Справа № 131/980/24
Провадження № 2-др/131/8/24
10.09.2024м. Іллінці
Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Коваля А.М.,
за участю секретаря судових засідань Чех Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ляха Ігоря Дмитровича про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у справі № 131/980/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів), -
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 22 серпня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів) було задоволено. Під час ухвалення судового рішення питання щодо судових витрат у частині витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось.

22 серпня 2024 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Ляхом І.Д. подано до суду заяву про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 32 000,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 та її представник у судове засідання не з`явилися, натомість адвокат Лях І.Д. подав до суду заяву, в якій заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу просив розглянути за їх відсутності, заяву підтримав повністю, просив її задовільнити.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлена, у судове засідання не з`явилася, заяв, клопотань від неї не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р., витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, ухвалене у справі рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 22.08.2024 № 131/980/24 дійсно не містить посилання на вирішення питання про судові витрати в частині витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

При поданні позову, позивач подав до суду: копію витягу з договору про надання правової допомоги, копію попереднього (орієнтовного) розрахунку вартості витрат на правову допомогу, копію детального опису робіт (наданих послуг) в зв`язку з поданням позову та просив, у випадку задоволення позову стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 32000 грн.

Одночасно з позовом позивач зробив заяву відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, про те, що докази остаточного розміру витрат, які позивач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, буде подано до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Впродовж розгляду справи клопотань щодо зменшення витрат на правову допомогу не надходило, неспівмірність витрат на правову допомогу іншими учасниками справи не наводилась.

Враховуючи відсутність додаткових витрат в зв`язку розглядом позовної заяви, раніше заявлений розмір витрат на правову допомогу залишається без змін в сумі 32000,00 грн. на яку 25.08.2024 оформлено акт приймання-передачі наданої правової допомоги за договором №20/24 від 04.05.2024 (а.с. 62) та рахунок-фактуру №10 від 25.08.2024 з терміном сплати 90 діб (а.с. 63).

В акті приймання-передачі правової допомоги від 25.08.2024 року зазначено, що відповідно до Договору № 20/24 від 04.05.2024, укладеним між Адвокатським бюро «ЛЯХ І» та ОСОБА_1 , були виконані наступні роботи (надані послуги): надання правової інформації, консультація клієнта і роз`яснення з правових питань судової практики, що стосуються вирішення подібних спірних правовідносин щодо стягнення (повернення) безпідставно набутих коштів 1,5 години = 6000 грн.; перевірка обґрунтованості правової позиції, складення позовної заяви про стягнення (повернення) безпідставно набутих коштів (перевірка змісту/обґрунтування) 6,5 годин = 26000 грн.; всього: 32000 грн. Зазначена допомога використовувалась у цивільній справі № 131/980/24 Іллінецького районного суду Вінницької області.

За положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно практики Європейського суду з прав людини (про що, зокрема, визначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п.88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. А у рішенні Європейського суду у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У частині обґрунтованості понесених відповідачем витрат, пов`язаних з правничою допомогою, у заявленому розмірі, суд також враховує положення ст. 137 ЦПК України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно постанови ОП КГС Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 у розумінні положень частини п`ятої статті 141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з проведенням експертизи.

Отже, вивчивши наявні у матеріалах справи докази понесення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, аналізуючи розмір заявлених витрат на оплату послуг адвоката на предмет співмірності із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, суд доходить висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 32000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 257, 270 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ляха Ігоря Дмитровича про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у справі № 131/980/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів) задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 32000 (тридцять дві тисячі) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: