Провадження № 2-з/638/93/24
УХВАЛА

Іменем України

06 вересня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в особі судді Щепіхіної В. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, поданою до подання позовної заяви в порядку, визначеному п.1. ч.1 ст.152 ЦПК України. В обгрунтування своєї заяви зазначила, що ОСОБА_2 позичів у неї грошові кошти у розмірі 14000 доларів США та 300 000 грн., проте, свої зобов`язання щодо повернення боргу не виконав. Коли йому стало відомо про намір ОСОБА_1 звернутися до суду з метою стягнення боргу в примусовому порядку, він з метою уникнення виконання своїх зобов`язань почав продавати належну йому нерухомість. Так, 09.08.2024 право власності на квартиру, яка належала боржнику, (реєстраційний номер:224) було відчужене третій особі. ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з вказаною заявою та просить застосувати захід забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 відчуження належного йому нерухомого майна. На час подання заяви у власності ОСОБА_2 ще перебуває, зокрема, однокімнатна квартира АДРЕСА_1 , та однокімнатна квартира АДРЕСА_2 . Невжиття заходів забезпечення позову призведе до продовження відчуження відповідачем його власності, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення, у разі його прийняття за результатом розгляду позовної заяви, яку вона має намір подати.

Відповідно до положень ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з пунктом 1 частини 1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову, якщо вона подається до подання позовної заяви, подається за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Враховуючи предмет позову, з яким заявник має намір звернутися до суду, відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 , отримані судом, вимоги статей 27 та 152 ЦПК України, суд дійшов висновку, що заява подана без порушення правил підсудності і підлягає розгляду Дзержинським районним судом м. Харкова.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Положення частини 2 цієї статті передбачають, що забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд, ознайомившись зі змістом та вимогами заяви про забезпечення позову, відомостями, які містяться у доданих до заяви документах, дійшов наступного.

В постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В заяві про забезпечення позову заявник просить застосувати вид забезпечення шляхом заборони відчуження належного боржнику нерухомого майна до вирішення справи по суті.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами або такими, які будуть заявлені. В заяві ОСОБА_1 посилається на наявність заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань щодо повернення боргу за договором позики у загальному розмірі 2 284 651 грн. та складає: 577 696, 00 грн.(14 000 дол.США по курсу до гривні станом на 04.09.2024) + 1 706 955,93 грн. (300 000 грн. з урахуванням індексу інфляції 1 266 917,37 грн. і 3% річних за користування грошима 140 038,56 грн.).

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року по справі № 20/3560/18, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що станом на 20.02.2024 за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на наступне майно: 1)однокімнатна квартира АДРЕСА_3 ; 2) нежитлове приміщення 749 (реєстраційний номер 224), загальною площею 1,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 ; 3) однокімнатна квартира АДРЕСА_5 ) однокімнатна квартира АДРЕСА_6 .

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 27.08.2024 вбачається, що право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , зареєстровано за іншою особою на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 399, виданого 09.08.2024 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Саваріною О. С. З цих же підстав право власності за ОСОБА_2 на вказану квартиру було припинено 09.08.2024.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується відчуження ОСОБА_2 у 09 серпня 2024 нерухомого майна, яке належало йому на праві власності.

З огляду на те, що предметом позову, в забезпечення якого ОСОБА_1 звернулася до суду, є стягнення грошових коштів в розмірі 2 284 651 грн. та ОСОБА_2 на теперішній час не повернув вказану суму грошових коштів, тобто, між сторонами дійсно виник спір, враховуючи, що ОСОБА_2 здійснюються дії, направлені на відчуження належного йому нерухомого майна, суд доходить висновку про наявність реальної загрози істотного ускладнення ефективного захисту порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Суд зазначає, що вид забезпечення позову заявника як заборона відчуження нерухомого майна є таким, що відповідає меті позову, з яким має намір звернутися ОСОБА_1 , невжиття такого заходу істотно ускладнить чи унеможливіть виконання рішення суду або ефективний захист заявника. При цьому даний вид забезпечення позову буде співмірним із заявленими ОСОБА_1 вимогами.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України встановлено кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача.

ОСОБА_1 в прохальній частині заяви просить суд заборонити ОСОБА_2 відчуження належного йому нерухомого майна, проте, не зазначила чітко якого саме, тому суд вважає, що заяву необхідно задовольнити частково в межах обгрунтованості та доведеності вимог, які наведені у самій заяві, адже з іншого боку буде порушений справедливий баланс інтересів сторін у разі застосування обмежень щодо невизначеного кола об`єктів нерухомого майна.

Вид забезпечення у вигляді заборони відчуження двох однокімнатних квартир та нежитлового приміщення, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_2 та підтверджується наданими доказами, на думку суду, є співмірним із зазначеними у заяві спірними вимогами, оскільки його застосування унеможливіть подальші дії, пов`язані зі зміною правового статусу даного нерухомого майна та його власника, що також можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також убезпечення від спричинення значної шкоди позивачу.

При цьому, суд вважає, що забезпечення позову у вказаний спосіб не завдасть шкоди сторонам, оскільки заборона відчуження майна тимчасово перешкоджає вчиняти дії щодо його відчуження. При цьому майно залишається у повному володінні та користуванні власника такого майна, та у разі відмови у позові або в порядку ч.13 ст.158 ЦПК України заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Встановивши, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог заявника, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд вважає що зазначений вище спосіб забезпечення є адекватним та найбільш доцільним заходом для попередження потенційних труднощів, тому що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Крім того, вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суд виходить з того, що на час вирішення клопотання про забезпечення позову відсутні будь-які відомості існування визначених ч.3 ст.154 ЦПК України обставин, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Забезпечити позов, а саме заборонити вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна, а саме: 1) нежитлового приміщення 749 (реєстраційний номер 224), загальною площею 1,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 ; 2) однокімнатної квартири АДРЕСА_7 ) однокімнатної квартири АДРЕСА_6 .

В задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя В. В. Щепіхіна