Провадження № 2/161/70/24
У Х В А Л А

04 вересня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі Новак Л.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом адвоката Сорокопуда Миколи Олександровича в інтересах ОСОБА_4 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Прокуратури Волинської області, Національної поліції України про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої незаконними діями органами, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває вищевказана справа.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.01.2024 у справі замінено неналежного відповідача Міністерство внутрішніх справ України на належного - Національну поліцію України.

В судове засідання 29 березня 2024 року позивач та його представник не з`явилися, неявку позивача визнано неповажною, оскільки позивач та його представник належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка в матеріалах справи, про причини неявки не повідомили, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

В судове засідання 08 травня 2024 року позивач та його представник не з`явилися. Від представника позивача адвоката Сорокопуда М.О. 08.05.2024 на електронну адресу суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з його участю у кримінальному провадженні в Ковельському міськрайонному суді та у зв`язку службовим відрядженням позивача ОСОБА_4 , однак будь яких доказів вказаних причин неявки не було долучено до заяви.

14.06.2024 на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Сорокопуда М.О. про відкладення розгляду справи у зв`язку з його перебуванням у лікаря з приводу лікування у медичному закладі, а позивача ОСОБА_4 у зв`язку із службовими обов`язками.

Будь яких доказів поважності вказаних причин неявки до заяви не було долучено.

В судовому засіданні 14.06.2024 суд ухвалив визнати причини неявки сторони позивача неповажною, повторно призначити судове засідання на 04 вересня 2024 року об 11.30 год.

В судове засідання 04 вересня 2024 позивач та його представник не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомили, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за їх відсутності не подавали.

У зв`язку із повторною неявкою позивача та його представника, в судовому засіданні розглядалося клопотання представника відповідача - Прокуратури Волинської області Романішиної Т.Л.про залишення позову без розгляду.

Представник відповідача Державної казначейської служби України Кучер О.О. просила залишити позов без розгляду.

Представник відповідача Національної поліції України Забожчук О.В. клопотання підтримала, просила задовольнити.

Заслухувавши думку представників відповідачів, вивчивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною п`ятою статті 223, пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності (в разі визнання явки позивача обов`язковою).

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таких правових висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 05 червня 2020 року у справі № 910/16978/19 щодо застосування подібної за змістом норми права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на чому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях.

Так, рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Крім того, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки позивач та його представник в судове засідання повторно не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином судовими повідомленнями, на думку суду, зі сторони позивача має місце порушення процесуального обов`язку явки до суду, втрата інтересу до справи, тому суд визнає повторну неявку позивача в судове засідання неявкою без поважних причин та такою, що унеможливлює розгляд справи, і доходить висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Також, згідно норм процесуального законодавства, залишення позову без розгляду не є перешкодою для повторного звернення до суду з таким позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 257, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Прокуратури Волинської області, Національної поліції України про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої незаконними діями органами, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк