ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5906/24 Справа № 176/1005/24 Суддя у 1-й інстанції - Волчек Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Максюти Ж.І., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Жовтоводської окружної прокуратури на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2024 року в цивільній справі номер 176/1005/24 за заявою Жовтоводської окружної прокуратури, заінтересована особа Жовтоводська міська рада, про визнання спадщини відумерлою та передачу її у комунальну власність,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області звернулась Жовтоводська окружна прокуратура про визнання спадщини відумерлою та передачу її у комунальну власність, заінтересована особа Жовтоводська міська рада.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою Жовтоводської окружної прокуратури, заінтересована особа Жовтоводська міська рада, про визнання спадщини відумерлою та передачу її у комунальну власність.

Із вказаним судовим рішенням не погодився заявник Жовтоводська окружна прокуратура, подав апеляційну скаргу, просив апеляційний суд скасувати ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2024 року у справі №176/1005/24 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводами апеляційної скарги наведено, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята із порушенням вимог матеріального та процесуального права, є незаконною та підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, посилався на ч. 4 ст. 315 ЦПК України, яка регулює порядок розгляду заяв окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення, і не врахував, що ЦПК України передбачає лише один випадок відмови у прийнятті заяви про визнання спадщини відумерлою - якщо заява подана до закінчення одного року з часу відкриття спадщини (ст. 336 ЦПК України). Також, суд першої інстанції не врахував положення ч. 6 ст. 294 ЦПК України, де встановлено, що, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу на стадії відкриття провадження у справі, суд першої інстанції, не дослідивши усіх обставин справи, дійшов помилкового висновку про наявність спору про право у справі. Так, суд першої інстанції вважав, що у даній справі наявний спір про право, оскільки прокурор заявив вимогу про передачу спадкового майна до територіальної громади. Спір про право в даній категорії справ можливий не будь-який, а виключно, пов`язаний з наявністю спадкоємців.

Посилання суду першої інстанції на те, що вимога про передачу спадкового майна до територіальної громади є саме позовною вимогою і свідчить про наявність спору про право є безпідставним і суперечить положенням ст. 338 ЦПК України, ст. 1277 ЦК України.

Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для звернення прокурора до суду з даною заявою є хибним, оскільки останній не відповідає обставинам справи та суперечить нормам процесуального права. Прокурор не повинен встановлювати причини невиконання уповноваженими державою органами відповідних функцій у спірних відносинах і це не може свідчити про відсутність підстав у прокурора для представництва інтересів держави в суді.

Судом першої інстанції цього враховано не було, і він дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Жовтоводської міської ради.

Від інших учасників справи відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду представник заявника прокурор Бурлаченко О.Л. доводи апеляційної скарги підтримала, просила апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заінтересована особа Жовтоводська міська рада в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до статті 128 ЦПК України (а.с. 78, 79).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю осіб, що не з`явилися.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що у квітні 2024 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області звернулась Жовтоводська окружна прокуратура з заявою про визнання спадщини відумерлою та передачу її у комунальну власність, заінтересована особа Жовтоводська міська рада, в якій заявник просив визнати відумерлою спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка складається із домоволодіння АДРЕСА_1 та передати її у комунальну власність Жовтоводської міської об`єднаної територіальної громади в особі Жовтоводської міської ради (а.с. 1-6).

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для звернення прокурора до суду з даною заявою та з того, що заявником заявлена вимога про передачу відумерлої спадщини у власність територіальної громади, яка підлягає розгляду в порядку позовного провадження, тому у вказаних правовідносинах вбачається спір про право.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

Згідно з частиною другою статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження зокрема справи про визнання спадщини відумерлою (пункт 8 частини першої статті 293 ЦПК України).

Порядок розгляду справ окремого провадження визначено статтею 294 ЦПК України.

Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи; справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Заявник у справі про визнання спадщини відумерлою - це особа, в інтересах якої в суді порушується справа про підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваного права на спадщину, необхідних для реалізації нею майнових прав, без судового підтвердження яких вона позбавлена можливості здійснити ці права.

Верховний Суд зауважує, що особливістю розгляду справи про визнання спадщини відумерлою, яка розглядається в окремому провадженні, як й інших справ окремого провадження, зокрема, є: заявлені вимоги у порядку окремого провадження повинні бути безспірними (відсутній спір про право). Відсутність спору про право зумовлює відсутність сторін з протилежними інтересами, відсутність позову, тобто, немає інститутів і категорій, властивих позовному провадженню (пред`явлення зустрічного позову, заміна сторін, співучасть, мирова угода, треті особи, звернення до третейського суду тощо).

Під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. Спір про право пов`язаний лише з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, у спорі існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. За відсутності цих елементів немає спору про право.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №636/1324/16-ц, провадження №14-225цс18. У постановах Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі №202/6418/18, провадження №61- 8511св19 та від 23 грудня 2019 року у справі №175/423/18, провадження №61-8171св19.

У відповідності до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Судом встановлено, що у квітні 2024 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області звернулась Жовтоводська окружна прокуратура в інтересах Жовтоводської міської ради з заявою про визнання спадщини відумерлою та передачу її у комунальну власність, в якій заявник просив визнати відумерлою спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка складається із домоволодіння АДРЕСА_1 та передати її у комунальну власність Жовтоводської міської об`єднаної територіальної громади в особі Жовтоводської міської ради.

Заявник з дотриманням положень ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» обґрунтував своє звернення в інтересах міської ради тим, що захист інтересів держави не здійснює орган місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових та передчасних висновків про недоведеність прокурором підстав звернення до суду з відповідною заявою в інтересах держави та про наявність спору про право, який має бути перевірений лише під час розгляду справи по суті.

Вимога заяви про передачу відумерлої спадщини у власність територіальної громади в особі Жовтоводської міської ради, на яку посилається суд першої інстанції як на позовну вимогу, не може розцінюватися такою, оскільки це прямо передбачено статтею 338 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи, приведені в апеляційній скарзі, заслуговують на увагу, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до ст. 379 ЦПК України і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Жовтоводської окружної прокуратуризадовольнити, ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2024 рокускасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 вересня 2024 року.

Судді: