Справа №701/715/24
Номер провадження2/701/318/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - В.Л. Маренюка

за участю секретаря - Н.В. Філіпчак

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Буцької селищної ради та третьої особи: ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Умань Черкаської області помер батько позивача ОСОБА_3 .

Довідка виконавчого комітету Буцької селищної ради села Багва від 22.05.2024 №84 підтверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який постійно проживав і був зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Також, дана довідка інформує, що на день смерті гр. ОСОБА_3 , разом з ним проживала його дружина ОСОБА_4 , неповнолітніх дітей немає. Спадкоємцями за законом першої черги є його дружина ОСОБА_4 , та діти ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , інформацією про інших спадкоємців виконком сільської ради не володіє.

Заповіт від імені ОСОБА_3 посвідчений виконавчим комітетом Буцької селищної ради села Багва Уманського району Черкаської області 18 січня 2022 року за №1.

Вказаним заповітом від 18 січня 2022 року за р. №1 ОСОБА_3 залишив заповітне розпорядження, згідно якого належну йому земельну ділянку розміром 3,03га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №070701, виданий Маньківською райдержадміністрацією Маньківського району Черкаської області 23 лютого 2004 року, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:002:0264, заповів своїй дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (позивач по справі).

Після смерті батька ОСОБА_3 позивач прийняла спадщину, про що подала відповідну заяву про прийняття спадщини до Маньківської державної нотаріальної контори. При цьому мати позивача (дружина померлого) ОСОБА_4 подала відповідну заяву, якою відмовилась від прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , справжність підпису на заяві засвідчено нотаріально уповноваженою посадовою особою органу місцевого самоврядування.

01.12.2023 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., позивачу видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом у спадковій справі № 116 за 2023 рік, зареєстроване в реєстрі за № 1610 на спадкове майно земельну ділянку площею 3,0302га, кадастровий номер: :03:002:0264, яка розташована в адмінмежах Багвянської сільської ради (за межами населеного пункту) Уманського району Черкаської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Тобто, дане спадкове майно після смерті спадкодавця вже переоформлено на ім`я позивача-спадкоємця у нотаріальному порядку в порядку спадкування за заповітом. Більше ніхто із заявами про прийняття спадщини не звертався.

Разом з тим, після смерті ОСОБА_3 залишилось інше спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , на яке відсутній правовстановлюючий документ, у зв`язку з чим в процесі оформлення спадщини виявилось, що у позивача немає можливості оформити у спадщину в нотаріальному порядку, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивачка до суду не з`явилась, але в своїй позовній заяві просить справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у її відсутності.

Третя особа в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті "Судова влада України", причини неявки суду не повідомив.Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Умань Черкаської області помер батько позивача ОСОБА_3 , про що 18.05.2023 року складено відповідний актовий запис № 160, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 18.05.2023 року Маньківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Довідка виконавчого комітету Буцької селищної ради села Багва від 22.05.2024 №84 підтверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , який постійно проживав і був зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Також, дана довідка інформує, що на день смерті гр. ОСОБА_3 , разом з ним проживала його дружина ОСОБА_4 , неповнолітніх дітей немає. Спадкоємцями за законом першої черги є його дружина ОСОБА_4 , та діти ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , інформацією про інших спадкоємців виконком сільської ради не володіє.

Заповіт від імені ОСОБА_3 посвідчений виконавчим комітетом Буцької селищної ради села Багва Уманського району Черкаської області 18 січня 2022 року за №1.

Вказаним заповітом від 18 січня 2022 року за р.№1 ОСОБА_3 залишив заповітне розпорядження, згідно якого належну йому земельну ділянку розміром 3,03га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №070701, виданий Маньківською райдержадміністрацією Маньківського району Черкаської області 23 лютого 2004 року, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:002:0264, заповів своїй дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (позивач по справі).

Після смерті батька ОСОБА_3 позивач прийняла спадщину, про що подала відповідну заяву про прийняття спадщини до Маньківської державної нотаріальної контори. При цьому мати позивача (дружина померлого) ОСОБА_4 подала відповідну заяву, якою відмовилась від прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , справжність підпису на заяві засвідчено нотаріально уповноваженою посадовою особою органу місцевого самоврядування.

01.12.2023 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., позивачу видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом у спадковій справі № 116 за 2023 рік, зареєстроване в реєстрі за № 1610 на спадкове майно земельну ділянку площею 3,0302га, кадастровий номер: :03:002:0264, яка розташована в адмінмежах Багвянської сільської ради (за межами населеного пункту) Уманського району Черкаської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Тобто, дане спадкове майно після смерті спадкодавця вже переоформлено на ім`я позивача-спадкоємця у нотаріальному порядку в порядку спадкування за заповітом. Більше ніхто із заявами про прийняття спадщини не звертався.

Разом з тим, після смерті ОСОБА_3 залишилось інше спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Наявність та належність спадкового майна спадкодавцеві підтверджується інформацією, наведеною у довідці виконавчого комітету Буцької селищної ради Уманського району Черкаської області, Багвянського старостинського округу від 11.04.2024 № 61. Згідно вказаної інформації, відповідно до запису в погосподарській книзі виконкому Буцької селищної ради села Багва, книга №1, особовий рахунок №00072/1, сторінка № НОМЕР_2 , житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , рахується за покійним ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Разом з тим, на вказане спадкове майно відсутній правовстановлюючий документ, у зв`язку з чим в процесі оформлення спадщини виявилось, що у позивача немає можливості оформити у спадщину в нотаріальному порядку вказане спадкове майно, яке спадкується в порядку спадкування за законом у відповідності до ч.2 ст.1223 ЦКУ, за якою у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦКУ. Як дочка покійного батька вона є спадкоємцем першої черги за законом, тому має право на спадкування у визначеному законом порядку.

З метою оформлення спадкових прав на житловий будинок позивач звернулась до Маньківської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Згідно листа за вих. № 408/02-31 від 23.04.2024 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.04.2024 року.

Даною постановою заявнику ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , який належав батькові ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане належне покійному майно мотивована тим, що відсутні правовстановлюючі документи на майно, що у свою чергу виключає можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

У видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, одночасно надано інформацію про те, що на підставі заяви ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., була відкрита спадкова справа № 116 за 2023 рік. За даними Спадкового реєстру було перевірено наявність відкритої спадкової справи, спадкового договору чи заповіту, складеного спадкодавцем. На момент заведення спадкової справи виявлено заповіт, посвідчений ОСОБА_5 , старостою села Уманського району Черкаської області 18 січня 2022 року, за р.№ 1 від імені ОСОБА_3 на земельну ділянку розміром 3,03га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №070701, виданого 23 лютого 2004 року, кадастровий номер :03:002:0264, на ім`я ОСОБА_1 .

Згідно підпункту 4.12, пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Відповідно до підпункту 4.16 пункту 4 глави 10 розділу ІІ вищевказаного Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на майно.

Спадкоємцем повідомлено, що документ, який посвідчує право власності померлої на вищевказаний житловий будинок у неї відсутній і тому надати його нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину неможливо.

Оскільки спадкоємцем померлого ОСОБА_3 ОСОБА_1 не було надано документ, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, як це вимагає пункт 4.16 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, постановлено відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, нотаріусом повідомлено, що спадкоємець-позивач є такою, що прийняла спадщину, інші спадкоємці за наявною інформацією відсутні, більше заяв про прийняття спадщину ніхто не подавав.

Таким чином, за сукупності інформації, яка міститься у довідці виконавчого комітету Буцької селищної ради села Багва від 22.05.2024 №84, у заповіті ОСОБА_3 , від 18 січня 2022 року за р.№1, у Свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 01.12.2023 року у спадковій справі № 116 за 2023 рік, зареєстрованому в реєстрі за № 1610, у постанові державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., від 23.04.2024 року, вбачається, що єдиним спадкоємцем з кола спадкоємців, визначеного законом та заповітом, який реалізував свої права на спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є лише ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом та спадкоємець першої черги за законом, позивач по справі.

Разом з тим, хоча у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено з підстави відсутності правовстановлюючого документа, наявні документи підтверджують те, що майно дійсно належало покійному спадкодавцеві, однак за життя він не встиг отримати на нього правовстановлюючий документ, у зв`язку з відсутністю якого лише в судовому порядку є можливість оформити право власності на майно.

Згідно інформації, вказаної у довідці виконавчого комітету Буцької селищної ради Уманського району Черкаської області від 11.04.2024 № 61., відповідно до запису в погосподарській книзі виконкому Буцької селищної ради села Багва, книга №1, особовий рахунок №00072/1, сторінка № НОМЕР_2 , житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , рахується за покійним ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25.04.2024 року приватним підприємством Уманський центр технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт з проведенням технічної інвентаризації житлового будинку садибного типу по АДРЕСА_1 . Згідно проведеної інвентаризації встановлено, що житловий будинок збудовано 1950 році, інші присадибні будівлі збудовано у 1960-1970р.р.

Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 21.04.2024 року № 375243942 підтверджує, що на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , право власності не зареєстровано.

У зв`язку з необхідністю отримання інформації щодо відповідності забудови містобудівній документації при підготовці позовної заяви при оформленні спадкових прав на житловий будинок, на який відсутній правовстановлюючий документ, позивач звернулася письмово до Уманської районної державної адміністрації з проханням надати відповідну інформацію, зокрема надати витяг з містобудівної документації за адресою: АДРЕСА_1 . Також, просила повідомити, чи перебуває забудова земельної ділянки по АДРЕСА_1 в зоні житлової забудови, чи існують обмеження у використанні земельної ділянки, чи є будь-які перешкоди у використанні присадибної земельної ділянки за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, надвірних будівель і споруд. До заяви додано всю наявну технічну та правовстановлюючу документацію.

Дане звернення зумовлене тим, що за усно повідомленою інформацією Буцької селищної ради, на території Буцької селищної ради повноваження у сфері містобудування та архітектури делеговано сектору містобудування та архітектури Уманської районної державної адміністрації, та рекомендовано звернутися до вищезазначеного органу.

Листом Уманської районної державної адміністрації від 16.05.2024 № 01-01-19/2117 у відповідь на вказане звернення про надання витягу з містобудівної документації та надання іншої запитуваної вказаної інформації щодо розташування будинку в зоні житлової забудови, повідомлено, що у зв`язку з тим, що відсутні графічні матеріали, у зв`язку з чим надати витяг немає можливості.

Спадкове майно знаходиться власне на території визначених повноважень Буцької селищної ради, у даному випадку позивачем здійснено відповідне звернення, при цьому відповідачем у справі є саме ця рада, яка повністю володіє необхідною інформацією щодо місця розташування спадкового майна. При цьому, у даному випадку відсутня ознака самочинного майна, що свідчить про відсутність необхідності підготовки та надання висновків спеціалістів у сфері містобудування та архітектури. Крім того, як свідчить інформація, що міститься у облікових даних погосподарської книги, технічної інвентаризації, витягу зі звіту про незалежну оцінку, відповідні земельні поліпшення (житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами) розташовані в селі Багва, в межах населеного пункту, в зоні житлової забудови населеного пункту, обмеження у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням відсутні, це є сельбищна та периферійна зона населеного пункту, район розташування об`єкта характеризується житловою забудовою часів Радянського Союзу.

Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва.

Згідно даних технічної інвентаризації встановлено, що житловий будинок збудовано у 1950 році. У 1950 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-137цс13 від 18 грудня 2013 року.

Відповідно до п.40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. №1127, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, іншими законами України та цим Порядком, крім випадку, передбаченого абзацом другим цього пункту. Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Позивач не може скористатись даним порядком та зареєструвати право власності, оскільки будинок рахується за покійною особою.

Таким чином, склалась ситуація, що для оформлення прав власності на вказане майно в порядку спадкування необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, попередньо зареєструвавши майно. Зареєструвати ж право власності немає можливості, тому що власник мертвий, зареєструвати майно за померлою особою теж немає правових підстав, у зв`язку з чим можливо лише в судовому порядку визнати право власності на спадкове майно.

Відповідно до ст.1218 ЦКУ, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

За ч.2 ст.1220 ЦКУ, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦКУ, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч.2 ст.1223 ЦКУ, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦКУ.

За ч.3 ст.1223 ЦКУ, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За ч.5 ст.1268 ЦКУ, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦКУ, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За ч.1 ст.1225 ЦКУ, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.1258 ЦКУ, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦКУ.

За ч.1 ст.1268 ЦКУ, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч.5 ст.1268 ЦКУ, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 16 Цивільного Кодексу України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права.

Частина 4 ст. 319 Цивільного кодексу України визначає, що власність зобов`язує.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В даному випадку, спадщина належить позивачу-спадкоємцю з часу відкриття спадщини в порядку спадкування, що зобов`язує утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте відсутня можливість здійснювати ці обов`язки у зв`язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності, тому суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 141, 200, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 322, 328, 1216, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Умань, Черкаської області, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , згідно даних технічного паспорта.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду впродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя В.Л. Маренюк