УХВАЛА

26 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 761/13999/22

провадження № 61-11304ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Пархоменка П. І., розглянув касаційну скаргу Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, звільнення з роботи, стягнення невиплаченої частини заробітної плати та компенсацію моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України», в якому просив визнати наказ від 08 грудня 2021 року № 1074к про відсторонення від роботи ОСОБА_1 незаконним (протиправним) та скасувати, зобов`язати відповідача виплатити ОСОБА_1 невиплачену частину заробітної плати за жовтень 2021 року, грудень 2021 року та з 01 по 08 грудня 2021 року, у сумі 42 920,23 грн, виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з часу відсторонення 09 грудня 2021 року до 01 березня 2022 року в розмірі 83 487,54 грн, відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн, стягнути з відповідача судові витрати. Всього просив стягнути на свою користь 136 407,77 грн та судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 22 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.Визнано незаконним та скасовано наказ ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» від 08 грудня 2021 року № 1074к про відсторонення від роботи ОСОБА_1 Стягнуто з ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 83 487,54 грн. Стягнуто з ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 984,80 грн. В іншій частині позову - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 листопада 2023 року змінено, викладено третій абзац резолютивної частини наступним чином: «Стягнути з ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 35 086,80 грн». В іншій частині рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 листопада 2023 року залишено без змін.

31 липня 2024 року ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Конституційний Суд України 22 листопада 2023 року ухвалив Рішення у справі

№ 10- р(ІІ)/2023 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пунктів 1, 5 частини шостої статті 19, пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, зокрема, визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. У пунктах 7.6. - 7.8. Рішення вказано, що Європейський суд із прав людини послідовно обстоює позицію, що для розуміння змісту обмежень права на доступ до суду, гарантованого статтею 6 Конвенції, є потреба у врахуванні ролі касаційних судів та визнанні того, що умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги; застосування визначеного у національному праві критерію ratione valoris для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою з огляду на саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості. Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів. Тому внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 05 вересня 2022 року зазначену справу визнано малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року у справі № 761/13999/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

Д. А. Гудима

П. І. Пархоменко