УХВАЛА

26 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 522/13195/19

провадження № 61-787 ск 24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представницею Синько Оленою Анатоліївною , на ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, визнання розірвання шлюбу фіктивним та анулювання актового запису про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

1. У серпні 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом у якому просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь заборгованість за договором позики від 01 листопада 2006 року в розмірі 3 753 000,00 грн, визнати розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , зареєстроване Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції міста Одеси 10 липня 2007 року, актовий запис № 489, - фіктивним та анулювати актовий запис від 10 липня 2007 року № 489 в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу.

2. Приморський районний суд міста Одеси рішенням від 09 грудня 2019 року позов задовольнив. Стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 01 листопада 2006 року в розмірі 3 753 000 грн. Визнав розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , зареєстроване Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції міста Одеси 10 липня 2007 року, актовий запис №489 - фіктивним. Анулював актовий запис від 10 липня 2007 року № 489 в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу, зроблений Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції міста Одеси та свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 10 липня 2007 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції міста Одеси. Вирішив питання розподілу судових витрат.

3. Одеський апеляційний суд ухвалою від 21 листопада 2023 року закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , як особи яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про його права, свободи, інтереси та обов`язки.

4. У лютому 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , подана його представником Синько О. А. , на ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року, у якій скаржник просив скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

5. Верховним Судом ухвалою від 11 березня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору за подання касаційної скарги та надання Верховному Суду оригіналу квитанції (платіжного доручення), що підтверджує його сплату, подання уточненої касаційної скарги, в якій необхідно було вказати інформацію за якою суд може перевірити наявність у адвоката Синько О. А. електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, а також подання нової заяви про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року з наданням доказів поважності причин його пропуску.

6. Вказана ухвала була отримана Синько О. А. 27 березня 2024 року, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

7. Оскільки вказані недоліки касаційної скарги не були усунуті скаржником у встановлений строк ухвалою Верховного Суду від 22 травня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником Синько О. А. , на ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року було визнано неподаною та повернуто заявнику.

8. У червні 2024 року Синько О. А. , як представник ОСОБА_1 повторно подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу на розгляд Одеського апеляційного суду.

9. Верховний Суд ухвалою від 24 червня 2024 року касаційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку касаційного оскарження з обґрунтуванням підстав для його поновлення строку.

10. Вказана ухвала Верховного Суду від 24 червня 2024 року була зареєстрована в Єдиному державному реєстрі судових рішень, з забезпеченням надання загального доступу 26 червня 2024 року, а також її копію було отримано представником ОСОБА_1 - адвокатом Синько О. А., 27 червня 2024 року в її Електронному кабінеті, що підтверджується повідомленням про доставлення електронного листа, та 15 липня 2024 року в письмовому вигляді, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

11. Пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) передбачено, що кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

12. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» зазначив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

13. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

14. ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заяви № 17160/06 та № 35548/06).

15. Відповідно до положень частини третьої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) якщо заяву про поновлення строку не буде подано особою протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

16. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

17. Наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати в повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

18. Оскільки, станом на день постановлення цієї ухвали, скаржник не подав заяву про поновлення строку з обґрунтуванням підстав для поновлення строку касаційного оскарження, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 390, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представницею Синько Оленою Анатоліївною , на ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, визнання розірвання шлюбу фіктивним та анулювання актового запису про розірвання шлюбу.

2. Копію ухвали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді /підпис/ В. В. Пророк

/підпис/ І. В. Литвиненко

/підпис/ Є. В. Петров