Справа №551/589/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" серпня 2024 р. селище Шишаки

Суддя Шишацького районного суду Полтавської області Вергун Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Споживчий центр » до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

1. Короткий зміст позовних вимог.

У травні 2024 року ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 28 липня 2023 року уклав з ОСОБА_1 кредитний договір № 28.07.2023-100001068. За яким ТОВ «Споживчий центр» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 4 500 грн. 00 коп., а відповідач зобов`язався протягом 42 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2% за кожний день користування.

ТОВ «Споживчий центр» виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4 500 грн. 00 коп. Відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 8 000 грн. 00 коп, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 4 500 грн. 00 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 3 500 грн. 00 коп. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому ТОВ «Споживчий центр» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 8 000 грн. 00 коп.

2. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача ОСОБА_2 разом з позов подав суду клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та за відсутності представника позивача ( а. с. 4, зворот ).

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 17 травня 2024 року позов ТОВ « Споживчий центр » прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, до відому яких доведено, що розгляд справи відбудеться у порядку письмового провадження о 08 год. 00 хв. 17 червня 2024 року ( а. с. 21 ).

Ухвалою суду від 17 червня 2024 року проведення розгляду справи відкладено до 11 год. 00 хв. 12 серпня 2024 року ( а. с. 28 ).

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що 28 липня 2023 року ТОВ «Споживчий центр» уклав з відповідачем кредитний договір № 28.07.2023-100001068. За умовами якого ТОВ «Споживчий центр» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 4 500 грн. 00 коп., а останній зобов`язувався протягом 42 днів, повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2% за кожний день (а.с.10-15).

ТОВ «Споживчий центр» виконав своє грошове зобов`язання та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4 500 грн. 00 коп. Вказана обставина підтверджується квитанцією № від 28 липня 2023 року (а.с.18 ).

Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України.

5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Встановлено, що кредитний договір № 28.07.2023-100001068 від 28 липня 2023 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора С615 ( а.с. 9 ).

У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Споживчий центр» в електронній формі.

Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19.

Всупереч вимогам ч.1ст.81 ЦПК України відповідач не надав жодного доказу на спростування того, що він не укладав кредитний договір, не отримував та не вводив одноразовий ідентифікатор, не надавав ТОВ «Споживчий центр» відомості своєї банківської картки для переказу кредитних коштів.

Відповідач неналежним чином виконував грошове зобов`язання, тому у нього виникла заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 8 000 грн. 00 коп., яка складається з заборгованості за відсотками 3 500 грн. 00 коп., заборгованості по тілу кредиту - 4 500 грн. 00 коп. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 8 000 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою про стан заборгованості за кредитним договором (а.с. 9, зворот ).

У матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором.

Тому, суд вважає, що з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 8 000 грн. 00 коп.

7. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З платіжної інструкції від 16 травня 2024 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «Споживчий центр» сплатив судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. Пред`явлений позов задоволений. Тому, з відповідача на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2 433 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись, ч.1 ст.526, ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, ч.1 та ч.2 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю « Споживчий центр » до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 28.07.2023-100001068 від 28 липня 2023 року у загальному розмірі 8 000 грн. 00 коп. та витрати на оплату судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», що розташовується за адресою: 01132, м. Київ, вул. Саксаганського, буд.133-А, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Головуючий суддя: