ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Барильської А.П.,

суддів: Демченко Е.Л., Пищиди М.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ліфлянчика Станіслава Ігоровича на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 квітня 2024 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (далі - ТОВ «Авто Просто») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що 16 жовтня 2013 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1 було укладено договір № 707325 та підписано додаток № 1 до нього, який є його невід`ємною частиною. Предметом угоди є надання послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля ЗАЗ VIDA. Угода укладена в рамках створеної позивачем в Україні системи надання послуг з придбання автомобілів АвтоТак. В забезпечення виконання ОСОБА_1 умов вищевказаного договору між ними та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за яким останні зобов`язалися відповідати перед кредитором у разі невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором. 26 березня 2014 року, на виконання умов договору, ОСОБА_1 отримав у власність автомобіль ЗАЗ VIDA, 2013 року випуску (кузов НОМЕР_1 ) та здійснив реєстрацію вказаного автомобіля на своє ім`я за реєстраційним номером НОМЕР_2 . В свою чергу ОСОБА_1 зобов`язався оплатити відсоткову вартість автомобіля (100% поточної ціни автомобіля) та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 84 щомісячних внесків, останній з яких мав бути здійснений до 31 жовтня 2020 року. Після отримання автомобіля ОСОБА_1 скористався наданим йому п. 3.4 ст. 3 Розділу ІІ договору правом і звернувся до позивача із заявою від 10 лютого 2015 року про розподіл сплачених авансових внесків на всі наступні періодичні платежі разом із щомісячною винагородою з метою пропорційного зменшення розміру періодичних платежів разом із щомісячною винагородою, які залишилися до завершення графіку внесків. Внаслідок розподілення 14 авансових внесків на 69 періодичних платежів разом з щомісячною винагородою, що залишилися згідно з графіком внесків, всі наступні періодичні платежі разом із щомісячною винагородою були зменшені на 20,2998 % (14 авансових платежів/69 несплачених періодичних платежів разом з щомісячною винагородою*100) та склали 79,7102 % від розміру періодичного платежу разом із щомісячною винагородою, визначеною у додатку № 1 до договору (100%-20,2898 %). Відповідно розмір щомісячної винагороди, після здійснення процедури розподілення авансових внесків зменшився та складає 0,33079 % (0,415 % *(79,7102%/100%)) від поточної ціни автомобіля з ПДВ, а розмір періодичного платежу склав 1,15686 % від поточної ціни автомобіля. Таким чином, розмір періодичного платежу зменшився та становить 0,9737 % замість 1,1905 %. При підписанні договору сторони передбачили випадок, коли через якісь причини постачальник автомобілів припинить виробляти, здійснить заміну або припинить імпортувати автомобіль, модель та марка якого зазначені у додатку № 1 до даного договору. Так, листом від 31 жовтня 2017 року № 297 постачальник автомобіля ЗАЗ VIDA повідомив ТОВ «Авто Просто» про припинення виробництва та постачання вказаного автомобіля, тому, керуючись п. 9.2 ст. 9 Розділу ІІ договору, у листопаді 2017 року позивач здійснив заміну автомобіля ЗАЗ VIDA на автомобіль RAVON Gentra. При цьому остання відома ціна автомобіля ЗАЗ VIDA становила 228 950 гривень, а ціна автомобіля RAVON Gentra 266800 гривень. Коефіцієнт для визначення поточної ціни автомобіля становить 0,8581334 (228950/266800). Листом № 37 від 27 вересня 2018 року постачальник автомобілів RAVON (ТОВ «Укр-УзАвто») повідомив ТОВ «Авто Просто» про відсутність в його мережі автомобілів марки RAVON, тому у жовтні позивач здійснив заміну автомобіля RAVON Gentra на автомобіль JAC S2. Остання відома ціна автомобіля RAVON Gentra станом на жовтень 2018 року, становила 298 935 гривень, а автомобіля JAC S2 329 900 грн. Тому коефіцієнт для визначення поточної вартості автомобіля становить 0,9061382 (298935/329900). Поточна ціна автомобіля згідно з договором №707325 з урахуванням коефіцієнта зниження вартості становить 265 934,90 грн., ОСОБА_1 на виконання вимог договору було сплачено 84 внески в оплату щомісячної винагороди товариства та 83,5997 % в оплату періодичних платежів. Відповідно розмір невиконаних зобов`язань за договором становить 16,4003 % періодичних платежів (100%-83,5997%). З урахуванням поточної ціни автомобіля заборгованість ОСОБА_1 за договором в грошовому еквіваленті становить 43 614,12 грн періодичних платежів (265934,90*16,4003). Оскільки ОСОБА_1 відповідно до умов договору зобов`язався до 31 жовтня 2020 року здійснити всі оплати за договором, однак належним чином вказані зобов`язання не виконав, просило суд ухвалити рішення яким стягнути солідарно з відповідачів вищевказану суму заборгованості за договором № 707325, разом із інфляційними витратами у сумі 42 396,30 грн. та 3 % річних у сумі 7 944,03грн., а всього 93 954, 45 грн. та судові витрати.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 квітня 2024 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «Авто Просто» заборгованість за договором № 707325 від 16 жовтня 2013 року у розмірі 43 614,12 грн., інфляційні витрати у розмірі 42 396,30 грн. та 3% річних у сумі 7944,03 грн., а всього стягнуто 93 954,45 грн. Вирішено питання відносно судових витрат.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Ліфлянчик С.І. посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не досліджено належним чином наявні у справі докази. Позивачем надано неналежний розрахунок заборгованості. Інфляційні витрати та 3% річних розраховані неправильно та стягнуті незаконно. Розмір штрафник санкцій перевищує розмір заборгованості, а тому підлягає до зменшення.

