Провадження № 2-др/201/48/2024
УХВАЛА

про відмову в ухваленні додатково рішення

03 вересня 2024 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумова О.С., розглянувши у порядку письмового провадження питання про розподіл витрат на правову допомогу за заявою представника відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мандриківська-134» - адвоката Носової Вікторії Іванівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мандриківська-134» про зобов`язання надати документацію, визнання протиправним протоколу правління, заборону використовувати та поширювати персональні дані, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2024 закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мандриківська-134» про зобов`язання надати документацію, визнання протиправним протоколу правління, заборону використовувати та поширювати персональні дані, відшкодування моральної шкоди

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13.08.2024 ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2024 залишене без змін.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У період з 15.05.2024 по 02.09.2024 справа перебувала у провадженні Дніпровського апеляційного суду. Справа повернута до суду першої інстанції 02.09.2024.

06.05.2024 представник відповідача адвокат Носова В.І. зверталася до суду із заявою про вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу в сумі 10500,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в ухваленні додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, виходячи з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд зазначає, що в мажах розгляду цієї справи рішення судом не ухвалювалося, тому не може бути ухвалене додаткове рішення в порядку п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України.

У відповідності з вимогами ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

За змістом ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Для задоволення вимоги про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Із системного тлумачення положень ч. 5 ст. 142, ч. 9 ст. 141 ЦПК України випливає, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Суд зазначає, що представник відповідача у заяві про стягнення судових витрат не посилався на недобросовісні дії позивача, які б були підставою для компенсації здійснених суб`єктом оскарження судових витрат.

Суд не встановив, що в цьому випадку мали місце свідомі недобросовісні дії скаржниці, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Саме по собі подання позову за неналежною підсудністю не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі наведеного, керуючись ст. 141 ч. 9, 142 ч. 5, 260-261, 270 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в ухваленні додаткового рішення щодо стягнення судових витрат за заявою відповідача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мандриківська-134» у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мандриківська-134» про зобов`язання надати документацію, визнання протиправним протоколу правління, заборону використовувати та поширювати персональні дані, відшкодування моральної шкоди.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С. Наумова