Провадження №: 2-о/755/42/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

присяжних - Слободенко Ж.М., Смольського О.В.,

за участі секретаря - Булгакової Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, -

у с т а н о в и в:

05.12.2023 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, у якій заявник просить визнати недієздатною ОСОБА_2 та призначити заявника ОСОБА_1 опікуном над недієздатною ОСОБА_2 .

Вимоги заяви мотивовано тим, що заявник є рідним братом ОСОБА_2 . Остання зареєстрована та мешкає разом із заявником за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 є інвалідом 1 групи, має психічне захворювання, яке призводить до обмеження її життєдіяльності, самообслуговування, орієнтації, спілкування, контролю за своєю поведінкою, до обмеження трудової діяльності, навчання та здобуття освіти. ОСОБА_2 не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує медичного нагляду та лікування, сторонньої допомоги і контролю. ОСОБА_2 перебуває на обліку лікаря-психіатра. Батько ОСОБА_2 і заявника помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати ОСОБА_2 і заявника - ОСОБА_3 за донькою наглядати не може, оскільки сама має психічне захворювання з діагнозом: «Органічне ураження головного мозку». Заявник вказує, що увесь час за сестрою доглядає він сам. Заявник має добрий стан здоров`я, спиртними напоями та наркотичними засобами не зловживає, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває. На теперішній час під опікою заявника ніхто не перебуває. Заявник має можливість та бажання доглядати за сестрою і бути її опікуном. У зв`язку із тим, що ОСОБА_2 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, вона може цим самим поставити себе у скрутний матеріальний стан та стати жертвою недобросовісних людей.

Ухвалою суду від 07.12.2023 року відкрите провадження у справі, призначений розгляд справи за правилами окремого провадження у складі одного судді та двох присяжних.

Ухвалою суду від 25.01.2024 року у справі призначено проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи, витребувано необхідну для проведення експертизи медичну інформацію та зупинене провадження у справі до отримання висновку експерта.

Ухвалою суду від 30.05.2024 року відновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні.

Протокольною ухвалою суду від 10.09.2024 року закрите підготовче провадження у справі та суд перейшов до судового розгляду справи по суті у відкритому судовому засіданні.

До початку проведення судового засідання представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі та просить прийняти по справі рішення згідно чинного законодавства України.

До початку проведення судового засідання заявник та представник заінтересованої особи ОСОБА_2 звернулись до суду із заявами про розгляд справи без їх участі та просять задовольнити заяву ОСОБА_1 в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є інвалідом 1 групи з дитинства безстроково та потребує постійного стороннього догляду та нагляду (а.с. 21).

Згідно довідки від 25.08.2023 року, ОСОБА_2 отримує психіатричну допомогу у лікаря-психіатра в амбулаторному відділенні №1 КНП «МЗНПД» з діагнозом: «Розумова відсталість помірного ступеня» (а.с. 22).

За змістом ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення свої дій та (або) керувати ними.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст. 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Відповідно до ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №347 від 02.04.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявляє ознаки хронічного психічного розладу у вигляді Помірної розумової відсталості (F 71.0 за МКХ-10). За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 59-64).

Таким чином, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатною.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява в частині заявлених вимог щодо визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , недієздатною підлягає задоволенню.

При визнанні особи недієздатною суд також виходить із положень ч. 6 ст. 300 ЦПК України, якою передбачено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

В рішенні у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 Конституційний Суд України зазначив, що системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод.

Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, у тому числі право на свободу та особисту недоторканність, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації (абзаци перший, третій, четвертий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини).

Відповідно до ст. 41 ЦК України, правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-які правочини. Такі дії від імені недієздатної особи та в її інтересах вчиняє її опікун.

Згідно норм ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також убачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, та саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

Отже призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена можливості самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений Главою 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року №34/166/131/88 (далі - Правила).

Згідно ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

У відповідності до приписів ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Статтею 58 ЦК України визначено коло осіб над якими встановлюється опіка, зокрема у ній зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Як передбачено ч. 5 ст. 63 ЦК України, фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів або піклувальників.

Заявляючи вимогу про визнання фізичної особи недієздатною, заявник просить також призначити його опікуном.

Заявник та ОСОБА_2 є рідними братом та сестрою, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 4-5).

Батько заявника та ОСОБА_2 - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 23).

Мати заявника та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 отримує психіатричну допомогу у лікаря-психіатра в амбулаторному відділенні №1 КНП «МЗНПД» з діагнозом: «Органічне ураження головного мозку» (а.с. 24).

Крім того, за даними ЄДРСР встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22.08.2024 року у справі №755/1878/24, матір заявника та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 визнано недієздатною.

Заявник та ОСОБА_2 зареєстровані за однією адресою ( АДРЕСА_1 ), що підтверджується копією паспорту заявника, копією довідки про внесення відомостей до ЄДДР щодо ОСОБА_2 , витягом з реєстру територіальної громади м. Києва та відповіддю з ЄДДР від 07.12.2023 року (а.с. 7-14, 18-19, 25, 33-34).

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 05.06.1997 року, квартира АДРЕСА_2 належить в рівних долях заявнику, його сестрі ОСОБА_2 та їхнім батькам (а.с. 30-31).

За змістом висновку про стан здоров`я заявника від 07.11.2023 року, останній може виконувати функції опікуна (а.с. 26).

Відповідно до довідки від 20.09.2023 року, заявник в амбулаторному відділенні КНП «МЗНПД» під наглядом лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 27).

Згідно довідки Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 02.10.2023 року, заявник за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває (а.с. 28).

За даними Міністерства внутрішніх справ України, заявник станом на 08.11.2023 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 29).

Обмежень, визначених ст. 64 ЦК України щодо призначення заявника опікуном, судом не встановлено.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Статтею 56 ЦК України встановлено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено встановлення судом опіки над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначення опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства по захисту порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Відповідно до змісту подання органу опіки та піклування від 19.07.2024 року та витягу з протоколу засідання опікунської ради від 18.07.2024 року, ОСОБА_2 зареєстрована та проживає разом із заявником в квартирі, яка належить заявнику, ОСОБА_2 та їх батькам. Житлово-побутові умови задовільні. Заявник не одружений, працює на посаді директора ТОВ «Скайтекавіа», за попереднім місцем роботи характеризується позитивно. Медичних протипоказань щодо призначення заявника опікуном над його сестрою немає. Заявник до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Донька кандидата в опікуни ( ОСОБА_5 ) не заперечує щодо здійснення її батьком функцій опікуна над його сестрою. ОСОБА_2 не зможе без опікуна самостійно здійснювати та забезпечувати свої права згідно чинного законодавства України, як наслідок буде позбавлена можливості повноцінного життя. Орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , опікуном над його сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в разі визнання останньої рішенням суду недієздатною особою (а.с. 78-83).

Враховуючи, що заявник ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_2 , зареєстрований та проживає разом з сестрою, здійснює за нею догляд, медичних протипоказань щодо призначення його опікуном не має, не знятої чи не погашеної судимості також не має та в розшуку не перебуває, а також враховуючи особисті стосунки між братом та сестрою, які є близькими родичами, беручі до уваги, що мати ОСОБА_2 має психічне захворювання та рішенням суду визнана недієздатною, що вказує на неможливість виконувати нею обов`язки опікуна, будь-які інші особи не виявили бажання виконувати обов`язки опікуна, наведене в сукупності дає підстави вважати можливим виконання ОСОБА_1 обов`язків опікуна над недієздатною сестрою, тому суд убачає визначені законом підстави призначити заявника опікуном над недієздатною сестрою ОСОБА_2 .

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до частини другої ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна підлягає задоволенню в повному обсязі.

В силу положень ч. 5 ст. 300 ЦПК України, рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 294-300, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 39, 41, 55, 56, 58, 60, 62, 63 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна - задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянку України, уродженку м. Києва, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 - визнати недієздатною.

Встановити над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опіку та призначити її опікуном - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною суд визначає протягом двох років від дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складений 10.09.2024 року.

Учасники справи:

Заявник - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Заінтересована особа - Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації (м. Київ, бул-р Івана Котляревського, 1/1, );

Заінтересована особа/Особа стосовно якої розглянуто справу - ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_1 , РН НОМЕР_2 ).

Суддя -

Присяжні -