Відзив на апеляційну скаргу надано не було.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України, у редакції чинній на час подання апеляційної скарги).

Зважаючи на те, що ціна позову становить 93 954, 45 грн. та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та апеляційну скаргу подано до набрання чинності Законом України від 19 червня 2024 року №3831-IX "Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах" Прикінцевими положеннями якого установлено, що позовні заяви і апеляційні скарги, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 16 жовтня 2013 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1 (учасник) було укладено Договір №707325 та підписано Додаток № 1 до неї, які є невід`ємними частинами Угоди, предметом якої є надання учаснику послуги по придбанню автомобіля через систему придбання у групах АвтоТак. На момент укладання угоди вартість автомобіля марки ЗАЗ VIDA складала 87800 гривень.

ОСОБА_1 зобов`язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 84 щомісячних періодичних платежів та щомісячної винагороди.

При цьому, додатком № 1, з-поміж іншого, встановлено, що винагорода за послуги, пов`язані з включенням договору до системи АвтоТак та формування групи 3 % + ПДВ (у гривні 3 160, 80 грн); періодичний платіж становить 1,1905 %; щомісячна винагорода становить 0,415 % + ПДВ; винагорода за послуги, пов`язані з передачею автомобіля учаснику становить 3% + ПДВ.

Разом з цим, вимогами ст. 9 Розділу ІІ вищевказаного договору визначено, порядок зміни, припинення випуску або припинення продажу марки та/або моделі автомобіля, зазначених в договорі.

Так, зокрема, п. 9.1 ст. 9 Розділу ІІ договору визначено, що якщо протягом строку дії договору, постачальник здійснить заміну або припинить імпортувати або виробляти, або продавати марку та/або модель автомобіля зазначеного в додатку № 1 до договору, Авто Просто зобов`язується здійснити заміну на іншу марку та/або модель автомобіля. Поточна ціна нової марки та/або моделі буде застосовуватися для розрахунку складових періодичних платежів та винагороди товариства для всіх учасників групи і така нова марка та/або модель буде передаватися учасникам, які не отримали попередню модель/марку. Якщо поточна ціна нової марки та/або моделі автомобіля є щонайбільше на 10 % вищою за останню відому поточну ціну автомобіля, нова поточна ціна буде дійсною для розрахунку періодичних платежів та винагороди товариства, які мають сплачувати всі учасники групи.

Приписами п. 9.2 вказаної статті визначено, що якщо поточна ціна нової марки та/або моделі автомобіля більш ніж на 10 % перевищує останню відому поточну ціну автомобіля, зазначеного в додатку № 1 до договору, застосовується наступний механізм: учасники, які ще не одержали автомобіль, сплачуватимуть кожен наступний періодичний платіж разом із щомісячною винагородою у розмірі у відсотках, який збільшиться на різницю в ціні зазначених марок та/або моделей автомобіля, поділену на загальну кількість несплачених періодичних платежів разом із щомісячною винагородою відповідно до графіка внесків учасника (п. 9.2.1); поточна ціна для розрахунку періодичних платежів разом із щомісячною винагородою буде пропорційно змінюватися відповідно до зміни поточної ціни нової марки та/або моделі автомобіля (п. 9.2.1.1); розмір у відсотках кожного наступного періодичного платежу разом із щомісячною винагородою учасника, який вже отримав автомобіль, не змінюватиметься (9.2.2); поточна ціна для розрахунку періодичних платежів разом із щомісячною винагородою буде пропорційно змінюватися відповідно до зміни поточної ціни нової марки та/або моделі автомобіля (п. 9.2.2.1).

