ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8473/22
провадження № 6/753/739/24
У Х В А Л А

про примусовий привід боржника

"09" вересня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Комаревцевої Л.В.

з секретарем Гаврилюк О.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві подання головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Данилюк О.Б. про застосування щодо ОСОБА_1 примусового приводу, стягувач ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року до суду надійшло подання головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Данилюк О.Б. про застосування щодо ОСОБА_1 примусового приводу, стягувач ОСОБА_2 .

В обґрунтування вимог державний виконавець зазначив, що на виконанні Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження № НОМЕР_2 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на загальну суму 115236,98грн. з примусового виконання:

-виконавчого листа № 753/8473/22 від 28.10.2022 виданого Дарницьким районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 47051,36грн.

-постанови № 755/1514/22 від 26.05.2022 виданого Дніпровським р/с м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу 68496,20грн.

-постанови № 1АВ01411248 від 11.03.2021 виданого Департаментом патрульної поліції про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу 510грн.

Боржником за виконавчим документом є: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , місце можливого проживання: АДРЕСА_2 . Будь-яких дій спрямованих на виконання рішення суду боржником не здійснено, що суперечить вимогам ч.5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження». Боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішеннями, на виклик державного виконавця боржник не з`являється, про причини неявки не повідомляє. У зв`язку з зазначеним Державний виконавець Данилюк О.Б. просить постановити ухвалу про примусовий привід боржника.

В судове засідання сторони не прибули, про розгляд подання повідомлені в установленому законом порядку. Головний державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Данилюк О.Б. надав заяву про розгляд спраив без участі.

Суд вивчивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно абз. 2 п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно до п.26 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні.

Поліція, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює привід у виконавчому провадженні у випадках, передбачених законом або рішенням суду (п. 27 ч.1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію»). З матеріалів справи вбачається, що на виконанні Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження № НОМЕР_2 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на загальну суму 115236,98грн. з примусового виконання:

-виконавчого листа № 753/8473/22 від 28.10.2022 виданого Дарницьким районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 47051,36грн.

-постанови № 755/1514/22 від 26.05.2022 виданого Дніпровським р/с м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу 68496,20грн.

постанови № 1АВ01411248 від 11.03.2021 виданого Департаментом патрульної поліції про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу 510грн.

Боржником за виконавчим документом є: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , місце можливого проживання: АДРЕСА_2 .

Матеріалами справи встановлено, що боржник - ОСОБА_1 всупереч положенням закону та вимогам державного виконавця, не вчинив жодних дій спрямованих на забезпечення виконання рішення суду, що набрало законної сили; проігнорував повідомлення/виклики/вимоги/постанови державного виконавця; про місце проживання/перебування не повідомив.

Державним виконавцем вживались заходи щодо виконання рішення суду, яке боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження". Стягувач постійно звертається з заявами про те, що боржник ухиляється від сплати боргу.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод(надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

З подання про примусовий привід боржникаОСОБА_1 та доданих до нього додатків вбачається, що останній ухиляється від явки на виклики до виконавчої служби, про що свідчать неодноразові виклики державного виконавця за адресою реєстрації боржника, виклику за місцем знаходження боржника, рішення суду є невиконаним, заборгованість за виконавчим документом не оплачується, а тому подання головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Данилюк О.Б. про застосування щодо ОСОБА_1 примусового приводу, стягувач ОСОБА_2 слід задовольнити.

Керуючись ст. 438 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Данилюк О.Б. про застосування щодо ОСОБА_1 примусового приводу, стягувач ОСОБА_2 - задовольнити.

Здійснити щодо фізичної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 АДРЕСА_1 (адреса реєстрації), АДРЕСА_2 (адреса проживання), привід до Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за адресою: м. Київ, вул. Заслонова 16, кабінет № 10, у прийомні години державного виконавця.

Виконання ухвали про привід боржника покласти на територіальний орган поліції - Дарницьке управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві.

Копію ухвали надіслати для виконання Дарницькому управлінню поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали виготовлено 04.09.2024

Суддя Л.В. Комаревцева