РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/3011/24

Номер провадження 2-о/495/206/2024

03 вересня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Савицького С.І.,

за участю секретаря судового засідання Гасанзаде М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 03 квітня 2024 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу та визнати, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , від 18 листопада 1981 року належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказує, що звернувшись з заявою про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, він отримав Рішення про відмову у призначенні пенсії за віком від 06.03.2024 року №97, оскільки до його страхового стажу не зараховано період служби в органах внутрішній справ з 18.02.1987 по 09.01.1998 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 18.11.1981, оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: виправлення в даті наказу про припинення служби. Водночас зазначено, що стаж враховано згідно довідки №9/258 лк від 26.10.2023 року.

В зв`язку з вищезазначеним заявник ОСОБА_1 змушений звертатися до суду з метою захисту своїх законних прав та інтересів.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, проте відповідно до поданої до суду заяви просив розглядати справу за його відсутності.

В судове засідання представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області не з`явився, проте надав на адресу суду клопотання, згідно якого просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що заявник ОСОБА_1 звернувшись з заявою про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, отримав Рішення про відмову у призначенні пенсії за віком від 06.03.2024 року №97, оскільки до його страхового стажу не зараховано період служби в органах внутрішній справ з 18.02.1987 по 09.01.1998 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 18.11.1981, оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: виправлення в даті наказу про припинення служби. Водночас зазначено, що стаж враховано згідно довідки №9/258 лк від 26.10.2023 року.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Крім цього, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

З листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Оскільки на час розгляду справи в позасудовому порядку внесення змін до трудової книжки заявника є неможливим, а встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику для зарахування його трудової діяльності до страхового стажу для призначення пенсії за віком, суд вважає можливим задовольнити вимоги заявника у повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що встановлення даного факту не пов`язане зі спором про цивільне право і ці вимоги ґрунтуються на вимогах п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у відповідності до якого в судовому порядку може бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, суд вважає, що підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість наведених заявником фактів та досліджених доказів відсутні, а тому вимога щодо встановлення факту, належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Водночас суд враховує, що встановлення факту належності вказаних документу необхідне заявнику для повноцінної реалізації своїх прав, а також те, що встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у ст. 2 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 1 ст.258, ч. 1 - ч. 2 ст.259, ст.263 - 265, ст.268, п. 6 ч. 1 ст.315, ч. 1 ст.318 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу та визнати, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , від 18 листопада 1981 року належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Савицький С.І.