14 березня 2014 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , в забезпечення виконання ОСОБА_1 вимог договору про адміністрування № 707325 від 16 жовтня 2013 року, було укладено договір поруки, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Поветкіною Н.М. за реєстровим № 268.

Так, пунктом 2.4 вказаного договору, з-поміж іншого, визначено, що на момент підписання договору поруки розмір забезпечених вимог складає 120680,71 грн. Разом з цим зазначено, що вказана заборгованість може бути змінена в порядку, передбаченому в ст. 2 та ст. 9 розділу ІІ договору № 707325 від 16 березня 2013 року.

У пункті 4.4 цього договору сторони погодили, що строк дії даного договору поруки становить 9 років з дня його підписання.

27 березня 2014 року між ОСОБА_1 (заставодавець) та ТОВ «Авто Просто» (заставодержатель) укладено договір застави для забезпечення вимог заставодержателя до заставодавця щодо виконання останнім свої зобов`язань, передбачених договором № 707325 від 16 жовтня 2013 року, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Поветкіною Н.М. за реєстровим № 295.

26 березня 2014 року ОСОБА_1 зареєстрував за собою право власності на транспортний засіб ЗАЗ VIDA, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (седан-В легковий, номер шасі НОМЕР_1 , синього кольору).

10 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до позивача із заявою про розподіл авансових платежів, що сплачені ним раніше, в рахунок майбутніх оплат відповідного до графіку платежів, починаючи з 01 лютого 2015 року.

31 жовтня 2017 року генеральним директором ТОВ «СІ ЕЙ АВТОМОТІВ» Чубар С.О. листом № 297 від 31 жовтня 2017 року повідомлено голову правління ТОВ «Авто Просто» ОСОБА_4 , з-поміж іншого про те, що виробництво автомобілів ЗАЗ VIDA до кінця року не заплановане.

З реєстру № 31102017/1 роздрібних цін на автомобілі ТОВ «Автоцентр на Столичному» для ТОВ «Авто Просто» вбачається, що остання відома дрібна ціна ЗАЗ VIDA (С.О.С. код SF69Y0-20) становить 228 950 гривень.

З реєстру № 30/11-2017 роздрібних цін на автомобілі ТОВ «Укр-УзАвто» для ТОВ «Авто Просто» (а. с. 21) вбачається, що від 30 листопада 2017 року ціна на автомобіль Ravon Gentra Comfort MT становить 266 800 гривень.

27 вересня 2018 року генеральним директором ТОВ «Укр-УзАвто» Абдуваєєвим Ф.Г. листом № 37 від 27 вересня 2018 року повідомлено голову правління ТОВ «Авто Просто» ОСОБА_4 , з-поміж іншого про те, що в дилерській мережі ТОВ «Укр-УзАвто», станом на 27 вересня 2018 року, відсутні автомобілі марки Ravon, оскільки питання поновлення поставок автомобілів марки Ravon в Україну лишається відкритим.

З реєстру № 5 роздрібних цін на автомобілі ТОВ «Укр-УзАвто» для ТОВ «Авто Просто» вбачається, що остання відома дрібна ціна Ravon Gentra Comfort MT (2018 року випуску) становить 298 935 гривень (з ПДВ).

З реєстру № 31/10-2018 роздрібних цін на автомобілі ТОВ «Техно Кар» для ТОВ «Авто Просто» вбачається, що від 31 жовтня 2018 року ціна на автомобіль JAC S2 (2018 року випуску) становить 329 900 гривень (з ПДВ).

З реєстру № 31/10-2020 роздрібних цін на автомобілі ТОВ «Техно Кар» для ТОВ «Авто Просто» вбачається, що від 30 жовтня 2020 року ціна на автомобіль JAC S2 (2020 року випуску) становить 342 000 гривень (з ПДВ).

Відповідачем ОСОБА_1 на виконання вимог договору про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі № 707325 від 16 жовтня 2013 року на користь позивача сплачено 185 529,77 гривень.

Судом також встановлено та підтверджено матеріалами справи, а відповідачем не спростовано того, що він неодноразово порушував умови Договору щодо регулярності та повноти сплати періодичних платежів.

Станом на момент звернення позивача з вказаною заявою ОСОБА_1 було сплачено: 15 - періодичні платежі разом з щомісячною винагородою, 14 авансових внесків; 69 періодичних платежів разом із щомісячною винагородою, які залишилися сплатити до завершення графіку внесків (84 (за графіком) 15 (сплачених періодичних платежів разом з щомісячною винагородою) = 69).

Внаслідок розподілення 14 авансових внесків на 69 періодичних платежів разом з щомісячною винагородою, що залишалися згідно з графіком внесків, всі наступні періодичні платежі разом із щомісячною винагородою були зменшені на 20,2898 % (14 авансових внесків / 69 несплачених періодичних платежів разом з щомісячною винагородою х 100 %), і відповідно, склали 79,7102 % від розміру періодичного платежу разом з щомісячною винагородою, визначеного у додатку № 1 до договору (100 % - 20,2898 %).

Відповідно розмір внеску зі сплати щомісячної винагороди, після здійснення процедури розподілення авансових внесків, складає: 0,33079 % * (0,415 * (79,7102 % / 100 %)) від поточної ціни автомобіля + ПДВ.

Відповідно до вимог п. 3.2. ст. 3 Розділу II Договору розмір наступних періодичних платежів було пропорційно зменшено і розмір періодичного платежу склав 1,15686 % від поточної ціни автомобіля, із розрахунку: підлягає сплаті чистих внесків, % - 100 % в складі 84-х періодичних платежів; сплачено періодичних платежів на 10 лютого 2015 року % - 32,8137 % в складі 15-ти періодичних платежів та 14 авансових внески; залишок періодичних платежів на 10 лютого 2015 року % - 67,1863 % (100 % - 32,8137 %); сплачено періодичних платежів на 10 лютого 2015 року - 15 періодичних платежі; залишок періодичних платежів на 10 лютого 2015 року - 69 періодичних платежів, таким чином 67,1863 % підлягає розподілу (оплаті) на (за) 69 періодичних платежі; а розмір розподіленого періодичного платежу у відсотках становить 0,9737 %, виходячи із розрахунку 67,1863 % / 69.

Відповідно розмір періодичного платежу зменшився та становить 0,9737 % замість 1,1905%.

На виконання вимог договору ОСОБА_1 було сплачено 84 - внески в оплату щомісячної винагороди позивача та 83,5997 % - в оплату періодичних платежів, а отже розмір невиконаних зобов`язань за договором становить 16,4003 % періодичних платежів (100 % - 83,5997 %), що становить 43 614,12 грн. (265 934,90 грн. х 16,4003 %).

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем ОСОБА_1 систематично порушувалися зобов`язання щодо повноти оплати періодичних платежів, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість у розмірі 16,4003 % від поточної ціни автомобіля, що становить 43614 грн., що підтверджено належними, достатніми та допустимими доказами, а отже до стягнення підлягає вказана заборгованість та нараховані на неї інфляційні витрати та 3% річних

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частин 1,2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Статтею 11 Закону України «Про ціни та ціноутворення», вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За приписами ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Умовами укладеної між сторонами угоди (договір 707325 від 16 жовтня 2013 року) передбачений обов`язок ОСОБА_1 оплатити стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 84 щомісячних періодичних платежів та щомісячної винагороди.

Статтею 2 Розділу І Договору передбачено зобов`язання ТОВ «Авто Просто» щодо організації та створення умов для придбання автомобілів учасниками програми «АвтоТак» здійснення адміністративних процедур, необхідних для сплати та передачі автомобіля учаснику.

26 березня 2014 року ОСОБА_1 зареєстрував за собою право власності на транспортний засіб ЗАЗ VIDA, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (седан-В легковий, номер шасі НОМЕР_1 , синього кольору).

31 жовтня 2017 року генеральним директором ТОВ «СІ ЕЙ АВТОМОТІВ» Чубар С.О. листом № 297 від 31 жовтня 2017 року повідомлено голову правління ТОВ «Авто Просто» ОСОБА_4 , з-поміж іншого про те, що виробництво автомобілів ЗАЗ VIDA до кінця року не заплановане.

