Справа №385/1330/24
Провадження № 2-н/385/41/24
У Х В А Л А

10.09.2024 року суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Гришак А.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі заяви про видачу судового наказу до повноліття дитини.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суддя приходить до висновку, що слід відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно із ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб, в той же час, заявник заявила вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі заяви про видачу судового наказу до повноліття дитини, що не відповідає вимогам п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Розглянувши надані матеріали, прихожу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 161, 165, 166 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на неповнолітню дитину відмовити.

Роз`яснити заявниці право на звернення з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: А. М. ГРИШАК