У Х В А Л А

Іменем України

10 вересня 2024 року Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Гринчак О.І., вивчивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» про заміну сторони у виконавчому провадженні її правонаступником, боржник ОСОБА_1 , стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Ел.Ен.Груп», інші учасники приватний виконавець Яцишин Андрій Миколайович,

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» звернулося до Деснянського районного суду міста Києва із заявою, в якій просить суд замінити сторону (стягувача) за виконавчим написом № 13623 від 10.02.2022 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» заборгованості за кредитним договором, а саме з ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» на його правонаступника - ТОВ «ФК «СОНАТІ».

У заяві вказано місце проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації ІТС «Реєстру територіальної громади м. Києва» ОСОБА_1 не знайдено.

Згідно з відповіддю № 777899 від 10.09.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 22.09.1987 по теперішній час.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб),вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону, серед іншого, примусовому виконанню підлягають рішення, на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19 зауважив, що виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходження його майна. Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Відтак, місцем виконання виконавчих документів є місце провадження дій з їх примусового виконання.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання виконавчого напису № 13623 від 10.02.2022 приватним виконавцем Яцишиним Андрієм Миколайовичем відкрито виконавче провадження № 69525616, однак доказів того, що ним вчинені будь-які виконавчі дії з примусового виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса на території, підсудній Деснянському районному суду міста Києва, матеріали справи не містять.

Таким чином місце виконання виконавчого напису, в даному випадку, визначається за місцем реєстрації боржника у виконавчому провадженні.

Отже, підстав для розгляду цієї справи Деснянським районним судом міста Києва не встановлено.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Заявнику слід врахувати, що розгляд і вирішення справи неповноважним судом, зокрема внаслідок порушення правил визначення підвідомчості та підсудності, є підставою для скасування навіть правильного за суттю рішення суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наявні підстави для передачі вказаної заяви на розгляд до Нововоронцовського районного суду Херсонської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 27, 31, 187 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Цивільну справу № 754/12484/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» про заміну сторони у виконавчому провадженні її правонаступником, боржник ОСОБА_1 , стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Ел.Ен.Груп», інші учасники приватний виконавець Яцишин Андрій Миколайович передати на розгляд Нововоронцовському районному суду Херсонської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 10.09.2024.

Суддя Деснянського

районного суду міста Києва Оксана Гринчак