Згідно з вимогами п. 2.1 та п. 2.3 Розділу ІІ Договору, поточна ціна автомобіля є критерієм-основою для розрахунку розміру періодичних платежів, винагороди товариства та інших платежів, передбачених договором, протягом всього строку існування групи, та повідомляється Авто Просто Постачальником. Учасник зобов`язаний повністю сплатити періодичні платежі та щомісячну винагороду згідно з Графіком внесків. Учасник зобов`язаний сплачувати періодичний платіж разом із щомісячною винагородою протягом перших 15 (п`ятнадцяти) календарних днів місяця. Авто Просто щомісяця надсилає рахунки на сплату періодичного платежу разом із щомісячною винагородою за адресою, вказаною Учасником в Договорі. Неотримання рахунка на сплату за вказаною адресою не звільняє Учасника від обов`язку вчасно сплачувати періодичний платіж разом із щомісячною винагородою на банківський рахунок Авто Просто.

Відповідно до умов договору, періодичний платіж грошові кошти, що періодично (щомісяця) вносяться учасником групи на окремий рахунок Товариства в банку для оплати поточної ціни автомобіля та використовується для формування фону групи відповідно до умов договору адміністрування та внутрішніх правил. Розмір періодичних платежів визначається Товариством щомісяця шляхом ділення поточної ціни автомобіля на загальну кількість періодичних платежів.

Поточна Ціна автомобіля це ціна автомобіля, яка встановлюється Постачальником кожного місяця в останній робочий день місяця та є основою для розрахунку грошового розміру періодичних платежів та винагороди товариства, передбачених договором. Поточна ціна автомобіля може змінюватися протягом строку дії договору про адміністрування, що,відповідно, зумовлює зміну грошового розміру періодичних платежів та винагороди товариства.

Так, ст. 4 Розділу І договору передбачено, що учасник зобов`язується виконувати зобов`язання, передбачені договором, в порядку та строки, визначені договором: сплатити винагороду за послуги, пов`язані з включенням договору до системи АвтоТак та формування групи протягом 10 (десяти)днів після повідомлення товариством Учаснику номера групи, до якої він належить, та дати створення групи; сплатити винагороду за послуги, пов`язанні з передачею автомобіля учаснику, після надання права на отримання автомобіля; щомісячно, не пізніше 15 числа кожного місяця сплачувати періодичні платежі разом із щомісячною винагородою; надати визначені договором про адміністрування засоби забезпечення зобов`язань за договором, зокрема договір поруки та договір застави; укласти договір страхування КАСКО отриманого автомобіля, який передбачатиме виплату страхового відшкодування на користь Авто Просто у межах суми, розмір якої не перевищуватиме розміру загальної заборгованості учасника за договором про адміністрування; укласти договір обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника автомобіля, отриманого за системою АвтоТак; отримати автомобіль згідно з умовами договору; підписати акт із ТОВ «Авто Просто», що свідчить про виконання зобов`язань за договором; за вимогою Авто Просто надавати копії квитанцій про здійснення сплати за договором; виконувати інші зобов`язання, передбачені договором.

Система придбання у групах або система або система АвтоТак, що передбачена укладеним Договором, це система, яка полягає у наданні фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів, створенні групи покупців (Учасників групи), метою яких є придбання автомобілів за рахунок об`єднаних грошових коштів учасників групи у порядку та на умовах, передбачених договором про адміністрування.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 ознайомлювався із умовами укладеної угоди перед її підписанням. Згідно ст. 10 Угоди підписання Угоди та Додатків до неї є свідченням факту ознайомлення, розуміння Сторонами та згоди Сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Угоди та Додатків до неї. Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника «Авто Просто», уважно прочитав та зрозумів Угоду та Додатки до неї, що засвідчує своїм підпис, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не містіть посилання на спростування вказаних фактів.

Таким чином, підписуючи вказану угоду, ОСОБА_1 погодився щомісячно сплачувати повні внески, складові яких розраховуються із поточної ціни автомобіля, яка визначається на останній робочий день кожного місяця і може бути змінена, зокрема, у разі припинення продажу відповідної моделі і прийняття за основу розрахунку іншої моделі.

Вказана система оплати повністю узгоджується із правовою природою угоди про надання послуг з придбання товарів у групах, якою передбачається для учасника можливість отримати у власність обраний ним автомобіль до виплати його повної вартості за рахунок коштів, сплачених іншими учасниками групи, які не отримали автомобілі, проте мають потенційне право на це придбання автомобіля за такою угодою відбувається за його дійсною вартістю на момент купівлі, яка в силу ринкових тенденцій може відрізнитися від вартості автомобіля, виданого іншим учасникам раніше. За таких обставин сторонами не визначається остаточний обсяг грошового зобов`язання, так як сума щомісячних внесків та інших платежів залежить від ціни автомобіля, встановленої постачальником в останній день кожного місяця.

