ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3408/24
Провадження № 2/362/2014/24
У Х В А Л А

06.09.2024 року Васильківський міськрайонний суд Київської області, в складі

головуючої: судді Мартинцової І.О.,

за участі секретаря судового засідання - Стороженко К.М., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Хомича Олексія Олексійовича про залишення позовної заяви без розгляду та застосування до позивача заходів процесуального примусу у вигляді накладення штрафу, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дружину.

Від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Хомича Олексія Олексійовича надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду та застосування до позивача заходів процесуального примусу у вигляді накладення штрафу від (а.с.56). окрім того про необхідність розгляду та задоволення вказаного клопотання представник відповідача наголошував у запереченнях на відповідь на відзив, які ним подано 12.08.2024 (а.с.175-187).

В обґрунтування вимог заяви представник відповідача зазначає, що позивач ОСОБА_2 , зловживаючи своїм процесуальними правами шляхом маніпуляції автоматизованим розподілу справ між суддями, вісім разів подавала аналогічну позовну заяву про стягнення аліментів на своє утримання та відкликала їх, з метою призначення справи до розгляду необхідного їй судді.

В підтвердження даних обставин надає суду копії процесуальних ухвал Васильківського міськрайонного суду Київської області про повернення позовів та систематизований витяг з сайту Васильківського міськрайонного суду Київської області з переліком повернутих справ.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до нього докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Разом з тим, однією з основних засад цивільного судочинства, у відповідність до ст.2 ЦПК України, є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Як зазначено в ч. 4 ст. 44 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Разом з тим, в силу вимог ч. 4 ст. 44 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали (ст. 143 ЦПК України).

Види заходів процесуального примусу визначені ч. 1 ст. 144 ЦПК України, а саме: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф.

Верховний Суд трактує зловживання як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення, що полягає у зловживанні процесуальними правами, за якого відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав, і визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав (ухвала ВС від 06.09.2018, справа №552/2378/17).

Зловживання процесуальними правами - це цивільне процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників цивільного процесу (їх представників), що спричиняють порушення процесуальних прав інших учасників цивільного процесу (їх представників), з метою перешкоджання гарантованому у пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правосуддю, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом).

Зловживання правами характеризуються умислом, спрямованим на порушення порядку цивільного судочинства.

Характерними ознаками зловживання процесуальними правами є: формальне, непропорційне використання процесуального права всупереч легітимній меті, з якою це право встановлено нормами цивільного процесуального права, недобросовісність дій, умисний характер, завідома несумлінність.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються з видимістю реалізації законних прав особи.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою взагалі перешкоджання розгляду справи.

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин. Такі висновки наведені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11.11.2019 у справі №337/474/14.

Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій.

З огляду матеріалів справи достовірно встановлено, що позивачем дійсно декілька разів подавався позов про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання.

З письмових пояснень позивача, викладених в відповіді на відзив (а.с.169-174) по даному питанню встановлено, що деякі позови були повернуті через невідповідність поданих позовів вимогам ЦПК України, деякі позови були повернуті за її заявою, одні за вмовлянням відповідача забрати позов, інші за погрози відповідача забрати позов. Однак, зрозумівши, що вони не досягнуть з відповідачем згоди щодо мирного, спокійного врегулювання питання стягнення аліментів на її утримання в позасудовому порядку - вона все ж таки звернулась до суду з новим позовом, в якому очікує законного і справедливого судового рішення.

З урахуванням вищеказаних обставин, суд дійшов до висновку, що багаторазове подання позивачем позову в даному випадку свідчить про зловживанням ним своїм процесуальним правом, однак враховуючи, що дане зловживання не мало на меті та не призвело до порушення прав та законних інтересів інших учасників справи, вважаю за можливе застосувати до позивача захід процесуального примусу у вигляді попередження, який на думку суду буде достатнім для того, щоб не допускати подібних зловживань в майбутньому.

Керуючись ст. ст. 2,4 44, 144, 260, 261 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Хомича Олексія Олексійовича про залишення позовної заяви без розгляду та застосування до позивача заходів процесуального примусу у вигляді накладення штрафу- задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_2 заходи процесуального примусу у вигляді попередження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Мартинцова І.О.