Справа № 185/6745/23
Провадження № 2/185/160/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 вересня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Преображенської К.О., представника позивача адвоката Букур М.Є., представника відповідача ТОВ «Еко-Кумунтранс» Коваленко А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Комунтранс», Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування моральної та майнової шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом у якому, уточнивши письмово позовні вимоги, просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Комунтранс», на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди грошові кошти, спрямовані на оплату моральної шкоди, розмір якої становить 30 000 грн. та франшизи, яка становить 2 600 грн., стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», на користь ОСОБА_1 грошові кошти на відшкодування завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майнової шкоди на відновлення автомобілю та витрати на проведення транспортно-товарознавчої експертизи у сумі 30 117.81 грн., стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Комунтранс» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1073, 60 грн.

Обґрунтовуючи позов зазначає що 12.11.2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «MAN», д/н НОМЕР_1 , якій належить ТОВ «Еко-Кумунтранс» та «БМВ», н/з НОМЕР_2 , якій належить ОСОБА_1 у зв`язку з ДТП було пошкоджено автомобіль позивача. Добровільно відшкодувати завдану матеріальну та моральну шкоду відповідачі відмовляються, тому позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду від 29.05.2023 року відкрито спрощене позовне провадження.

ТОВ «Еко-Комунстранс» 07.06.2023 року звернулося до суду з заявою у якій просив суд розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Але, в судовому засіданні представник відмовився від вказаного клопотання.

15.06.2024 року ТОВ «Еко-Комунстранс» звернулося до суду з запереченнями на позов у яких просило в задоволенні позову відмовити, як не обґрунтованому та такому, що не підлягає задоволенню.

15.06.2023 року представник ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернувся до суду з відзивом на позов у якому просив суд відмовити в задоволенні позову та розглядати справу без його участі в судовому засіданні. Обґрунтовуючи свої заперечення зазначив, що не згоден з сумами, які зазначені у позовній заяві, позов не обґрунтовано належним чином.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив його задовольнити посилаюсь на викладені в позовній заяві обставини.

Представник відповідача ТОВ «Еко-Комунстранс» позов не визнав посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях.

Представник ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» просив розглянути справу без його участі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено наступне.

12.11.2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «MAN», д/н НОМЕР_1 , якій належить ТОВ «Еко-Кумунтранс» та «БМВ», н/з НОМЕР_2 , якій належить ОСОБА_1 , у зв`язку з ДТП було пошкоджено автомобіль позивача.

Відповідно до постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.12.2023 року водій ОСОБА_2 12 листопада 2022 року о 09 год. 28 хв., на вул. Дніпровській, 334/1 в м. Павлограді, керуючи автомобілем «MAN», д/н НОМЕР_1 під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним, не вибрав безпечний інтервал відповідно до дорожньої обстановки та скоїв наїзд на автомобіль «БМВ», н/з НОМЕР_2 , який стояв з лівого боку по ходу руху та завдав йому механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п.п. 10.9, 13.1 ПДР. Водія визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави. Постанова суду набрала законної сили (а.с.26-27, 23-25).

Водій ОСОБА_2 перебував в трудових правовідносинах з ТОВ «Еко-Кумунтранс» (а.с.26-27), якій є власником автомобіля «MAN», д/н НОМЕР_1 (а.с.72), вказані обставини не оспорювалися в судовому засіданні сторонами по справі.

ТОВ «Еко-Комунтранс» не відшкодувало шкоду завдану позивачу.

17.11.2022 року ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було відмовлено Позивачу у виплаті страхового відшкодування, у зв`язку із відсутністю рішення суду, щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні ДТП.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-24/8900-АВ від 10.04.2024 року сума матеріального збитку завдана власнику колісного транспортного засобу марки «БМВ» 5300, 2002 року випуску, н/з НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 12 листопада 2022 року, станом на момент проведення судової експертизи складає 19212.93 грн.(а.с.152-155)

Згідно страхового полісу розмір франшизи складає 2600.00 грн.(а.с.65). Франшиза - це частина коштів, яку не відшкодовує страхова компанія. Це дозволяє страховику не платити по дрібним збиткам, а також не нести додаткових витрат, пов`язані з ними.

Відповідно до ст.12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

36.6. Закону Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Вартість проведеної судової експертизи складає 10904.88 грн.(а.с.155,160).

Сума судового збору складає 1073.60 (а.с.1).

Відповідно до вимог п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до рішення Конституційного суду України № 15-рп/2002 від 09 липня 2002 року, кожна особа має вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий, а тому така можливість не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб`єктом правовідносин інших засобів правового захисту. За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 № 1961 -IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Відповідно до ст. 5 цього Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону).

За змістом Закону № 1961-IV (ст. 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Положеннями частини першої статті 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Так, згідно зі постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», в п. 4 зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Пунктом 16 Постанови передбачено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується із відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас, така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Суд вважає, що внаслідок ДТП в результаті якої було пошкоджено автомобіль позивача, йому було завдано матеріальні збитки, які, згідно висновку експертизи складають 19212.93 гривень. Зазначена сума матеріальних збитків підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Також суд дійшов висновку про те, що позивачу завдана і моральна шкода пошкодженням належного йому майна. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до роз`яснень, даних у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих, стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

Крім того, згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Внаслідок ДТП, винним в якій є відповідач, ОСОБА_1 спричинено моральну шкоду. Моральні страждання виражаються у тому, що останній постійно знаходиться в дратівливому стані, душевні хвилювання його не покидають, останній відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, відсутність нормального сну та постійну напругу, що негативно позначилось і позначається на душевному та фізичному стані внаслідок пошкодження транспортного засобу.

Внаслідок грубого порушення правил дорожнього руху, ОСОБА_1 втратив можливість тривалий час користуватись автомобілем більше чотирьох місяців він не може її відремонтувати.

Також через ушкодження його автомобіля, внаслідок пригоди, він втратив товарний вигляд. ОСОБА_1 втратив душевний спокій, багато часу витрачав на оформлення відповідних документів. Втративши можливість вільно користуватися своїм транспортним засобом, він змушений був витрачати час та кошти для пересування на громадському транспорті та таксі, на поїздки на СТО, до страхової компанії, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім`ю та роботу.

Суд, виходячи з принципів розумності та справедливості оцінює розмір моральної шкоди в сумі 5000.00 гривень. Вказана сума моральної шкоди підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Комунтранс».

Згідно з приписами ст.12, 36.6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сума франшизи в розмірі 2600.00 гривень підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Комунтранс».

Витрати понесені позивачем по сплаті за проведення судової експертизи в сумі 10904.88 гривень, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, підлягаю стягненню з відповідачів в рівних частинах по 5452.44 гривень.

Витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в сумі 1073.60 гривень, підлягаю стягненню з відповідачів в рівних частинах по 536.80 гривень.

Керуючись ст.10, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Комунтранс», Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування моральної та майнової шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Комунтранс» () на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000.00 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Комунтранс» () на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ) в рахунок відшкодування суми франшизи 2600.00 гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» () на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ) в рахунок відшкодування матеріального збитку 19212.93 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Комунтранс» () на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ) в рахунок відшкодування витрат на судовий збір 536.80 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Комунтранс» () на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ) в рахунок відшкодування витрат на проведення судової експертизи 5452.44 гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» () на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ) в рахунок відшкодування витрат на судовий збір 536.80 гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» () на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ) в рахунок відшкодування витрат на проведення судової експертизи 5452.44 гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 10 вересня 2024 року.

Суддя: В. О. Головін