Справа № 646/4017/24
№ провадження 2/646/2038/2024
РІШЕННЯ

іменем України

20.08.2024 року Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Глоби М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Борщ Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_3 звернулась до суду через портал «Електронний суд» з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який в подальшому був розірваний на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області № 2014/2833/2012 від 09.07.2012 року.

В період шлюбу у подружжя народилась спільна дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина ОСОБА_4 мешкає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні.

Підставою звернення позивача до суду з вищевказаним позовом стали ті обставини, що відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами дитини, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, стан здоров`я, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, матеріальної допомоги не надає.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач вважає що відповідач фактично самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків, усі питання щодо забезпечення та виховання дитини вирішуються позивачем самостійно, дитина знаходиться на повному утриманні позивача.

З урахуванням викладеного, позивач просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.04.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

13.06.2024 року до суду надійшов висновок Директора Департаменту служб у справах дітей О.П. Малько відповідно до якого, Департамент служб, як представник органу опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 13.06.2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином. Представник позивача через портал «Електронний суд» подав до суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Розгляд справи просив проводити без його участі та позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява ОСОБА_2 , згідно якої, відповідач позовні вимоги визнав та просив проводити розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином. Заяв клопотань про відкладення розгляду справи не надав.

Суд, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частини 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.

Судом встановлено, що позивач з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який в подальшому було розірвано на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 09.07.2012 року.

У даному шлюбі у подружжя народилась дитина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13.03.2007 року, виданого Борівською сільською радою Зміївського району Харківської області, вбачається, що в графі батьки зазначено: «батько»- ОСОБА_2 , «мати» - ОСОБА_5 . (а.с.9).

Згідно висновку Директора Департаменту служб у справах дітей О.П. Малько від 30.05.2024 року № 237 вбачається, що засіданням комісії було розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зокрема зазначено, що під час розгляду і вивчення наданих документів було встановлено, що мати дитини - ОСОБА_1 , батько - ОСОБА_2 , шлюб між батьками дитини розірвано 09.07.2012 року. Після розірвання шлюбу між батьками, дитина ОСОБА_4 залишився проживати разом з матір`ю. Зараз мати з сином мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , де створено для дитини належні житлово-побутові умови для проживання, що підтверджується актом обстеження умов проживання сім`ї від 04.04.2024 року. Мати дитини під час співбесіди пояснила, що батько дитини довготривалий час умисно ухиляється від обов`язків по вихованню та утриманню дитини, ніколи не відвідує сина, не цікавиться його здоров`ям, розвитком та досягненнями.

ОСОБА_2 на співбесіду до Департаменту служб не з`явився, ніяких доказів виконання ним батьківських обов`язків не надавав. До матеріалів справи надійшла нотаріально посвідчена заява ОСОБА_2 від 28.03.2024 року, в якій зазначено, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з інформацією адміністрації Міської дитячої поліклініки №16 неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під наглядом фахівців закладу. Доглядом за дитиною на прийоми до лікарів у разі хвороби ОСОБА_4 піклувалася мати.

Згідно з інформацією Харківської гімназії № 71, де навчався ОСОБА_6 з 30.08.2013 року по 10.06.2022 року, мати, ОСОБА_1 , відвідувала батьківські збори та позакласні заходи, цікавилась фізичним, духовним та моральним розвитком сина. Батько дитини, ОСОБА_2 , заклад освіти не відвідував, з вчителями не спілкувався, у заходах класу та школи участі не брав.

Відповідно до інформації Комп`ютерного фахового коледжу, який відвідує неповнолітній ОСОБА_4 з 01.09.2022 року, виховні заходи, батьківські збори відвідує мати. Батько ОСОБА_4 контакту з коледжем не підтримує, з класним керівником не спілкується.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. ст. 19, 164 Сімейного кодексу України та рекомендацією Комісії, в інтересах дитини, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_2 від 28.03.2024 року, яка міститься в матеріалах справи, відповідач ОСОБА_4 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина, що фактично підтверджує той факт, що ОСОБА_2 участі у вихованні та утриманні сина не приймає (а.с. 10).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ч. 6 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3 встановлено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Також у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ст. 166 СК України, яка передбачає правові наслідки позбавлення батьківських прав, в частині другій закріплено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, та згідно з ч. ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 р.).

За змістом абз. 3 п. 24 Постанови Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції № 2 від 12.06.2009 р. у разі безумовного визнання відповідчаем позову, якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших (відмінних від відповідача) осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову з наведенням в мотивувальній частині рішення посилань лише на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи, що відповідач заявлені позовні вимоги визнав у відповідній нотаріально посвідченій заяві, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при пред`явленні позову сплачений судовий збір за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав в розмірі 968 грн. 96 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи наведене, у зв`язку з визнанням відповідачем ОСОБА_2 позову, суд повертає позивачу 50 відсотків сплаченого нею судового збору за пред`явлення вимоги про позбавлення батьківських прав - у розмірі 484 грн. 48 коп. (968 грн. 96 коп.х 50 % = 484 грн. 48 коп.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 484 грн. 48 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 56, 76-81, 128, 133, 141, 142, 206, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 164, 165, 166, 167 СК України, п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Основ`янському районі м. Харкова повернути ОСОБА_1 50 відсотків сплаченого нею судового збору за пред`явлення вимоги про позбавлення батьківських прав - у розмірі 484 грн. 48 коп. відповідно до квитанції про сплату № 7840-7754-5202-6519 від 15.04.2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частин рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи Харківському апеляційному суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Представник позивача - ОСОБА_3 , адреса для листування: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, юридична адреса: 61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 55.

Суддя