РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судового засідання Кравчук А.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

встановив:

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач є її батьком. Згідно з рішення суду батько сплачував аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття.

З 2023 вона навчається у Київському університеті культури. Зазначає, що несе витрати пов`язані із навчанням. Окрім витрат на оплату навчання, витрачає кошти на оренду житла, доїзду до місця навчання. Оскільки вона навчається на денній формі здобуття освіти, а тому не має змоги влаштуватись на роботу та отримувати заробіток.

Мама позивача має захворювання, що потребує значних коштів на лікування, її дохід є незначний, а тому матеріальна допомога матері є недостатньою для навчання.

Відповідач не бажає добровільно надавати матеріальну допомогу на навчання, хоча має таку можливість, оскільки є здоровим, працездатним, працює, отримує стабільний дохід.

Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на її утримання на навчання в розмірі 3000 грн щомісячно.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позові.

Відповідач просив позов задовольнити частково в розмірі 700 грн, оскільки має на утриманні троє неповнолітніх дітей, отримує невелику заробітну плату, а тому не має змоги надавати матеріальну допомогу позивачу в розмірі 3000 гривень.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, котрий розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 .

Із свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_2 є батьком повнолітньої ОСОБА_3 .

Із довідки Київського університету культури від 22.11.2023 вбачається, що ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання цього учбового закладу, на контрактній основі. Термін навчання до 30.06.2027.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Статтею 199 CК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту наведених норм при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Згідно з ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів на навчання, позивач обґрунтовувала заявлені вимоги тим, що вона навчається на котрактній основі, у зв`язку з цим несе витрати на оплату навчання та окрім витрат на оплату навчання, витрачає кошти на оренду житла, доїзду до місця навчання. Оскільки вона навчається на денній формі здобуття освіти, а тому не має змоги влаштуватись на роботу та отримувати заробіток. Її мама має захворювання, що потребує значних коштів на лікування. Дохід матері є незначний, а тому матеріальна допомога матері є недостатньою для навчання.

На підтвердження витрат на навчання позивач надала суду договір про підготовку фахівця з вищою освітою №44308, квитанцію АТ КБ «Приватбанк» від 30.10.2023 та проїзні документи (квиток).

Із дослідженого судом договору про підготовку фахівця з вищою освітою №44308 встановлено, що оплата позивача за навчання становить 22 000 грн за семестр.

Квитанцією АТ КБ «Приватбанк» підтверджується, що 30.10.2023 ОСОБА_4 здійснила оплату за навчання ОСОБА_3 в сумі 22 000 гривні.

Крім того, проїзні документи (квитки) підтверджують витрати ОСОБА_3 на проїзд до місця навчання.

Таким чином, надані позивачем документи підтверджують витрати на її навчання та потребу в матеріальній допомозі на навчання, оскільки позивач навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має змоги працевлаштувавитсь та отримувати дохід.

Суд також бере до уваги тяжке захворювання матері позивача, що підтверджується епікризом, яке потребує коштів на лікування та позбавляє її можливості у повній мірі надавати матеріальну допомогу на навчання доньки.

Крім того судом встановлено, що відповідач з 21.11.2010 перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5

Свідоцтвами про народження серія НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 підтверджується, що ОСОБА_2 є батьком малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак сам лише факт перебування на утриманні відповідача інших малолітніх дітей від другого шлюбу не свідчить про не можливість надавати матеріальну допомогу позивачу на навчання, не є достатньою правовою підставою для відмови у задоволенні позову, а повинен бути врахований судом при визначенні судом розміру аліментів на навчання.

Суд бере до уваги, що відповідач працює на посаді директора ТзОВ «ФРОНТОН» та отримує дохід, що підтверджується довідкою від 08.04.2024, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу на навчання позивача, яка потребує таку допомогу.

При вирішення розміру матеріальної допомоги, яку відповідач може надавати на навчання позивача, суд бере до уваги, що на його утриманні перебуває ще інших троє неповнолітніх дітей, а також його розмір щомісячного офіційного доходу та з врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності, розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, суд погоджується із доводами відповідача і приходить до висновку, що наведені обставини свідчать про неможливість відповідача надавати позивачу матеріальну допомогу на навчання дочки саме у розмірі 3000 грн щомісячно.

Беручи до уваги, що позивач навчається у зв`язку з чим потребує допомоги, а відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на навчання, однак у іншому розмірі, ніж просить позивач, тому відповідач зобов`язаний утримувати дочку на період її навчання, однак не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Визначаючи розмір аліментів, суд також враховує, що обов`язок надавати матеріальну допомогу на дочку, яка продовжує навчатись, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення в розмірі 2000 грн щомісячно, однак не більше ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років.

Керуючись ст.ст 12,81,89,265 ЦПК України, ст. 182, ч.1 ст. 191, ст.ст.199, 200 Сімейного кодексу України суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання в розмірі 2000 гривень щомісячно на період навчання ОСОБА_3 , однак не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Стягнення аліментів проводити з 21.02.2024 року.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави 1211,20 гривень судового збору.

Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт громадянина України № НОМЕР_6 , проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 , проживає АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/

Виготволено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя А.А. Каліщук