Справа №295/6685/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі Морозовій К.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартири шляхом вселення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд із позовом, де зазначив, що він є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власнорті на житло та рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27.04.2015 року.

Відповідачі є власниками іншої частини квартири.

Зауважує, що між співвласниками склались взаємні неприязні відносини. У зв`язку з виникненням перешкод у користуванні належним на праві власності майном позивач змушений був звернутись до суду з вимогою про вселення.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 16.04.2015 року по справі № 295/19595/14-ц позов задоволено, ухвалено вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 .

Позивач стверджує, що на протязі певного періоду після ухвалення рішення мав можливість безперешкодного доступу до помешкання, при цьому, в подальшому, умисні дії на вчинення перешкод з боку інших співвласників започатковано повторно.

За результатом отримання виконавчого листа по справі № 295/19595/14-ц та звернення із заявою про виконання державним виконавцем Богунського районного відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийняте повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.2 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, через пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Позивач посилається на гарантовану нормами законодавства непорушність права власності, пов`язане із цим право на використання власного помешкання для проживання, та, указуючи на неможливість поновлення невизнаних прав в інший, позасудовий спосіб, просить зобов`язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні квартирою, вселити в квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 17.05.2024 року по справі відкрите спрощене позовне провадження.

Представником відповідачів подано відзив на позовну заяву, у якому вказано на фактичну втрату інтересу позивача до помешкання після розірвання шлюбу із ОСОБА_2 та виселення до будинку АДРЕСА_2 .

Представник зазначає, що рішенням Богунського районного суду м.Житомира по справі № 95/1333/14-ц ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні заявлених вимог про встановлення порядку користування квартирою.

За висновком суду, розмір житлової площі кімнат квартири не дозволяють встановити порядок користування без порушень прав всіх співвласників.

Додає, що рішенням Богунського районного суду м .Житомира по справі № 295/19595/14-ц вирішено питання про вселення позивача у квартиру, що, зокрема, є підставою для закриття провадження у справі внаслідок існування рішення суду, яке набрало законної сили, ухваленого у спорі між тими самим сторонами, з того самого предмету і з тих самих підстав.

Сторона звертає увагу на неможливості спільного проживання учасників та просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали заявлені вимоги. Звертали увагу, що наявний у користуванні позивача будинок за адресою Давидівський масив Житомирського району фактично є дачним будинком без систем опалення та можливості проживання у зимовий період.

Відповідач ОСОБА_2 , представник відповідача просили відмовити у задоволені вимог, вказуючи на неможливість забезпечення належних умов проживання зі складом сімей всіх співвласників. Посилаючись на особливо неприязні стосунки із позивачем, просили відмовити у задоволені позову.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Виконавчого комітету Житомирської міської ради 17.12.2002 року, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в рівних долях.

За змістом витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за позивачем ОСОБА_1 зареєстровано 1/3 частина у праві власності на відповідну квартиру (підстава виникнення права власності свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 , видане 17.12.2002 року).

Між співвласниками тривалий час існують неприязні відносини, позивачем ініціювались питання встановлення порядку користування квартирою, вселення.

Так, рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 16.04.2015 року у справі № 295/19595/14-ц ухвалено вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно з рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27.04.2015 року за позивачем ОСОБА_1 визнано право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , відмовлено у задоволені вимог в частині встановлення порядку користування квартирою.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З огляду на вказані позивачем утруднення в доступі до помешкання, частина у праві власності на який зареєстрована за позивачем, суд приходить до висновку про порушення прав позивача як власника майна, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Твердження сторони відповідача про неможливість забезпечення спільного проживання осіб, наявність у позивача іншого житла суд відхиляє, оскільки право на використання належного особі майна не може ставитись у залежність від взаємних відносин співвласників та прояву їх прихильності або згоди. Відповідно до ч.6 ст. 29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання.

Суд додатково звертає увагу, що повторно заявлені в розрізі судових спорів між учасниками вимоги позивача про вселення пов`язуються з іншими, новими відносно попередньо повідомлених обставин фактами спричинення перешкод з боку співвласників у користуванні майном, а тому підстави для закриття провадження відсутні, про що роз`яснювалось судом при поставлені ухвали без виходу до нарадчої кімнати про відмову у задоволені клопотання про закриття провадження по справі. Суд не може поставити заявлений позивачем запит на поновлення порушених прав, що є особливо чуттєвими за сферою існування, у залежність від можливостей оскарження дій або бездіяльності державного виконавця у прийнятті рішення про повернення виконавчого документа, результатів розгляду скарги в разі, якщо відповідне процесуальне право буде реалізоване. Отже, заявлена вимога про вселення відповідає способу поновлення порушених прав сторони та, за встановлених судом обставин, є ефективною.

За таких умов, суд вважає необхідним вселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в квартиру АДРЕСА_1 , на підставі ст.141 ЦПК України вирішити питиння про стягнення судових витрат.

Керуючись ст.ст. 141, 258-279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду в повному обсязі буде виготовлене 05.09.2024 року.

Суддя: Д.М.Лєдньов