ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6685/24 Справа № 183/8230/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Городецький Д. І. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Максюти Ж.І., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Смагін Віталій Георгійович, на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2014 року в цивільній справі номер 183/8230/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Лана Плюс» про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2013 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернулось Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Лана Плюс» про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 30 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») і відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №0, відповідно до якого банк надав ОСОБА_2 кредит в сумі 80000 доларів США, а останній, в свою чергу, зобов`язався повернути кредитні кошти в строк та на умовах, визначених договором, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 15,00% річних до 29 липня 2015 року.

08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого проведена заміна кредитора.

Позивач зазначив, що у відповідності до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Станом на 03 вересня 2013 року відповідач ОСОБА_2 порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 135865,81 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03 вересня 2013 року (за 1 долар США 7,993 грн) становить відповідно 1085975,42 грн, що складається з: тіла кредиту 73965,51 доларів США, що становить відповідно 591206,33 грн; відсотків за користування кредитним коштами 61900, 30 доларів США, що становить відповідно 494769,09 грн.

30 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») і відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір поруки №220588, відповідно до умов якого ОСОБА_1 поручилася за виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору №0 від 30 липня 2008 року.

30 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») і відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки №220730, відповідно до умов якого ОСОБА_3 поручився за виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору №0 від 30 липня 2008 року.

30 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») і відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір поруки №220587, відповідно до умов якого ОСОБА_4 поручилася за виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору №0 від 30 липня 2008 року

30 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») і відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Лана Плюс» був укладений договір поруки №220581, відповідно до умов якого ТОВ «Лана Плюс» поручилося за виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору №0 від 30 липня 2008 року.

Позивач зазначив, що у відповідності до чинного законодавства України, поручитель несе солідарну з боржником відповідальність за виконання договору.

Просив суд стягнути на його користь солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Лана Плюс» заборгованість за кредитним договором №0 від 30 липня 2008 року в сумі 135865,81 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03 вересня 2013 року (за 1 долар США 7,993 грн) становить відповідно 1085975,42 грн, та судові витрати.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Лана Плюс» на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №0 від 30 липня 2008 року в сумі 135865,81 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03 вересня 2013 року (за 1 долар США 7,993 грн) становить відповідно 1085975,42 грн, та складається з: тіла кредиту 73965,51 доларів США, що становить відповідно 591206,33 грн; відсотків за користування кредитним коштами 61900, 30 доларів США, що становить відповідно 494769,09 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Із вказаним рішенням в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором не погодилась відповідачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Смагін В.Г., подала апеляційну скаргу, просила апеляційний суд скасувати рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2014 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №0 від 30.06.2008 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до поручителя ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, розподілити судові витрати.

Доводами апеляційної скарги наведено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором внаслідок порушення норм процесуального права, що призвело до неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та неправильного її вирішення.

Позивач, недобросовісно користуючись своїми процесуальними правами та обов`язками, не надав суду першої інстанції інформацію щодо зміненого терміну повернення кредиту та вручення

боржнику вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту, чим умисно ввів його в оману.

Під час розгляду апеляційної скарги іншого відповідача по справі ОСОБА_4 апеляційний суд вже дослідив заяву (вимогу) позивача №/33-023/335 від 14.09.2009 року про дострокове повернення кредиту та надав їй відповідну оцінку, як доказу, котрий виключає цивільну відповідальність скаржника за подібним договором поруки, про що зазначив у своєму рішенні від 30.11.2017 року.

У зв`язку зі зміною банком терміну виконання основного зобов`язання шестимісячний строк, передбачений частиною 4 статті 559 ЦК України, підлягає обрахуванню саме з 28.11.2009 року та закінчився 28.05.2010 року, що узгоджується з позиціями, зокрема, Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеною у пункті 24 постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, Верховного Суду України, викладеної у постановах від 17.09.2014 року по справі №6-53цс14, від 14.09.2016 року по справі №6-1451цс16 та Верховного Суду, викладеної у постанові від 13.06.2018 року по справі №408/8040/12.

Оскільки, позивач звернувся з позовною вимогою до суду 28.10.2013 року після припинення дії поруки ОСОБА_1 (28.05.2010 року), така обставина є прямою підставою для відмови у задоволені позовних вимог в частині солідарного стягнення з неї заборгованості за кредитним договором.

Від інших учасників справи відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Смагін В.Г. доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Позивач та інші відповідачі в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 130, 131, 136, том 2).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю осіб, що не з`явилися.

Оскільки в апеляційній скарзі рішення суду оскаржується лише в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції саме в цій частині.

