Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5279/24
Провадження № 2/711/2009/24
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
12 вересня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Булгакової Г.В.,
за участю секретаря судового засідання Кофанової А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
Представник КС «Кредит-СоюЗ» за довіреністю ОСОБА_3 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за Договором кредиту № Че-0019 від 15.02.2023 у розмірі 18 005,75 грн. та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.02.2023 між КС «Кредит-СоюЗ»та ОСОБА_1 було укладено Договір кредиту № Че-0019, на підставі якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн. строком на 12 місяці. ОСОБА_1 своїх зобов`язань по договору кредиту не виконав, внаслідок чого станом на 23.04.2024 утворилась заборгованість у розмірі 18 005,75 грн., яка складається з: 13 716,03 грн. - тіло кредиту, 4 289,72 грн. - проценти. За відповідача ОСОБА_1 , згідно договору поруки № Че-0019 від 15.02.2023 поручився ОСОБА_2 . Відповідно до договору поруки та ст. 554 ЦК України поручитель несе солідарну відповідальність разом із боржником, тому позивачем пред`явлено позовні вимоги про солідарну відповідальність по договору кредиту разом із відповідачем ОСОБА_1 і до його поручителя ОСОБА_2 .
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.07.2024 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
В судове засідання представник позивача за довіреністю Дорогокупля Т.В. не з`явилася, подалазаяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в судове засідання повторно не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, проте поштові відправлення були повернуті на адресу суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися, клопотань про відкладення або про розгляд справи без їх участі на адресу суду не надходило.
Відповідно до положень частини 8 статті 178, частини 4 статті 223, частини 1 статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов до наступного висновку.
Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).
Згідно з частинами 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 15.02.2023 між КС «Кредит-СоюЗ» та ОСОБА_1 був укладений Договір кредиту № ЧЕ-0019, відповідно до умов якого КС «Кредит-СоюЗ» надала ОСОБА_1 кредит у сумі 15 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти відповідно до умов цього договору.
Із копії зазначеного договору вбачається, що сторони при його укладені визначили всі істотні умови договору, зокрема порядок та умови надання кредиту, забезпечення кредиту, плату за користування кредитними коштами та порядок розрахунків, що визначено розділом 3 та 4 вказаного кредитного договору, а також графік повернення основної суми кредиту та погашення процентів за ним.
Для забезпечення повного й своєчасного виконання зобов`язань по вище зазначеному договору, 15.02.2023 між КС «Кредит-СоюЗ» та ОСОБА_4 було укладено Договір поруки № Че-0019-П, відповідно до умов якого останній взяв на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями ОСОБА_1 , що випливають із Договору кредиту № Че-0019 від 15.02.2023.
КС «Кредит-СоюЗ» свої зобов`язання за Договором кредиту № Че-0019 від 15.02.2023 виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 15.02.2023.
Натомість, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором кредиту належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 18 005,75 грн., яка складається з: 13 716,03 грн. заборгованість за кредитом, 4 289,72 грн. заборгованість по відсотках.
Відповідачі зазначений розмір заборгованості не оспорювали, відзиву на позовну заяву до суду у порядку встановленому законом та строки встановлені судом не подали.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Згідно статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (стаття 554 ЦК України).
Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 взятих на себе кредитних зобов`язань у передбачені договором кредиту строки належним чином не виконав, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості за Договором кредиту № Че-0019 від 15.02.2023 у розмірі 18 005,75 грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю,то з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення в рівних частках судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., тобто по 1 514,00 грн. із кожного.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 6, 15, 16, 509, 512, 514, 526, 546, 549-551, 610, 611, 616, 624, 627, 1046, 1049 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 265, 268, 273, 274, 277, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-
Позов Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Г. В. Булгакова