Провадження №2/523/5628/24
У Х В А Л А

"04" вересня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Малиновський О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі Філії «Інфоксводоканал», Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі про зняття арешту,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Ставніченка М.В. звернувся до суду з позовною заявою в якій просить: зняти арешт з нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , накладеного в межах виконавчого провадження №46671107 з примусового виконання судового наказу, виданого Суворовським районним судом м. Одеси у справі №523/16284/13-ц від 10.02.2014р.

Суддя вивчивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

За змістом частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Звертаючись до суду з позовом про зняття арешту ОСОБА_1 зазначає, що зазначений вище арешт на нерухоме майно, яке йому належить на праві власності, був накладений державними виконавцями під час виконання виконавчого провадження №46671107 з примусового виконання судового наказу, виданого Суворовським районним судом м. Одеси у справі №523/16284/13-ц від 10.02.2014р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» заборгованості у розмірі 1748,04грн. Після сплати заборгованості у повному обсязі державний виконавець не скасував арешт, а звернення позивача про таке скасування залишено без задоволення. Отже, обґрунтування позовної заяви зводиться до неправомірності дій державного виконавця під час проведення примусових виконавчих дій, у тому числі і в частині накладання арешту.

Як було роз`яснено в пункті 5 Постанови Пленуму ВССУ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК (в редакції 2003р.). Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

У зв`язку із цим боржник не може пред`являти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення спірного питання.

У разі пред`явлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК (в редакції 2003р.).

Порядок оскарження дій державного виконавця передбачений Розділом VІІ ЦПК України, в редакції 2017р.

Згідно пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на викладене суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід відмовити у відкритті провадження у справі за його позовними вимогами про зняття арешту.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.2 ст.186 ЦПК України,

УХВАЛИВ

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі Філії «Інфоксводоканал», Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі про зняття арешту про зняття арешту.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду за захистом порушеного права в порядку, передбаченому Розділом VІІ ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складення повної ухвали суду.

Повну ухвалу суду складено та підписано 04 вересня 2024р.

Суддя