Провадження № 2/344/2851/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвоката Белей О.Б.,

представник відповідача - Яцків М.В. (в режимі відеоконференцзв`язку),

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Белей Оксана Богданівна до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

05.06.2024 представник позивача звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить поділити спільне майно подружжя, а саме : житловий будинок, загальною площею 234 кв.м., житловою 124,6 кв.м., з господарською спорудою, що по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, загальною площею, 0,08 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером : 0:44:001:0123 ( визнавши такі об`єкти за позивачем, припинивши право власності відповідача); трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 86,6 кв.м, житловою 57,3 кв.м., з коморою в підвалі, площею 30,1 кв.м. ( визнавши (залишивши) право власності на такий об`єкт за відповідачем); легковий автомобіль - пікап марки DODGE RAM-1 500, номер шасі ( кузова, рами) НОМЕР_1 , об`єм двигуна 5654 куб.см, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2007 року випуску, реєстраційна адреса : АДРЕСА_3 , що є об`єктами спільної сумісної власності подружжя ( права власності за позивачем, стягнувши з відповідача в користь позивача 238 014 грн, 50 коп. компенсації вартості, після сплати такої компенсації припинити право власності ОСОБА_1 на частину автомобіля, залишивши такий автомобіль у власності ОСОБА_2 ).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 05.06.2024 визначено головуючу суддю Кіндратишин Л.Р.

10.06.2024 постановлено ухвалу суду про залишення позову без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків вказаних в ухвалі (а.с. 115-117).

24.06.2024 постановлено ухвалу суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі (а.с. 126-127).

01.08.2024 від представника відповідача, адвоката Яцківа М.В., на адресу суду поштовим зв`язком надійшов відзив на позовну заяву, де зазначено, що трьохкімнатна квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , не є спільною сумісною власністю подружжя, так як була придбана відповідачем за подаровані батьком кошти та зважаючи на цей факт справа не підлягає територіальній підсудності Івано-Франківського міського суду. Крім того, надав довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 26.07.2024, житлового будинку, загальною площею 234 кв. м. та земельної ділянки, загальною площею 0,08 га, в якому зазначено, що оціночна вартість житлового будинку становить 2 987 211,83 грн. та земельної ділянки 88 085,77 грн.

09.08.2024 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій, заперечила щодо доводів викладених у відзиві. Зазначила, що оціночна вартість 1/2 житлового будинку із земельною ділянкою станом на 26.05.2024 становила 969 075,28 грн, натомість представник відповідача здійснив оцінку вказаного майна 26.07.2024, тому його вартість не може бути такою ж, як станом на 26.05.2024. Крім того, їй не було відомо про наявність договору дарування грошей, за які як стверджує представник відповідача, було придбано трьохкімнатну квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

22.08.2024 від представника відповідача, адвоката Яцківа М.В., на адресу суду поштовим зв`язком надійшло заперечення, де зазначено, що згідно відповіді від 15.08.2024 на запит адвоката, СОД ФОП ОСОБА_3 зазначив, що огляд об`єкта оцінки: легковий автомобіль пікап марки DODGE RAM-1500, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , об`єм двигуна 5654 куб. см., державний номерний знак НОМЕР_2 , 2007 року випуску, на СТО не здійснювався, отже звіт про оцінку вказаного ТЗ, який надано позивачем, вважає недійсним та повторно пропонує позивачу спільно продати вказаний автомобіль в такому технічному стані, в якому він перебуває на даний час.

28.08.2024 представник відповідача, адвоката Яцківа М.В., через систему «Електронний суд» подав заяву про вступ у справу як представника.

02.09.2024 представник відповідача, адвоката Яцківа М.В., через систему «Електронний суд» подав клопотання про передачу справи за підсудністю, вказав, що фактична вартість спірного майна, яке розташоване у м. Івано-Франківськ становить 2 774 277,92 грн, що є меншим ніж вартість нерухомого майна, яке знаходиться у м. Калуш, а саме 2 987 211,83 грн та просив передати розгляд справи на розгляд Калусього міськрайонного суду Івано-Франківської області. Разом з тим, квартира з коморою, що у м. Івано-Франківську не може бути предметом поділу, так як є його особистою власністю, придбана за подаровані кошти, про що свідчать відповідні договори.

Позивач, ОСОБА_1 , відносно передачі справи за підсудністю заперечила.

Представник позивача, адвокат Белей О.Б., клопотання представника відповідача, адвоката Яцківа М.В., про передачу справи за підсудністю заперечила.

Представник відповідача, адвокат Яцків М.В., у вступному слові підтримав своє клопотання про передачу справи за підсудністю до Калусього міськрайонного суду Івано-Франківської області з мотивів викладених письмово.

Вислухавши думку сторін, матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду (ст.19 ЦПК України).

Територіальна підсудність (юрисдикція) - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, за загальними правилами підсудності справ позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебуванням, якщо інше не передбачено законом.

Частина перша статті 30 ЦПК України передбачає, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з положеннями статті 181ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих матеріалів, спір між сторонами виник з приводу поділу спільного майна подружжя, зокрема нерухомого майна, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 та земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 і нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5

Згідно з довідкою від 22.05.2024 ( Додатку 2 до Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку 201-07828860), що долучена до позову вартість трикімнатної квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 86,6 кв.м, житловою 57,3 кв.м., ( розмір частки 43.40 кв.м.) оціночна вартість об`єкта оцінки становить 1 194 221, 43 грн з коморою в підвалі, площею 30,1 кв.м. ( частка 15,05 кв.м) 192 917,53 грн., ( а.с. 77-81)

Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 26.05.2024 (Додаток 2 до Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку 201-07841134), яка була подана стороною позивача, вартість частки, що оцінюється, а саме 117 кв.м., житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , становить 969 075,28 грн та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 800,00 кв. м. - 52 085,31 грн (а.с. 70-72).

Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 26.07.2024, яка була подана представником відповідача (Додаток №2 до Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку 201-0817623), розмір частки, що оцінюється 234,00 кв. м., житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , становить 2 987 211,83 грн та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 800,00 кв. м. - 88 085,77 грн. (а.с. ).

Зважаючи на вказану різницю між довідками про оцінку майна, стороні надано можливість спростувати вартість вказаного нерухомого майна, поданого стороною відповідача, подати звіт про дійсну вартість предмету позову у судовому засіданні, однак такою можливістю не скористались.

Так, слід взяти до уваги, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 провадження № 12-73гс20 висловила наступні правові позиції:

«7.15. Приписами цивільного судочинства (частина перша статті 114 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України; в редакції, чинній до 14 грудня 2017 року, частина перша статті 30 ЦПК України в чинній редакції) передбачено виключну підсудність позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцем знаходження майна або його основної частини.

7.16. Забезпечуючи єдність у застосуванні процесуального законодавства, суди цивільної юрисдикції стало застосовували це положення таким чином, що у цьому випадку виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Враховуючи положення статті 181 ЦК України, зазначали, що такими є, наприклад, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

7.22. Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

7.23. Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

7.24. Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

7.25. Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення».

Відтак, як вищевстановлено, що основна частина вказаного нерухомого майна - житловий будинок, загальною площею 234 кв.м., житловою 124,6 кв.м., з господарською спорудою, що по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, загальною площею, 0,08 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером : 0:44:001:0123 не знаходиться на території, що належить до підсудності Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

За наведених обставин, справу слід передати до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області (вул. Молодіжна, 10, м. Калуш, Івано-Франківська область, 78311) за місцем знаходження основної частини нерухомого майна.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 378 ЦПК України).

Згідно з частиною дев`ятою статті 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 31ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (стаття 32 ЦПК України).

За змістом вказаної норми, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у ч. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Європейський суд з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (п. 24 рішення від 20.07.2006; заяви №29458/04 та №29465/04) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Повна ухвала складена 10.09.2024 з урахуванням, того що 7-8 вересня були вихідними днями, а 09 вересня 2024 року - головуюча перебувала у відпустці.

Керуючись ст.ст. 27,28,30,31 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Белей Оксана Богданівна до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - передати за підсудністю до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження даної ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали - 10.09.2024.

Суддя Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.