Зазначений висновок суду повністю кореспондується із правовими висновками, що викладені у Постанова Верховного суду від 30 травня 2018 року провадження № 61-3569св18).

Колегія суддів звертає увагу на те, що зміни поточної вартості автомобіля передбачені умовами угоди і обумовлені зміною вартості автомобіля протягом дії угоди.

Відповідно до правовідносин, які виникли між сторонами, ОСОБА_1 отримав у власність обраний ним автомобіль до виплати його повної вартості, отже, за кошти, сплачені іншими учасниками системи, які ще не отримали автомобілі, проте мають потенційне право на це. Оскільки такі автомобілі можна викупити лише за дійсною вартістю на момент викупу, яка в залежності від ринкових тенденцій може відрізнятися від вартості автомобіля, виданого позивачу раніше, визначення щомісячних внесків та інших платежів у відповідності до ціни автомобіля, встановленої постачальником в останній день кожного місяця, не призводить до дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду споживача та відповідає умовам ринку, обраному позивачем порядку придбання автомобіля та інтересам інших учасників системи, а тому не є несправедливими умовами у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 травня 2019 року у справі № 285/1777/17, провадження № 61-39721св18 та постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 357/13841/16-ц, провадження № 61-30638св18.

Враховуючи, що предметом договору є надання ОСОБА_1 фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників групи через систему АвтоТак, позивач не впливає на формування ціни товару, який надається реалізації його виробником (постачальником).

Укладена між сторонами угода у межах системи придбання товарів у групах не є утворенням та розвитком пірамідальних схем в розумінні пункту 7 частини третьої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ТОВ «Авто Просто» надає споживачам послуги на основі системи, кінцевим результатом якої на підставі договору з учасниками групи є отримання автомобілів усіма учасниками, а споживачі сплачують кошти саме за одержання послуги, яка споживається у процесі її виконання. Крім того, кожний учасник отримує автомобіль відповідно до платежів, здійснених ним самим, та продовжує сплачувати за автомобіль до повної виплати.

Вказаний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 380/63/16-ц (провадження № 14-230цс18).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог договору відповідачем ОСОБА_1 було сплачено 84 - внески в оплату щомісячної винагороди позивача та 83,5997 % - в оплату періодичних платежів, а отже розмір невиконаних зобов`язань за договором становить 16,4003 % періодичних платежів (100 % - 83,5997 %), що становить 43614,12 грн. (265 934,90 грн. х 16,4003 %) та вказана сума правомірно стягнута судом першої інстанції.

Щодо позовної вимоги про стягнення з індексу інфляції та трьох відсотків річних.

Положення ст. 625 ЦК України передбачають відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18).

За змістом статтей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Відтак, апеляційний суд погоджується з висновком суду про наявність правових підстав щодо застосування до спірних правовідносин приписів частини 2 статті 625 ЦК України.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року внесені зміни та доповнення в «Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, яким доповнено пунктом 18, зі змісту якого вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 того Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавия (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та: інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Втім предметом договору, укладеного сторонами, є надання фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників групи через систему «Авто Так».

Адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, відповідно до пункту 11-1 частини першої статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (який є спеціальним законом у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг) є фінансовою послугою, а не договором лізингу.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 13 березня 2019 року у справі № 126/1105/16-ц та від 22 квітня 2020 року у справі №570/43958/18.

Позивач не є ні банківською установою, ні позикодавцем, а тому відсутні підстави для звільнення відповідачів від сплати прострочення виконання грошового зобов`язання.

З огляду на викладене зважаючи на розрахунок позивача, який не спростовано відповідачем ОСОБА_1 , колегія суддів вважає доведеними вимоги позивача про стягнення суми інфляційних втрат у розмірі 42 396,30 грн. та трьох відсотків річних 7 944,96 грн., та відхиляє доводи апеляційної скарги в частині того, що інфляційні витрати та 3% річних розраховані неправильно та стягнуті незаконно.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення допущеної ОСОБА_1 заборгованості

Так, згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення..

Втім доводи апеляційної скарги в частині того, що розмір штрафних санкцій значно перевищує розмір заборгованості, а тому підлягає до зменшення, відхиляються оскільки інфляційні втрати на суму боргу та 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК не є штрафними санкціями (неустойкою).

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Відповідачі у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які є поручителями з апеляційною скаргою не зверталися, тому рішення суду в частині дії договору поруки та солідарного стягнення не переглядається.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду має бути залишено без змін.

В зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ліфлянчика Станіслава Ігоровича залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Е.Л. Демченко

М.М. Пищида