ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/2715/24

Провадження № 22-ц/4820/1370/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

учасники справи: представник апелянта адвокат Войналович О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 квітня 2024 року (суддя Павловська А.А.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом та позикою та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання договорів недійсними,

в с т а н о в и в :

У січні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором позики.

В обґрунтування позову зазначено, що 28 січня 2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2876109.

19 липня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 19072023, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 19072023 від 19.07.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 63581,13 грн., з яких: 13784 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 49797,13 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором № 2876109 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28 січня 2022 року в розмірі 63581,13 грн.

Крім того, 03 січня 2022 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 74772868.

14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАТБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 14/06/21 від 14.07.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 5738,63 грн., з яких: 4773,03 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 965,60 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 74772868 від 03.01.2022 року в розмірі 5738,63 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд: стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 2876109 від 28.01.2022 року в розмірі 63581,13 грн., за договором позики №74772868 від 03.01.2022 в розмірі 5738,63 грн., а всього за кредитними договорами 69319,76 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3028 грн.

27 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ТОВ «ФК «ЄАПБ», в якому просив суд:

- визнати недійсним договір факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р., укладений між ТОВ «Фінансова Компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в частині передачі права вимоги за договором позики №74772868 від 03.01.2022;

- визнати недійсним договір факторингу №19072023 від 19.07.2023 р., укладений між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в частині передачі права вимоги за кредитним договором №2876109 від 28.01.2022, укладеним з ОСОБА_1 ;

В обґрунтування доводів зустрічного позову зазначено, що по договору позики №74772868 від 03.01.2022 в матеріалах справи відсутні докази оплати за договором відступлення, що є підставою для відмови у визнанні позивача правонаступником ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів».

Щодо позовних вимог по договору позики №2876109 від 28.01.2022 ОСОБА_1 зазначено, що з наданих позивачем доказів вбачається, що паспорт споживчого кредиту підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «В740», натомість на спірному договорі №2876109 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.01.2022 р. відсутній електронний підпис одноразовим ідентифікатором, що свідчить про те, що відповідач його не підписував.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази повної оплати за договором факторингу №19072023 від 19.07.2023 року, тобто доказів, які б підтверджували перехід прав вимоги від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до позивача.

Із урахуванням викладеного, просив суд задовольнити його зустрічний позов.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 квітня 2024 року первісний позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» 69319,76 грн. заборгованості за кредитними договорами і 3028 грн. судових витрат.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «ЄАПБ» про визнання договорів недійсними відмовлено.

Задовольняючи первісний позов суд першої інстанції вважав доведеними обставини, на які посилався позивач у позові, та відмовив у задоволенні зустрічного позову у зв`язку з його необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позову про стягнення з ОСОБА_1 боргу за договором кредиту №2876109 від 28.01.2022 року в сумі 63319,76 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, про відмову у задоволенні позову в цій частині. В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що з наданих позивачем доказів вбачається, що на спірному кредитному договорі №2876109 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.01.2022 року відсутній електронний підпис одноразовим ідентифікатором зі сторони відповідача, що свідчить про те, що відповідач його не підписував, а отже сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, та такий договір є неукладеним. Крім того, у п.10 Договору №2876109 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.01.2022 року вказано реквізити відповідача: паспорт НОМЕР_1 виданий ОСОБА_2 , 12.01.2010 року, - такі реквізити явно не відповідають відомостям, які містяться в паспортних даних будь-якої фізичної особи України, а отже ідентифікації та верифікації або взагалі не було, або вона відбувалась незрозуміло яким чином. Доказів як саме відбувалась ідентифікація та верифікація відповідача при укладенні з ним договору кредиту позивач не надав, а відповідач заперечує факт підписання кредитного договору №2876109.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «ЄАПБ» вважає що судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального та матеріального права, справа розглянута із повним з`ясуванням фактичних обставин справи, а тому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову про визнання договорів недійсними апелянтом не оскаржується, тому апеляційним судом в цій частині не переглядається.

Окрім того, апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильності рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики №74772868 від 03.01.2022 в розмірі 5738,63 грн. у зв`язку з чим апеляційним судом рішення суду в цій частині теж не переглядається.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції в оскаржуємій частині рішення не відповідають обставинам справи, не ґрунтуються на нормах матеріального права.

На підтвердження укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 електронного кредитного договору, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надано договір №2876109 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.01.2022 року (а.с.8-16).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Договір №2876109 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.01.2022 року (а.с.8-16) не містить підпису ОСОБА_1 як передбачено положеннями частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Крім того, у описовій частині та в п.10 Договору №2876109 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.01.2022 року вказано реквізити апелянта : паспорт НОМЕР_1 виданий ОСОБА_2 , 12.01.2010 року, - такі реквізити явно не відповідають відомостям які містяться в паспортних даних ОСОБА_1 , а отже ідентифікації та верифікації або взагалі не було, або вона відбувалась незрозуміло яким чином. Доказів як саме відбувалась ідентифікація та верифікація відповідача при укладенні з ним договору кредиту позивач не надав, а відповідач заперечує факт підписання кредитного договору №2876109. Такий договір є неукладеним. Підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором №2876109 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.01.2022 року з ОСОБА_1 не вбачається.

За таких обставин доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

Паспорт споживчого кредиту (а.с. 6-7) кредиту не є складовою частиною кредитного договору, а є лише письмовою формою ознайомлення споживача до укладення договору з умовами різних видів кредитування для забезпечення йому можливості вибору серед альтернативних умов кредитування..

Більш того, зі змісту цього паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуємій частині постановлено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим в цій підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення. В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №2876109 від 28 січня 2022 року в розмірі 63581,13 грн. слід відмовити.

Оскільки судом першої інстанції заборгованість за кредитним договором №2876109 від 28 січня 2022 року та договором позики №74772868 від 03 січня 2022 року стягнуто в загальному розмірі, тому резолютивна частині рішення суду підлягає зміні.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання позовної заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило 3028 грн.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив 4542 грн.

Оскільки позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено на 8,28%, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на 91,72%, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 3915,20 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 квітня 2024 року в частині задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором №2876109 від 28 січня 2022 року скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №2876109 від 28 січня 2022 року в розмірі 63581,13 грн. відмовити.

Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики №74772868 від 03 січня 2022 року в розмірі 5738,63 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3915,20 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 вересня 2024 року.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк