справа № 362/287/20 головуючий у суді І інстанції Марчук О.Л.
провадження № 22-ц/824/8136/2024 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Березовенко Р.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Щавлінського С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріі Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Нива 2014», товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Золотий Колос», про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

07 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області із заявою про заміну сторони у справі та повернення судового збору, у якій просив замінити позивача у справі та замінити в ухвалі від 24 січня 2024 року позивача на ОСОБА_1 .

Вимоги заяви обґрунтував тим, що в провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ТОВ «Агроскоп Інтернешнл», яке змінило найменування на ТОВ «Агріі Україна», до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Нива 2014», товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Золотий Колос», про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2022 року, залишеною без змін постановами Київського апеляційного суду від 27 грудня 2022 року та Верховного Суду від 04 вересня 2023 року, провадження у справі закрито.

За подання позовної заяви ТОВ «Агроскоп Інтернешнл», яке змінило найменування на ТОВ «Агріі Україна», сплатив судовий збір у розмірі 190 705,53 грн. та після закриття провадження у справі звернувся до суду із заявою про повернення судового збору.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2024 року заяву задоволено, повернуто ТОВ «Агріі Україна» судовий збір у розмірі 190 705,53 грн.

05 лютого 2024 року між ТОВ «Агріі Україна» як первісним кредитором та фізичною особою ОСОБА_1 як новим кредитором укладено договір про відступлення права вимоги.

За умовами Договору, окрім іншого, первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв на себе право повернення з Державного бюджету України (ГУК у Київ.обл / Васильків.міс / 22030101, , рахунок отримувача UA0010786) суму судового збору в розмірі 190 705,53 грн., сплачену 10 грудня 2019 року за квитанцією № 7209 за наступними реквізитами: отримувач Васильк.УК/м.Васильків/22030101; банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.); код банку отримувача 899998; рахунок отримувача 0176; призначення платежу: *;101;38948033; Судовий збір, за позовом ТОВ «Агроскоп Інтернешнл». Василький міськрайонний суд Київської обл. Право ТОВ «Агроскоп Інтернешнл», яке змінило найменування на ТОВ «Агріі Україна», на повернення судового збору у розмірі 190 705,53 грн. виникло на підставі ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2024 року по справі №362/287/20.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2024 року відмовлено в задоволенні заяви про заміну сторони позивача.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 13 лютого 2024 року подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неправильне встановлення обставин справи, які мають значення, просив скасувати ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву.

Підтримавши доводи заяви про заміну сторони у справі та повернення судового збору, апелянт вказав, що суд необґрунтовано відмовив у задоволенні заяви.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправомірно не застосував до правовідносин положення ст. 512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва. А також, ст. 423 ЦПК України, яка передбачає перегляд ухвали суду, яким закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Відмова суду у заміні сторони на правонаступника обмежує доступ заявника до правосуддя у вигляді неможливості оскаржити ухвалу про закриття провадження по справі за нововиявленими або виключними обставинами, а також бути стороною по справі в разі оскарження третьою стороною ухвали, якщо ухвала зачіпає їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, а також реалізувати інші права, які виникають у нового позивача після укладання договору про відступлення права вимоги.

Окрім обмеження доступу до правосуддя, відмовивши у задоволенні заяви, суд допустив помилку в оцінці обставин щодо питання повернення судового збору, адже повернення судового збору тісно пов`язано із заміною сторони провадження. Тому, помилкові висновки щодо заміни сторони в проваджені, призвели до помилкових висновків в частині заяви про повернення судового збору.

Свою позицію апелянт додатково аргументує судовою практикою судів різних інстанцій та юрисдикцій.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріі Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Нива 2014», товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Золотий Колос», про стягнення грошових коштів, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

07 травня 2024 року ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Звертає увагу суду, що укладення між ТОВ «Агріі Україна» та ОСОБА_1 договору про відступлення права вимоги, а також надходження до суду заяви ОСОБА_1 про заміну позивача мали місце після вирішення судом та задоволення заяви позивача ТОВ «Агріі Україна» про повернення судового збору, а тому передбачений Законом України «Про судовий збір» обов`язок повернути позивачу судовий збір у зв`язку із закриттям провадження у справі №362/287/20 станом на день укладення договору відступлення права вимоги, державною було виконано, а тому вимога про повернення судового збору в сумі 190 705,53 грн. не належить і не може належати до тих вимог, право на які ТОВ «Агріі Україна» передало ОСОБА_1 згідно договору №4 від 05 лютого 2024 року.

Також, наразі не існує жодної нововиявленої обставини у справі №362/287/20 та і сам апелянт про наявність таких не вказав в апеляційній скарзі, а виключних обставин для перегляду справи існувати не може.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 червня 2024 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, час і дату розгляду справи в апеляційній інстанції, заяв та клопотань не надходило, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що заявник не здійснював сплату судового збору та судовий збір повертається у спеціально визначеному порядку, а не за примусовим стягненням у виконавчому провадженні, у зв`язку з чим відсутні процесуальні підстави для заміни сторони позивача в ухвалі від 24 січня 2024 року, шляхом повернення ОСОБА_1 суми судового збору.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала означеним вище вимогам відповідає, виходячи з наступного.

Встановлено, що в провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ТОВ «Агроскоп Інтернешнл», яке змінило найменування на ТОВ «Агріі Україна», до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Нива 2014», товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Золотий Колос», про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2022 року, залишеною без змін постановами Київського апеляційного суду від 27 грудня 2022 року та Верховного Суду від 04 вересня 2023 року, провадження у справі закрито.

За подання позовної заяви ТОВ «Агроскоп Інтернешнл», яке змінило найменування на ТОВ «Агріі Україна», було сплачено судовий збір у розмірі 190 705,53 грн., а після закриття провадження позивач у справі звернувся до суду із заявою про повернення судового збору.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2024 року заяву задоволено, повернуто ТОВ «Агріі Україна» судовий збір у розмірі 190 705,53 грн.

05 лютого 2024 року між ТОВ «Агріі Україна» як первісним кредитором та фізичною особою ОСОБА_1 як новим кредитором укладено договір про відступлення права вимоги.

За умовами Договору, окрім іншого, первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв на себе право повернення з Державного бюджету України (ГУК у Київ.обл / Васильків.міс / 22030101, , рахунок отримувача UA0010786) суму судового збору в розмірі 190 705,53 грн, сплачену 10 грудня 2019 року за квитанцією № 7209 за наступними реквізитами: отримувач Васильк.УК/м.Васильків/22030101; банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.); код банку отримувача 899998; рахунок отримувача 0176; призначення платежу: *;101;38948033; Судовий збір, за позовом ТОВ «Агроскоп Інтернешнл». Василький міськрайонний суд Київської обл. Право ТОВ «Агроскоп Інтернешнл», яке змінило найменування на ТОВ «Агріі Україна», на повернення судового збору у розмірі 190 705,53 грн. виникло на підставі ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2024 року по справі №362/287/20.

На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу (статтею 442 ЦПК України ) з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України (статтею 55 ЦПК України) . У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу (статті 55 ЦПК України).

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України (статті 55 ЦПК України).

У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.

Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України (аналогічні положення містить частина п`ята статті 442 ЦПК України).

Аналогічні висновки щодо застосування норм права містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Згідно з частиною першою статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Постановляючи оскаржувану ухвалу місцевий суд правомірно зазначив про відсутність підстав для застосування статті 55 ЦПК України, оскільки на час розгляду заяви про заміну сторони провадження у справі закрито, що унеможливлює застосування процесуального правонаступництва та замінити позивача по справі, судовий розгляд якої вже закінчено.

Пункт 1 статті 1 Закону України «Про судовий збір» визначає судовий збір як збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787, повернення судового збору відбувається за заявою платника судового збору та за його реквізитами.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Проте, ОСОБА_1 не є платником судового збору в розмірі 190 705 гривень 53 копійки, сплаченого 10 грудня 2019 року за квитанцією № 7209 за наступними реквізитами: отримувач Васильк.УК/м.Васильків/22030101; банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.); код банку отримувача 899998; рахунок отримувача 0176; призначення платежу: *;101;38948033; Судовий збір, за позовом ТОВ «Агроскоп Інтернешнл». Васильківський міськрайонний суд Київської обл.

Колегія суддів зауважує, що згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Тобто, ухвала Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2024 року від 24 січня 2024 року про повернення суми судового збору не є виконавчим документом в розумінні положень Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не підлягає примусовому виконанню, а повернення судового збору здійснюється на підставі Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787.

Аналіз наведених вище норм права свідчить про те, що заявник у даному випадку не може бути правонаступником платника судового збору.

Колегія суддів констатує, що судова практика, на яку посилається апелянт не є релевантною до виниклих між сторонам правовідносин, оскільки заміна позивача у наведених справах здійснювалася судом або до вирішення питання про закриття провадження у справах, або до вирішення питання про повернення судового збору.

У даному ж випадку, право на повернення судового збору, на яке посилається заявник передано йому після постановлення ухвал Васильківського міськрайонного суду Київської області у справі №362/287/20 від 26 липня 2022 року про закриття провадження у справі та від 24 січня 2024 року про повернення судового збору позивачу.

Інші доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, порушення судом норм процесуального та матеріального права при її постановленні, на переконання апеляційного суду, також не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи, а зводяться виключно до власного тлумачення законодавства апелянтом.

Ухвалюючи судове рішення, крім іншого, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а судове рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню, як така, що постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 11 вересня 2024 року.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова