Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/611/24
Провадження № 2/528/345/24
06 вересня 2024 року м. Гребінка
Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Вітківського М.О.,
при секретарі Коваленко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка без технічної фіксації засобами в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,
В обґрунтування позову вказує, що в м. Гребінка, Лубенського району, Полтавської області ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 . По ступеню родинних відносин померлий ОСОБА_3 був батьком позивача ОСОБА_4 . На випадок своєї смерті померлий ОСОБА_3 зробив заповіт на користь позивача ОСОБА_1 .
Зазначає, що у нотаріальному порядку позивач ОСОБА_1 не може реалізувати своє право на вищевказане спадкове майно у зв`язку з тим, що після смерті ОСОБА_3 в особистих його речах остання не знайшла оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове майно, які спадкодавцем були безповоротно втрачені, а отримати дублікати документів на спадкове майно та провести їх державну реєстрацію спадкоємець також не має змоги оскільки власник майна помер. Відповідно постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії буде додатково надана до суду до розгляду справи по суті.
20.06.2024 року на адресу суду від приватного нотаріуса Лубенського нотаріального округу Полтавської області Іщенка Ігоря Миколайовича надійшла належним чином завірена копія спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 . (а.с.51-61).
Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 26.06.2024 року клопотання представника позивача адвоката Потапенка А.М. про заміну неналежного відповідача у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, задоволено. Замінено первісного відповідача виконавчий комітет Гребінківської міської ради Лубенського району Полтавської області на належного відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , належним відповідачем у даній цивільній справі. (а.с.69-71).
Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 30.07.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті (а.с.80,81).
06.09.2024 року позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Потапенко А.М., у судове засідання не з`явились, вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, натомість 30.07.2024 року представником позивача через канцелярію суду подано заяву про проведення судового розгляду справи без участі сторони позивача. На позовних вимогах наполягає, просить задовольнити позов у повному обсязі. Проти винесення судом заочного рішення не заперечує (а.с.87).
В судові засідання призначені на 30.07.2024, 19.08.2024, 06.09.2024 відповідач ОСОБА_2 не з`явився, відзиву не подавав. Від нього не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи. За зареєстрованим у встановленому порядку місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , судова кореспонденція відповідачем отримана 02.07.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.76), в подальшому судова кореспонденція відповідачем не отримувалась, конверт повернувсь до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.85).
З огляду на положення ст.128 ЦПК України, він вважається таким, що належним чином сповіщений про день і час розгляду справи.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Враховуючи подану заяву позивача про розгляд справи у його відсутність та повторну неявку відповідача в судове засідання, суд розглядає справу з урахуванням положень ч.2 ст.247 ЦПК України.
За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.
Згідно ухвали суду від 06.09.2024 року суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.
Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Гребінківської міської ради, актовий запис № 5 від 05.06.2023 року. (а.с.12).
По ступеню родинних відносин померлий ОСОБА_3 був батьком позивача ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про народження позивача серії НОМЕР_4 , виданим Гребінківським райбюро ЗАГС Полтавської області, актовий запис про народження №47 від 05.04.1960 року (а.с.13), свідоцтво про укладення шлюбу позивача з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серії НОМЕР_5 від 12.06.1981 року. (а.с.14).
Із матеріалів справи вбачається, що 08.10.2019 року ОСОБА_3 склав заповіт яким все своє майно заповів своїй дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Гребінківського нотаріального округу Іщенком І.М., та зареєстровано в реєстрі за №612. (а.с.56 зворот).
Із матеріалів справи вбачається, що позивачем станом на 17.04.2024 року проведено технічну інвентаризацію житлового будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, та проведено незалежну оцінку вказаного об`єкту нерухомого майна (а.с.16-23).
Відповідно до звіту про оцінку майна: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість об`єкту оцінки станом на 05.06.2024 становить 173 900,00 грн. (а.с. 25,25 зворот).
Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.06.2024 року №128/02-31, яка видана, приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Іщенком І.М., вбачається, що спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , заведена згідно алфавітної книги за №58/2023 у приватного нотаріуса Іщенка І.М. Відповідно до матеріалів спадкової справи, заяви про прийняття спадщини подали: дочка ОСОБА_1 , та син ОСОБА_2 .
Померлим ОСОБА_3 було складено заповіт, посвідчений 08.10.2019 року приватним нотаріусом Гребінківського нотаріального округу Іщенком І.М., та зареєстровано в реєстрі за №612.
Так, як спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 не пред`явила оригінали правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на спадкове майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , тому у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 , відмовлено. (а.с.12).
Дослідивши копії матеріалів спадкової справи №58/2023 відкритої після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_3 , судом встановлено, що заяви про прийняття спадщини подали: дочка ОСОБА_1 згідно заповіту від 08.10.2019 року, та син ОСОБА_2 згідно закону, інших заяв про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини у справі немає. (а.с.51-66).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 2 ст. 83 ЦПК України).
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1233 Цивільного кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 Цивільного кодексу України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Відповідно до ч.1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Відповідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Суд враховує, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.
Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.
У відповідності ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідач не скористався наданим йому процесуальним правом не надав відзиву на позовну заяву, не спростував доводів позивача, до суду не з`явився.
Крім того, судом роз`яснюється, що відповідно до ст. 1233 Цивільного кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Відповідно до ст. 1235 Цивільного кодексу України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1241 Цивільного кодексу України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).
Перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.
Коло спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначається на день відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
В даному випадку відповідач ОСОБА_2 не підпадає під категорію осіб визначену у ст. 1241 Цивільного кодексу України, тому не є особою яка має право на обов`язкову частку у спадщині.
Відповідно до положень ст.ст. 76, 77, 78, 80, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приймаючи до уваги їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, та беручи до уваги ту обставину, що позивач позбавлений можливості у досудовому порядку вирішити заявлене питання, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 223, 247, 259, 280-282, 354 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в порядку спадкування за заповітом право власності на: житловий будинок загальною площею 146,0 кв.м., житловою площею 87,1 кв.м. з допоміжними господарськими побудовами, який розташований в АДРЕСА_1 та в цілому складається з: «А-2», - житловий будинок; «Б» - гараж; «В» - сарай; «№1» - ворота з хвірткою; «2» - огорожа; «3» - огорожа; «4» - вигрібна яма; «5» - колодязь; «І» - вимощення;
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку тобто, роз`яснюється, що апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Складання повного тексту судового рішення відкласти не більше як на десять днів з дня закінчення розгляду справи, і визначити кінцеву дату складення повного судового рішення 16.09.2024 року.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 )
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 )
Повний текст рішення складено 10.09.2024
Суддя М. О. Вітківський