КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Кафідова О.В.
№ 22-з/824/1262/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

додаткова

м. Київ Справа № 760/12689/23

09 вересня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 адвокат Ковальов Віктор Михайлович про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат у цивільній справі за апеляційною скаргою відповідача директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» Наваренка Володимира Георгійовича на додаткове рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 30 квітня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Коробенка С.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про стягнення безпідставно набутих коштів,-

в с т а н о в и в :

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про стягнення безпідставно набутих коштів.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25 березня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 9 808,95 гривень, з яких: 9804,12 гривень основного боргу та 4,83 гривень - 3% річних.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

27 березня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ковальов Віктор Михайлович звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з заявою про ухвалення додаткового рішення.

Додатковим рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 30 квітня 2024 року стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 компенсацію понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000, 00 гривень.

Не погоджуючись із таким додатковим рішенням суду першої інстанції, 16 травня 2024 року відповідач директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» Наваренко Володимир Георгійович подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати додаткове рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 30 квітня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 компенсацію понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 1 000, 00 гривень.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 липня 2024 року апеляційну скаргу відповідача директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» Наваренка Володимира Георгійовичазалишено без задоволення

Додаткове рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 30 квітня 2024 року залишено без змін.

29 липня 2024 року до Київського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ковальова Віктора Михайловича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначав, що в Київському апеляційному суді розглядалась справа № 760/12689/23 за апеляційною скаргою ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на додаткове рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 30 квітня 2024 року.

Вказує на те, що 06 червня 2024 року представником позивача було направлено відзив на апеляційну скаргу до якого також було долучено докази понесення витрат на правничу допомогу, зокрема копію договору про надання правової допомоги від 01 червня 2023 року, копію звіту про виконання договору щодо надання правової допомоги від 08 червня 2024 року, копію акту прийому- передачі наданих послуг від 08 червня 2024 року, копію рахунку на оплату та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 08 червня 2024 року на суму 5 000,00 грн.

З урахуванням того, що апеляційна скарга відповідача була залишена без задоволення, просила суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що вказана заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Питання щодо розподілу судових витрат за наданння правової допомоги в суді апеляційної інстанції апеляційним судом не вирішувалось.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договіру про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З наданих до відзиву на апеляційну скаргу доказів вбачається, що 01 червня 2023 року між адвокатським об`єднанням «Агенція правового захисту» в особі Старшого партнера Ковальова Віктора Михайловича та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правничої допомоги відповідно до умов якого метою укладення договору є надання правничої допомоги замовнику у спірних правовідносинах з ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» щодо повернення безпідставно стягнених грошових коштів в сумі 9 804,12 грн., в межах виконавчого провадження ВП № 67171801.

У розділі 4 зазначеного договору сторони погодили розмір та порядок оплати відповідно до якого складання апеляційної скарги, касаційної скарги, заяви про перегляд рішення за ново виявленими обставинами, заяви про перегляд заочного рішення, складання відзиву, заперечень у суді апеляційної та касаційної інстанції- 5 000,00 грн. за кожен процесуальний документ.

08 червня 2024 року між сторонами було підписано звіт про виконання договору щодо надання правової допомоги відповідно до якого адвокатом було надано наступні послуги: складання відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на додаткове рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 30 квітня 2024 року у справі № 760/12689/23.

08 червня 2024 року між сторонами було підписано акт прийому- передачі наданих послуг відповідно до якого адвокатом було надано послугу зі складання відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на додаткове рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 30 квітня 2024 року у справі № 760/12689/23, вартість наданої послуги 5 000,00 грн.

08 червня 2024 року ОСОБА_1 сплатив на користь адвокатського об`єднання «Агенція правового захисту» грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 1.

Аналізуючи зазначене в сукупності, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням відсутності зі сторони відповідача заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про задоволення заяви представника позивача ОСОБА_1 адвокат Ковальов Віктор Михайлович про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат в сумі 5 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 137,141, 270 ЦПК України,ЗакономУкраїни «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвокат Ковальов Віктор Михайлович про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судові витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: