КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 756/18209/21

Апеляційне провадження № 22-ц/824/8393/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 грудня 2023 року, ухвалене під головуванням ОСОБА_2 , по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з АТ «СК «Інго» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 39 589,15 грн., пеню в розмірі 535,51 грн., 3% річних в розмірі 94,50 грн., моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., а всього 45 219,16грн.; стягнути судові витрати(а.с. 1-4).

В обґрунтування позову зазначив, що 20 січня 2021 року о 13 год. 05 хв. на пр. Героїв Сталінграду, 24 у м. Києві ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом «MERCEDES», р.н. НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді не дотрималась безпечного інтервалу, чим порушила вимоги п.п. 13.3, 13.4 ПДР, що призвело до зіткнення з транспортним засобом HYUNDAI I30, р.н. НОМЕР_2 , які отримали механічні пошкодження.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 11 червня 2021 року у справі №756/8515/21, яка набрала законної сили, ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Зазначав, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на час заподіяння шкоди була застрахована АТ «СК «Інго» за полісом обов`язкового страхування № 202188209 від 15 грудня 2020 року, строком дії один рік, з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 130 000,00 грн., без франшизи.

Вказував, що 23 липня 2021 року позивач повідомив відповідача про настання страхового випадку. АТ «СК «Інго» сплатила страхове відшкодування ОСОБА_1 у розмірі 33 578,08 гривень (без врахування ПДВ). Проте, не погоджуючись з розміром визначеного відповідачем та з метою визначення реального розміру заподіяної матеріальної шкоди позивачем проведено оцінку вартості матеріального збитку, за результатами якої отримано звіт № 25/07/21 від 22 липня 2021 року, виконаного оцінювачем ОСОБА_4 , з визначення вартості матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зносу складає 70 667, 23 грн. Вартість сплачених позивачем послуг ФОП « ОСОБА_4 » з визначення вартості матеріального збитку та виготовлення звіту № 25/07/21 від 22.07.2021 року складає 2 500,00 грн.

Позивач вважав, що з АТ «СК «ІНГО» слід стягнути матеріальну шкоду, яка складається з різниці між вартістю відновлювального ремонту автомобіля HYUNDAI I30, р.н. НОМЕР_2 , з урахуванням зносу, а також витрат на проведення оцінки майна та сумою виплаченого страхового відшкодування, в розмірі (70 667,23+2 500-33 578,08) 39 589,15 грн., а також пеню за період з 23 жовтня 2021 року по 22 листопада 2021 року в розмірі 535,51 грн., 3% річних за період з 23 жовтня 2021 року по 22 листопада 2021 року в розмірі 94,50 грн.

Також, позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди позивач мотивує затягуванням відповідачем виплати страхового відшкодування, порушенням зобов`язань за договором страхування, що призвело до душевних хвилювань та вимагало додаткових зусиль і часу, вплинуло на особисті та сімейні стосунки. У зв`язку з чим, позивач просив стягнути 5 000 грн. на свою користь з відповідача (а.с. 1-4).

У грудні 2022 року голова правління АТ «СК «Інго» Гордієнко І.М. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування відзиву зазначав, що з урахуванням вимог ч. 4 ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком для визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai» д.н. НОМЕР_2 було залучено оцінювача ОСОБА_5 . Згідно зі звітом № 3290680 від 26 січня 2021 року про оцінку автомобіля «Hyundai», р.н. НОМЕР_2 , вартість матеріального збитку складає 37 309,32 з урахуванням ПДВ. Вказував, що відповідач вирахував суму ПДВ в розмірі 3 731,24 грн. (37 309, 32 - 3 731, 24 = 33 578, 08). Отже, відповідач з урахуванням ст.ст. 29, 36 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сплатив страхове відшкодуванням позивачу у розмірі 33 578,08 грн., даний факт ОСОБА_1 підтвердив.

Зазначав, що підстав для оплати витрат на проведення оцінки вартості збитку пошкодженого автомобіля у розмірі 2 500 грн. немає, адже відповідач у десятиденний строк направив свого представника на огляд автомобіля «Hyundai», р.н. НОМЕР_2 , про що складено акт огляду технічного стану № 320680 від 26 січня 2021 року. Крім того, з огляду на те, що шкода здоров`ю в ДТП позивачу заподіяна не була, підстав для виплати моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. у відповідача немає (а.с. 74).

