам на таку виплату: дружині, батькові та матері.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України одним і з видів забезпечення позову є забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь нього, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.08.2018 у справі №922/4587/13.

Однак, заявником у поданій заяві не доведено належними доказами існування об`єктивних обставин вважати, що невжиття заявленого позивачем заходу забезпечення позову, може істотно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Так, предметом майбутнього позов є визнання шлюбу між померлим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 недійсним.

Тобто, безпосереднім предметом позову не є отримання одноразової грошової допомоги, щодо яких сторона позивача просить здійснити заборону вчиняти певні дії.

Заявником не обгрунтовано того, як може бути утруднено виконання рішення суду про визнання шлюбу недійсним, та як забезпечить цей позов запропонований захід забезпечення, а саме: заборона органам військового управління вчиняти певні дії.

На переконання суду, такий вид забезпечення позову як заборона органам військового управління вчиняти певні дії, повинен пов`язуватися із захистом або поновленням порушених прав або інтересів позивача саме на отримання одноразової виплати, пов`язаної із загибеллю військовослужбовця, а не із визнанням шлюбу недійсним.

Виходячи зі змісту заяви про забезпечення позову та пояснень представника заявника, у ОСОБА_2 по даній справі немає наміру звертатися до суду з позовом про захист прав на отримання одноразової грошової виплати. Предметом майбутнього позову буде лише визнання шлюбу недійсним.

Суд звертає увагу, що право на отримання грошової виплати внаслідок смерті військовослужбовця є похідним від наявності родинних відносин, але таке право, (на отримання грошової виплати), виходячи зі змісту заяви, не буде предметом майбутнього позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язані з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Суд критично ставиться до обґрунтування заяви про забезпечення позову, оскільки, запропонований заявником вид забезпечення позову, ураховуючи характер спірних правовідносин, не є співмірним з позовними вимогами та ніяк не вплине на забезпечення виконання рішення суду у майбутньому.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, передбачених ст.149 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149-150, 153 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. П. Антипенко