ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/1877/23Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22-з/4817/68/24 Доповідач - Костів О.З.
Д О Д А Д К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 вересня 2024 року м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі:
головуючого - Костів О.З.
суддів - Хома М. В., Храпак Н. М.,
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення сторін заяву представника ОСОБА_1 - адвоката ПАЦУЛИ Василя Олександровича про ухвалення додаткової постанови у цивільній справі №606/1877/23 за апеляційною скаргою адвоката ПАЦУЛИ Василя Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 березня 2024 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу, -
У провадженні Тернопільського апеляційного суду перебувала вказана цивільна справа.
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 12 серпня 2024 року апеляційну скаргу адвоката Пацули В.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 , - задоволено.
Рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 березня 2024 року - скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» до ОСОБА_2 про стягнення коштів в порядку регресу, - відмовлено.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» () на користь ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений відповідачем за подання апеляційної скарги в сумі 2209 гривень згідно квитанції №0.0..1 від 05 червня 2024 року.

22 серпня 2024 року представник ОСОБА_2 - адвокат Пацула В.О. звернувся до Тернопільського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якому просить стягнути з позивача в користь відповідача 4500 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених за час розгляду справи в суді першої інстанції, а також додатково стягнути 1817 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Вказує, що при ухваленні судового рішення Тернопільський апеляційний суд не вирішував питання розподілу судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, понесених стороною відповідача у даній справі в суді першої інстанції.

Зазначає, що в суді І-ї інстанції при поданні відзиву на позов представником ОСОБА_2 адвокатом Пацулою В.О. було заявлено розмір понесених ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу.

09 жовтня 2023 року між ОСОБА_2 та адвокатом Пацулою В.О. було укладено Договір про надання правової допомоги, предметом якого було надання ОСОБА_2 правової допомоги у цивільній справі №606/1877/23. Відповідно до пункту 3.1 вказаного Договору погоджена сторонами сума гонорару за надання послуг, передбачених даним договором, складає 4500 гривень за ознайомлення зі справою, подання відзиву у справі та участі в судових засіданнях у суді І-ї інстанції до прийняття судом кінцевого рішення у справі. На підтвердження оплати клієнту було надано квитанцію до прибуткового касового ордера, копію якої було долучено до матеріалів цивільної справи.

Крім того, вказує, що ОСОБА_2 при подачі апеляційної скарги було сплачено (не в повному обсязі) судовий збір в розмірі 1817 грн (квитанція №0.0..1 від 26 квітня 2024 року) . В подальшому, на виконання ухвали Тернопільського апеляційного суду від 30 травня 2024 року, з метою усунення недоліків апеляційної скарги, відповідачем було доплачено судовий збір в сумі 2209 грн (квитанція №0.0..1 від 10 травня 2024 року).

При винесенні постанови за наслідками розгляду апеляційної скарги, Тернопільський апеляційний суд стягнув з позивача лише доплачений судовий збір (по квитанції №0.0..1 від 05 червня 2024 року) та не стягнув судовий збір, оплачений при поданні апеляційної скарги в розмірі 1817 грн.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення з власної ініціативи, а заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Пацули Василя Олександровича про ухвалення додаткової постанови слід повернути заявнику без розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Згідно з частиною четвертою вказаної статті, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

З огляду на те, що заява представника ОСОБА_2 - адвоката Пацула В.О. про ухвалення додаткового рішення була подана без додержання вимог ч.2 ст.183 ЦПК України, тобто до неї не було додано доказів надсилання її іншим сторонам, вказана заява підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Разом з тим, відповідно до п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції має містити розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, розподіл судових витрат у справі здійснює суд, який приймає рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. У разі, якщо судом не було прийнято рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат, суд за заявою учасників справи чи з власної ініціативи повинен ухвалити додаткове рішення (постанову) у справі та вирішити відповідне питання.

Згідно з ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні справи по суті апеляційним судом питання розподілу судових витрат повністю вирішено не було, що є підставою для ухвалення додаткової постанови.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 за апеляційний розгляд даної справи сплатив судовий збір в розмірі 4026.00 грн. двома квитанціями від 26 квітня 2024 року на суму 1817 грн та від 05 червня 2024 року на суму 2209 грн.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції, при ухваленні постанови про скасування оскаржуваного рішення суду, помилково стягнуто з позивача на користь відповідача лише 2209 грн, а тому колегія суддів вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача решту суми судового збору, сплаченого відповідачем, в розмірі 1817 грн.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, зокрема відзиву на позов, представник ОСОБА_2 - адвокат Пацула В.О. просив, серед іншого, стягнути з позивача і витрати за надану відповідачу професійну правничу допомогу в сумі 4500 грн.

Частиною 1 ст.133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 3 ст.141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ч.ч.4-5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України).

Згідно правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 у справі № 922/1964/21, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат, у томі числі, але, не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на не співмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, інтереси ОСОБА_2 у суді представляв адвокат Пацула В.О. на підставі договору про надання правничої допомоги від 09 жовтня 2023 року.

Згідно умов вказаного договору, адвокат бере на себе зобов`язання надавати необхідну правничу (правову) допомогу клієнту. Відповідно до п.3.1 вказаного договору, клієнт оплачує адвокату гонорар за надання правничої допомоги у справі №606/1877/23 в розмірі 4500 грн, зокрема, за ознайомлення зі справою, подання відзиву та участь у судових засіданнях.

Згідно з квитанції до прибуткового ордера №7 від 09 жовтня 2023 року, ОСОБА_2 було сплачено адвокату 4500 грн за надання правової допомоги.

Дослідивши надані адвокатом Пацулою В.О. докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи затрачений час на надання таких послуг, складність справи та обсяг наданих послуг у вигляді професійної правничої допомоги, а також те, що правом на заперечення вказаної суми сторона позивача не скористалася, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у заявленій сумі 4500 грн, оскільки саме така сума, на думку колегії суддів, буде відповідати критерію розумності, справедливості та виконаній адвокатом роботи.

Керуючись ст.ст.137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката ПАЦУЛИ Василя Олександровича про ухвалення додаткового судового рішення - повернути заявнику без розгляду.

Ухвалити з власної ініціативи додаткове судове рішення у цивільній справі №606/1877/23 за апеляційною скаргою адвоката ПАЦУЛИ Василя Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 березня 2024 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» () на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) сплачений відповідачем судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1817 гривень згідно квитанції №0.0..1 від 26 квітня 2024 року, а також витрати на правничу допомогу в сумі 4500 грн.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення додаткової постанови.

Головуючий

Судді