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 07 грудня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «СК «Інго» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП залишено без задоволення (а.с. 156, 159-167).

Не погодившись з рішенням районного суду, 16 лютого 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Пустовий Б.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 170-178).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що суд першої інстанції не з`ясував суть спірних правовідносин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, чим порушив норми матеріального права.

Не погоджувався з висновками суду про відсутність у позивача права звертатись до оцінювача ОСОБА_4 з приводу оцінки майна, для вартості відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу «Hyundai», д.н. НОМЕР_2 , а також про те, що відповідач виконав свої зобов`язання перед позивачем за договором страхування.

Зауважував, що судом не взято до уваги та не надано належної оцінки висновку експерта № 10368/23-54 від 15 серпня 2023 року за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у вказаній справі, згідно якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля внаслідок його пошкодження в ДТП від 20.02.2021 року складає 62 138,25 грн. без врахування ПДВ на запасні частини та матеріали.

Вказував, що не заперечує той факт, що відповідачем з метою визначення розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Hyundai», д.н. НОМЕР_2 , в 10-дениий термін було залучено оцінювача ОСОБА_5 , який в подальшому склав звіт № 3290680 від 26.01.2021 року про оцінку автомобіля «Hyundai», д.н. НОМЕР_2 , з висновком про вартість матеріального збитку в сумі 37 309,32 грн. Однак, оцінювач ОСОБА_5 проводив певні дії з оцінки майна без участі та відома позивача, а складений оцінювачем звіт № 3290680 від 26.01.2021 року не доводився до відмова та не погоджувався з позивачем.

Крім того, вважав, що оцінювач ОСОБА_5 вийшов за межі своєї компетенції під час проведення оцінки майна з огляду на те, що позивач не замовляв у нього проведення оцінки майна, а відповідач не володіє даним транспортним засобом на законних підставах та не має доручення від позивача, а отже дії оцінювача ОСОБА_5 не відповідають вимогам ст. 10,11 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12 липня 2001 року № 2658-ІІІ.

Вказані факти залишились поза увагою суду першої інстанції, їм не було надано належної оцінки, що свідчить про упередженість та необґрунтованість судового рішення(а.с. 170-178).

17 квітня 2024 року до суду надійшов відзив від голови правління АТ «СК «Інго» - Гордієнко І., в якому останній просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін (а.с. 197-198).

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 лютого 2024 року справу було визначено колегії суддів: Верланов С.М. (головуючий), судді - Невідома Т.О., Нежура В.А. (а.с. 181).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 березня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою від 08 квітня 2024 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження (а.с. 191-194).

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 липня 2024 року справу було визначено колегії суддів: Левенець Б.Б.(головуючий), судді - Борисова О.В., Ратнікова В.М. (а.с. 207).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 липня 2024 року справу прийнято до свого провадження новим складом суду, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження (а.с. 208).

З огляду на положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 грудня 2023 року розглянута апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, враховуючинаступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 20 січня 2021 року о 13 год. 05 хв. на просп. Г.Сталінграду, 24 у м. Києві гр. ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «MERCEDES», д.н. НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді не дотрималась бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з транспортним засобом «Hyundai», д.н. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_3 порушила п.п. 13.3, 13.4. ПДР. ОСОБА_3 вину визнала (а.с. 6).

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 11 червня 2021 року у справі № 756/8515/21, що набрала законної сили, визнано винуватою ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по адміністративному матеріалу закрито, у зв`язку з закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 17.09.2019 року ТСЦ 3247, ОСОБА_1 є власником автомобіля HYUNDAI І30, р.н. НОМЕР_2 (а.с. 5).

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «MERCEDES», д.н. НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_3 на момент ДТП була застрахована у АТ «СК «Інго» за полісом обов`язкового страхування № 202188209 від 15.12.2020р., строком дії один рік, з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 130 000,00 грн. без франшизи (а.с. 7, 8).

23 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «СК «Інго» з заявою про настання страхового випадку, цього ж дня подав заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 9).

АТ «СК «Інго» для визначення розміру вартості відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai», р.н. НОМЕР_2 , було залучено оцінювача ОСОБА_5 , який склав звіт № 3290680 від 26.01.2021 року про оцінку автомобіля «Hyundai» д.н. НОМЕР_4 .

Відповідно до звіту 3290680 від 26.01.2021 року про оцінку автомобіля «Hyundai», р.н.. НОМЕР_2 , вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Hyundai І30», р.н.. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, станом на 26.01.2021 року складає 37 309,32 грн. з урахуванням ПДВ на запасні частини (а.с. 75-90).

Відповідач вирахував суму ПДВ в розмірі 3 731,24 гривень (37 309,32 - 3 731,24 = 33 578,08).

Відповідачем АТ «СК «Інго» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 33 578,08 грн., обрахованої на підставі вищевказаного звіту, що підтверджується копією квитанції від 03 листопада 2021 року (а.с. 10).

На замовлення позивача ОСОБА_1 22.07.2021 року ФОП ОСОБА_4 було зроблено звіт № 25/07/21 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику внаслідок пошкодження колісного транспортного засобу, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «HYUNDAI І30», р.н. НОМЕР_5 , з урахуванням зносу складає 70 667,23 грн. (без ПДВ на замінні складові та матеріали) (а.с. 11-32).

За проведення оцінки ОСОБА_1 сплатив на рахунок ФОП ОСОБА_4 2 500,00 грн. (а.с. 33).

Крім цього, за клопотанням відповідача у справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу (а.с. 102-103) та згідно Висновку експерта від 15 серпня 2023 року №10368/23-54 встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного знову автомобіля «HYUNDAI І30», р.н. НОМЕР_5 , внаслідок його пошкодження в ДТП від 20.01.2021 року складає 62 138,25 грн. без врахування ПДВ на запасні частини та матеріали (а.с. 105-142).

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до пункту 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до положень статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, матеріалами справи підтверджено, що станом на дату ДТП, яка мала місце 20.01.2021 року, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у АТ «СК «Інго», згідно полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 202188209 від 15.12.2020 року, відповідно до якого ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, завдану майну становить 130 000, 00 грн., франшиза 00 грн. (а.с. 7,8).

АТ «СК «Інго» було сплачено на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 33 578,08 грн., яка була визначена на підставі звіту № 3290680 від 26.01.2021 року про оцінку автомобіля «Hyundai» д.н. НОМЕР_4 , здійсненого ФОП ОСОБА_5 .

Однак, не погоджуючись з сумою страхового відшкодування, на замовлення ОСОБА_1 22.07.2021 року ФОП ОСОБА_4 було зроблено звіт № 25/07/21 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику внаслідок пошкодження колісного транспортного засобу, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «HYUNDAI І30», р.н. НОМЕР_5 , з урахуванням зносу складає 70 667,23 грн. (без ПДВ на замінні складові та матеріали) (а.с. 11-32).

Позивач, звертаючись до суду з вказаним позовом, просив стягнути з відповідача 39 389,15 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка складається з різниці між вартістю відновлювального ремонту автомобіля Hyundai», д.н. НОМЕР_4 , визначеною звітом № 25/07/21 про оцінку вартості матеріального збитку, здійсненого ФОП ОСОБА_4 та сумою страхового відшкодування, яку було сплачено ОСОБА_1 на підставі звіту № 3290680 від 26.01.2021 року про оцінку автомобіля «Hyundai», д.н. НОМЕР_4 , здійсненого ФОП ОСОБА_5 , а також з урахуванням витрат на проведення оцінки.

Тобто, спір виник щодо стягнення з страховика винуватця дорожньо-транспортної пригоди за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів різниці між вартістю ремонту автомобіля, яка була визначена звітом № 25/07/21 про оцінку вартості матеріального збитку, здійсненого ФОП ОСОБА_4 ,та сплаченою сумою страхового відшкодування.

Так, зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції при вирішення спору брав до уваги звіт № 3290680 від 26.01.2021 року про оцінку автомобіля «Hyundai», д.н. НОМЕР_4 , здійснений ФОП ОСОБА_5 .

Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Звіт № 3290680 від 26.01.2021 року про оцінку автомобіля «Hyundai», д.н. НОМЕР_4 , здійснений ФОП ОСОБА_5 та звіт № 25/07/21 про оцінку вартості матеріального збитку, здійснений ФОП ОСОБА_6 ,не можуть вважатись належними доказами у справі, оскільки в них відсутні дані, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Аналогічна позиція висловлена в Постанові Великої Палати Верховного суду по справі № 522/1029/18 від 18 грудня 2019 року провадження № 14-270цс19.

Так, з матеріалів справи вбачається, що за клопотанням сторони відповідача судом першої інстанції призначалась судова автотоварознавча експертиза, висновком судової експертизи Київського НДІСЕ МЮ України від 15 серпня 2023 року № 10368/23-54 встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного знову автомобіля «HYUNDAI І30», р.н. НОМЕР_5 , внаслідок його пошкодження в ДТП від 20.01.2021 року складає 62 138,25 грн. без врахування ПДВ на запасні частини та матеріали (а.с. 105-142).

Тому, колегія суддів дійшла висновку, що в основу вирішення спору необхідно покласти висновок судової експертизи Київського НДІСЕ МЮ України 10368/23-54 від 15 серпня 2023 року, а надані сторонами до суду звіти колегія суддів відхилила.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що за експертним висновком 10368/23-54 від 15 серпня 2023 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного знову автомобіля «HYUNDAI І30», р.н. НОМЕР_5 , внаслідок його пошкодження в ДТП від 20.01.2021 року складає 62 138,25 грн., при цьому, за полісом обов`язкового страхування № 202188209 від 15.12.2020 р., ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000,00 грн., тобто сума не виходить за межі ліміту, визначеного договором страхування.

Відтак, оскільки АТ «СК «Інго» відшкодовано позивачу лише частину страхового відшкодування у розмірі 33 578,08 грн., суд вважає, що з останнього слід стягнути різницю між фактичним розміром завданої шкоди і проведеною страховою виплатою, що становить (62 138,25 - 33 578,08) 28 560,17 грн.

Суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на оплату звіту № 25/07/21 про оцінку вартості матеріального збитку в розмірі 2 500,00 грн., оскільки, суд не бере до уваги вказаний звіт.

Щодо позовних вимог про стягнення пені з відповідача на користь позивача.

Позивач зазначав, що враховуючи, що АТ «СК «Інго» не сплатив різницю між фактичним розміром шкоди і розміром страхового відшкодування, він зобов`язаний сплатити також пеню від суми своєї заборгованості та 3 % річних за період з 23.10.2021 по 22.11.2021 року.

Згідно ст. 36.5 Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів зазначила наступний розрахунок суми пені в сумі 412, 36 грн.: 23.10.2021 - 22.11.2021 : 8,50 (облікова ставка НБУ) - 28 560,17 (Сума боргу) x (2 x 8,50 : 365) x 31 днів (прострочення) : 100.

Розрахунок 3 % річних здійснюється наступним чином: з 23/10/2021 до 22/11/2021 - 28 560,17 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 72,77 грн.

Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 412,36 грн. та 3 % річних в розмірі 72,77 грн. за період з 23.10.2021 по 22.11.2021 року на суму заборгованості 28 560,17 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ч.1, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "r" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону - МТ СБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Позивач не заявляв позовні вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної його здоров`ю. Позивачем не доведено, а судом не встановлено підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Отже, рішення районного суду з підстав, передбачених ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення по суті заявлених позовних вимог про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо судових витрат.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 583,20 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції (а.с. 34), та 874,81 грн. за розгляд справи судом апеляційної інстанції (а.с. 189).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із проведенням експертизи; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що АТ «СК «Інго» сплатило за проведення експертизи у справі 7 169,40 грн., що підтверджено експертною установою (а.с. 105а).

Суд врахував висновок експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, виконаний Київським НДІСЕ МЮ України від 15.08.2023 року № 10368/23-54, як доказ під час розгляду справи та ухвалення судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія судів вважає, що витрати, здійснені відповідачем за проведення експертизи у справі є обґрунтованими, безпосередньо пов`язані із розглядом справи та підлягають відшкодуванню позивачем пропорційно розміру відмовлених позовних вимог у сумі 2 564,49 грн. (7 169,40 грн. ? 35,77 %).

З огляду на положення частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 грудня 2023 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» (код ЄДРПОУ - 16285602) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_6 ) суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 28 560,17 грн., пеню в розмірі 412,36 грн., 3 % річних в розмірі 72,77 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» (код ЄДРПОУ - 16285602) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_6 ) 583,20 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» (код ЄДРПОУ - 16285602) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_6 ) 874,81 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_6 ) на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» (код ЄДРПОУ - 16285602) судові витрати в розмірі 2 564,49 грн. за проведення судової експертизи від 15.08.2023 року № 10368/23-54.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова