Провадження № 2/638/5762/24
УХВАЛА

Іменем України

06 вересня 2024 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Щепіхіна В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Перевіривши матеріали позовної заяви суддя встановив, що вказана позовна заява подана до суду з порушенням правил підсудності.

Згідно з вимогами ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим місцем проживання, або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає донька чи син, а також самі донька, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч.1 ст.28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Натомість, матеріали позовної заяви не містять інформації про те, що позивач проживає разом зі своїм сином, а також, сама ОСОБА_1 зазначає у позовній заяві, що її син ОСОБА_3 навчається та проживає у місті Харкові, що підтверджується довідкою від 18.09.2023 №6334- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

На підставі зазначеного суддя доходить висновку про те, що в даному випадку правила альтернативної підсудності, передбачені ч.1 ст.28 ЦПК України не можна застосовувати, а позовну заяву небхідно подавати за правилами, передбаченими ст.27 ЦПК України.

На виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України суддя отримав відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, відповідно до якої ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України передбачено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки, за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України» зазначає, що суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Спори між судами про підсудність не допускаються. У зв`язку з цим та для того, щоб не допустити безпідставної тяганини під час розгляду цивільних справ з боку судів, на яких і лежить обов`язок правильно застосувати правила про підсудність, ЦПК України встановлює правило про недопустимість суперечок між судами про підсудність.

З огляду на викладене, та враховуючи, що дана справа не підсудна Дзержинському районному суду м. Харкова, суд доходить висновку про наявність підстав для передачі справи за підсудністю на розгляд до Лозівського міськрайонного суду Харківської області.

Керуючись ст.ст.31, ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - направити за підсудністю до Лозівського міськрайонного суду Харківської області.

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Щепіхіна