провадження № 2/619/1694/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Калиновська Л.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовною заявою Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» до ОСОБА_1 , треті особи - Державне підприємство «ХАРКІВСЬКА ДЕРЖАВНА ЛІСОВПОРЯДНА ЕКСПЕДИЦІЯ», Харківська обласна прокуратура, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про усунення перешкод у праві користування та розпорядження земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція», від імені якого діє представник ОСОБА_2 , через систему «Електронний суд» звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 з вимогами: усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою :12:000:0100, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна № 220, державної власності лісогосподарського призначення площею шляхом її повернення на користь держави в особі ДП «Харківська лісова науково дослідна станція»; встановити порядок виконання судового рішення, відповідно до якого після набрання рішенням про задоволення позову законної сили воно є підставою для: скасування державної реєстрації права приватної власності відповідача на земельну ділянку з кадастровими номерами :12:000:0100, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №220; державної реєстрації права постійного користування на зазначену земельну ділянки за державним підприємством «Харківська лісова науково-дослідна станція».

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.07.2024 року матеріали цивільної справи направлено на розгляд до Дергачівського районного суду Харківської області.

03.09.2024 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільна справа №638/13806/24 провадження №2/619/1694/24 надійшла в провадження судді Дергачівського районного суду Харківської області Калиновської Л.В.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні №9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Цивільним процесуальним кодексом України.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 175, 177 Цивільного процесуального України.

При цьому, якщо подана позовна заява не відповідає таким вимогам, приписами частини 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Цивільним процесуальним кодексом України.

Цивільні справи розглядаються судом виключно в порядку, встановленому ЦПК України, яким в тому числі встановлено вимоги до форми та змісту заяви, з якою особа має право звернутись до суду.

Згідно ч. 1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Виходячи зі змісту даної норми, звернення особи до суду повинне відповідати певним вимогам, що регламентуються процесуальним законом, зокрема, ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розмір судового збору визначається відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно п.2 ч.1 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду юридичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується збір у сумі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі об`єднання у позовній заяві двох і більше вимог немайнового характеру судовий збір згідно з ч.3 ст.6 цього Закону сплачується за кожну вимогу окремо.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу з 1 січня 2024 року встановлено в сумі 3028 гривень.

Всупереч наведеним вище вимогам, позивач не подав доказів сплати судового збору і обставин, які були би правовими підставами для звільнення від його сплати, у позовній заяві не наводить.

Крім того, позовна заява містить вимогу про встановлення порядку виконання судового рішення, відповідно до якого після набрання рішенням про задоволення позову законної сили воно є підставою для: скасування державної реєстрації права приватної власності відповідача на земельну ділянку з кадастровими номерами :12:000:0100, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №220; державної реєстрації права постійного користування на зазначену земельну ділянки за державним підприємством «Харківська лісова науково-дослідна станція».

Зокрема, відповідно до вимог п.4 ч.3 ст.175ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог із зазначенням способу (способів) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Так, формулюючи зміст прохальної частини позовної заяви, представник Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» не врахував, що скасування державної реєстрації права власності однієї особи на земельні ділянки і державна реєстрація права постійного користування ними за іншою особою за змістом є окремими самостійними позовними вимогами. Вирішення цих питань не може здійснюватися у порядку виконання судового рішення про усунення перешкод у користуванні майном шляхом його повернення.

Зазначені вище недоліки позовної заяви унеможливлюють відкриття провадження у справі і позивачу необхідно їх усунути шляхом: подання доказів сплати судового збору в установленому законом розмірі за кожну позовну вимогу окремо, а у разі звільнення від його сплати доказів наявності підстав для цього; уточнення змісту вимог позовної заяви.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Враховуючи виявлені недоліки при оформленні позовної заяви, на виконання вимог національного законодавства, а саме - частини першої ст. 185 ЦПК України, суддею постановляється ухвала про залишення позовної заяви без руху та позивачу встановлюється строк для усунення недоліків.

Суд надає позивачу максимальний з передбачених ЦПК України строк на усунення недоліків десять днів з дня вручення копії даної ухвали.

Керуючись ст.ст.185 ч.2, 258-260, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» до ОСОБА_1 , треті особи - Державне підприємство «ХАРКІВСЬКА ДЕРЖАВНА ЛІСОВПОРЯДНА ЕКСПЕДИЦІЯ», Харківська обласна прокуратура, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про усунення перешкод у праві користування та розпорядження земельною ділянкою - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви та надати строк десять днів з дня отримання ним ухвали для їх усунення.

Якщо позивач (представник) відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175і177цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л. В. Калиновська