Справа № 510/1228/24
Провадження № 2/510/1163/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.24 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Лабановой С.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачка позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності.

Позивачка на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 ; копія свідоцтва про народження позивачки; копія заповіту ОСОБА_2 від 31.03.2003р., оформленого на ім`я ОСОБА_3 ; копія свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; копія довідки старости Нагірненського старостинського округу виконкому Ренійської міськради від 24.01.2024р. про склад сім`ї ОСОБА_3 на день його смерті; копія довідки старости Нагірненського старостинського округу виконкому Ренійської міськради від 03.06.2024р. про склад сім`ї ОСОБА_2 на день її смерті; копія витягу з погосподарської книги АДРЕСА_1 про належність житлового будинку ОСОБА_2 ; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_2 , оформленого на ім`я ОСОБА_1 ; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості нерухомості від 27.05.2024р.; копії постанов нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.05.2024р.; відповідь завідувачки Ренійської держнотконтори від 15.07.2024р.; копія заяви позивачки від 03.07.2023р. про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 ; копія заяви відповідачки від 03.07.2023р. про відмову від спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 ; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 15.07.2024р. (спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась); Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 15.07.2024р. (дата заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі є донькою ОСОБА_3 та онукою ОСОБА_2 , відповідачка приходиться матір`ю позивачці.

За життя ОСОБА_2 на підставі даних погосподарської книги АДРЕСА_1 належав житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_2 .

За життя ОСОБА_2 розпорядилась належним їй майном, 31.03.2003р. склала заповіт на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. На день смерті разом із ОСОБА_2 був зареєстрований та мешкав її син ОСОБА_3 . Він у передбачений законом строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, проте прийняв її в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Таким чином, ОСОБА_3 прийняв спадщину фактично, але не переоформив її на себе.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. За життя він будь-яким чином не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив. Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 були його дружина (відповідачка) та донька (позивачка).

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за законом. Про це свідчить копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 15.07.2024р. (дата заведення спадкової справи 21.09.2023р.). Відповідачка звернулась до нотаріуса із заявою про відмову від спадщини.

Проте, незважаючи на своєчасне звернення позивачки за прийняттям спадщини, оформити її неможливо у зв`язку із тим, що в неї відсутні належні правовстановлюючі документи на нерухомість.

Відповідачка будь-яких заперечень щодо позовних вимог не мала, на спадщину не претендує, відмовилась від спадщини, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

У нинішній час, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності належних правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок, про що 11.05.2024р. нотаріусом були винесені відповідні постанови. Надати такі документи позивачка не може, оскільки за життя її батько не оформив належним чином право власності на житловий будинок після смерті своєї матері, він рахується належним ОСОБА_2 на підставі погосподарської книги с.Котловина.

Згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючих документів у т.ч. і при видачі свідоцтва про право на спадщину.

На копіях (фотокопіях) зазначених документів проставляється відповідна відмітка про перехід права власності до набувача чи спадкоємця.

Отже, після смерті батька позивачки це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на нерухомість, як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого ОСОБА_3 і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідачка від неї відмовилась і на неї не претендує.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємицею першої черги за законом.

У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачка звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначила позивачка, після смерті батька у неї були відсутні належні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачка не має можливості.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину юридично, оскільки її воля, як спадкоємця за законом, була виражена у її діях по своєчасній подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса. Крім того, після смерті батька позивачка фактично управляє та володіє спадковим майном (зберігає технічні документи на будинок, розпоряджається щодо його цільового використовування, мешкає в ньому тощо).

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на житловий будинок з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1258, 1259, 1261, 1268, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом право власності на:

- житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_2 , що належав ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 (рахується зареєстрованим за ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК