Справа № 346/2718/24
Провадження № 2/346/1356/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Хмельницької І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , належав на праві власності колгоспному двору, головою якого була її матір ОСОБА_5 , яка на час ліквідації колгоспних дворів проживала у спірному будинку разом з чоловіком ОСОБА_2 , сином ОСОБА_3 та дочками ОСОБА_6 (відповідачами), ОСОБА_1 (позивачем). Тому кожен з них має (мав) право на 1/5 частину вказаного нерухомого майна. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла та після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, згідно з яким все своє майно вона заповіла своїй дочці, ОСОБА_7 , яка прийняла спадщину. Відповідачі на вказаний будинок не претендують, про що підтвердять в судовому засіданні.

З метою оформлення спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса із відповідною заявою. Однак, остання відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_5 як головою колгоспного двору, а частки померлої та інших власників у майні колгоспного двору не виділено. Тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди.

Позивач в судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Ілюк О.В. 13.06.2024 року подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у її та позивача відсутності (а.с. 42).

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи наявні їх письмові заяви від 06.06.2024 року, в яких вони підтверджують, що на частку в майні колгоспного двору за адресою: АДРЕСА_1 , не претендують, жодних претензій до даного майна не мають, не заперечують проти визнання права власності на спірне нерухоме майно за позивачем, а розгляд справи просять проводити у їхній відсутності (а.с. 32, 34, 36).

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

31.12.1969 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_9 », що стверджується даними копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 351 від 31.12.1969 року (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_10 , її батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , про що свідчать дані копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 13.02.1984 року (а.с. 7).

10.08.2002 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_12 », актовий запис № 10 від 10.08.2002 року, що стверджується даними копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 (а.с. 7).

Судом встановлено, що відповідно копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 15.08.1988 року виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення № 173 від 10.08.1988 року, та зареєстрованого в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації 15.08.1988 року в реєстрову книгу № 43, та виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП Коломийське МБТІ, виданої 12.04.2024 року за № 79970, згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року, право власності на домоволодіння, яке складається із житлового будинку, господарських будівель і споруд, які знаходиться в АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_5 як головою колгоспного двору ( а.с. 11, 14 ).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 17.12.2013 року, ОСОБА_5 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( присадибна ділянка ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане свідоцтво як підстава виникнення права власності вказане у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 14824503 від 17.12.2013 року (а.с. 12, 13).

У відповідності до копії заповіту, посвідченого 18.10.2010 року секретарем Підгайчиківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області та зареєстрованого в реєстрі за № 59, ОСОБА_5 заповіла все своє майно ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто позивачу (а.с. 10).

Згідно з даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 01.02.2023 року, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Підгайчики Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.5).

Відповідно до копії довідки №101, виданої 11.04.2023 року виконавчим комітетом Підгайчиківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_5 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Тип двору колгоспний. Станом на 01.07.1990 року у вказаному будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_5 голова двору; ОСОБА_2 чоловік; ОСОБА_3 син; ОСОБА_14 та ОСОБА_10 - дочки. На час смерті ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у вказаному будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_15 ; ОСОБА_11 (зять); ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 (онуки). Заповіт від імені ОСОБА_5 , посвідчений у виконкомі Підгайчиківської сільської ради 18.10.2010 року за № 59, не змінювався та не скасовувався (а.с. 21).

Відповідно до даних технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ» 15.04.2024 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 64,2 кв. м., житловою площею 49,8 кв. м. та господарських будівель і споруд: літньої кухні літери «Б» та «В»; гаражу - літера «Г»; комори - літера «Д»; стайні - літера «Е»; сараю - літера «Ж»; стодоли - літера «З»; вбиральні - «І»; криниці - «№1»; огорожі - «№ 2-5». Рік побудови будинку - 1973 (а.с. 15-17).

Згідно з п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

04.05.2023 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Галайчук О.Л. із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_5 , а 21.05.2023 року про видачу їй свідоцтва про право на спадщину; 04.05.2023 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до вказаного нотаріуса із заявою про відмову від належного йому права на обов`язкову частку у спадщині, що залишилася після смерті дружини ОСОБА_5 на користь дочки померлої ОСОБА_1 ( а.с. 54, 55, 63).

Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 72351928, виданого вказаним нотаріусом 04.05.2023 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 52/2023 за номером у спадковому реєстрі 70605619, спадкодавець ОСОБА_5 ( а.с.62).

Згідно з копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 72351768 від 04.05.2023 року у зазначеному реєстрі мітиться інформація щодо заповіту, посвідченого 18.10.2010 року за № 59, заповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 (а.с. 57-61).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії вказаного нотаріуса від 21.05.2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний вище житловий будинок в зв`язку з тим, що право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_5 як головою колгоспного двору, а частки померлої та інших власників у майні колгоспного двору не виділено (а.с.22).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини 3 вказаної статті спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Частинами першою, третьою статті 347 ЦК України передбачено, що особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з пунктами 2.1, 4.9. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

Відповідно до положень ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В даній справі встановлено, що станом на 01.07.1990 року позивач, її матір та відповідачі були членами колгоспного двору, а тому кожному із них належало по 1/5 частці у спірному майні. 28.01.2023 року ОСОБА_5 як голова колгоспного двору померла та після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, згідно з яким все своє майно вона заповіла своїй дочці, ОСОБА_1 . Відповідач ОСОБА_2 від права на обов`язкову частку у спадщині після смерті дружини відмовився в користь позивача.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про наявність передбаченої законом підстави для визнання в порядку спадкування за позивачем права власності на 2/5 частки спірного нерухомого майна, виходячи з рівності часток усіх його членів (з врахуванням належних їй 1/5 частки, а також 1/5 частки в колгоспному дворі, яка належала її матері ОСОБА_5 , від права на обов`язкову частку у спадщині після якої відмовився відповідач ОСОБА_2 як її чоловік), оскільки право власності на спірний будинок зареєстровано за ОСОБА_5 як головою колгоспного двору, а частки померлої та інших його членів у майні колгоспного двору не виділено та позивач як спадкоємець за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті матері, не може набути права на ці частки у вказаному майні. Відповідачам як членам колгоспного двору у спірному майні належить по 1/5 частці, належних доказів щодо відмови від яких, в тому числі на користь позивача, матеріали справи не містять. Крім цього, слід зазначити, що відповідач ОСОБА_2 , який має частку в колгоспному дворі та подав нотаріусу заяву про відмову лише від права на обов`язкову частку у спадщині після смерті дружини, зареєстрований та проживає за вказаною адресою.

Щодо письмових заяв відповідачів про визнання позову, справжність підпису на яких не посвідчено нотаріально, що викликає обґрунтовані сумніви щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання (враховуючи, що у спірному майні їм належить по 1/5 частці, які в жодне засідання не з`явилися та не підтвердили заявлених в позовній заяві тверджень позивача, а також не вчинили належних та достовірних дій, які свідчать про їхню відмову від права власності, зважаюючи на вимоги ч. 3 ст.347 ЦК України), слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Однак, суд не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову, які в даній справі свого підтвердження не знайшли. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне не прийняти визнання позову відповідачами.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі наведеного, ст. ст. 346, 347, 392, 1234, 1268 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності та, керуючись ст. 81, ч.2 ст. 247, ст.ст. 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

позов задовольнити частково.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою та жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , право власності на 2/5 (дві п`ятих) частки житлового будинку загальною площею 64,2 кв. м., житловою площею 49,8 кв. м. та господарських будівель і споруд: літньої кухні - літери «Б» та «В»; гаражу - літера «Г»; комори - літера «Д»; стайні - літера «Е»; сараю - літера «Ж»; стодоли - літера «З»; вбиральні - «І»; криниці - «№1»; огорожі - «№ 2-5», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ,.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити в зв`язку з їх безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка та жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_6 , уродженець, житель та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_7 , уродженець, житель та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_8 , уродженка, жителька та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 05 вересня 2024 року.

Суддя: Яремин М. П.