Заслухавши суддю доповідача, представника позивачки, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 30.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник: ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №0, за умовами якого останньому надано споживчий кредит у розмірі 80000 доларів США на строк по 29.07.2015 року з процентною ставкою у розмірі 15% річних (а.с. 6-12, том 1).

24.02.2009 року між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник:ПАТ «УкрСиббанк») укладено додаткову угоду, якою сторони погодили внести до кредитного договору наступні зміни: змінити графік погашення кредиту та викласти його в окремому додатку до вказаного договору (а.с. 42, том 1).

30.07.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник: ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 укладено договір поруки №220588, відповідно до умов якого остання зобов`язалась солідарно відповідати перед банком зобов`язаннями ОСОБА_2 за кредитним договором №0 від 30.07.2008 року. Згідно з п. 3.1. договір діє до повного припинення всіх зобов`язань боржника за основним договором або до погашення поручителем зобов`язань боржника (а.с. 29-31, том 1).

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, на підставі якого до останнього перейшло право вимоги первісного кредитора за кредитним договором №0 від 30.07.2008 року за усіма зобов`язаннями, що забезпечували виконання вказаного договору (а.с. 58, том 1).

14.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» звернувся до ОСОБА_2 із заявою, у якій вимагав достроково повернути основну суму боргу у розмірі 73965,51 доларів США, відсотки та штрафні санкції протягом 31 календарних днів від дати отримання вимоги. Копія заяви ОСОБА_2 отримана 27.10.2009 року (а.с. 103, том 1).

27.03.2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулась до ОСОБА_1 з досудовою вимогою про оплату нею у передбачений договором строк простроченої заборгованості з попередженням про своє звернення за примусовим стягненням загальної суми заборгованості у сумі 127279,79 доларів США. Вказана вимога відправлена поручителю поштою 02.04.2013 року (а.с. 46, 52, том 1).

Задовольняючи позовні вимоги в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка ОСОБА_1 як поручитель несе із ОСОБА_2 солідарну відповідальність за виконання умов кредитного договору №0 від 30 липня 2008 року.

Апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом.

Згідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України (в редакції, яка діяла на час укладення договору поруки) Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові у позові. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. З огляду на вказане, враховуючи зумовлене цим припинення права кредитора вимагати у поручителя виконання забезпеченого порукою зобов`язання, застосоване у другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це твердження не позбавляє кредитора можливості пред`явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду лише протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання (висновок Верховного Суду України, викладений, зокрема, у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15).

До подібних правових позицій дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.06.2018 року по справі №408/8040/12, постановах, зокрема, від 20 березня 2019 року у справі №1411/3467/12 (провадження № 14-594цс18), від 10 квітня 201 9року у справі №604/156/14-ц.

Судом встановлено, що 30.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник: ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №0, за умовами якого останньому надано споживчий кредит у розмірі 80000 доларів США на строк по 29.07.2015 року з процентною ставкою у розмірі 15% річних.

30.07.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник: ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 укладено договір поруки №220588, відповідно до умов якого остання зобов`язалась солідарно відповідати перед банком зобов`язаннями ОСОБА_2 за кредитним договором №0 від 30.07.2008 року. Згідно з п. 3.1. договір діє до повного припинення всіх зобов`язань боржника за основним договором або до погашення поручителем зобов`язань боржника.

14.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» звернувся до ОСОБА_2 із заявою, у якій вимагав достроково повернути основну суму боргу у розмірі 73965,51 доларів США, відсотки та штрафні санкції протягом 31 календарних днів від дати отримання вимоги. Копія заяви ОСОБА_2 отримана 27.10.2009 року.

27.03.2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до ОСОБА_1 з досудовою вимогою про оплату нею у передбачений договором строк простроченої заборгованості з попередженням про своє звернення за примусовим стягненням загальної суми заборгованості у сумі 127279,79 доларів США. Вказана вимога відправлена поручителю поштою 02.04.2013 року.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, оскільки звернувшись до ОСОБА_1 з позовом 23.10.2013 року, позивач ПАТ «Дельта Банк» фактично пропустив передбачений законом для пред`явлення вимоги до поручителя шестимісячний строк.

Доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

Виходячи з наведеного вище та обставин справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення в частині стягнення у солідарному порядку грошових сум з ОСОБА_1 , не виконав вимоги ст. 263 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості.

Відтак, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції в частині стягнення у солідарному порядку грошових сум з ОСОБА_1 підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до поручителя ОСОБА_1 про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Смагін Віталій Георгійович, задовольнити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2014 року скасувати в частині стягнення у солідарному порядку грошових сум з ОСОБА_1 .

Відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до поручителя ОСОБА_1 про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 вересня 2024 року.

Судді: