ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/642/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2024 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Маркєлової В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення факту утримання неповнолітньої дитини,

У С Т А Н О В И В:

09.08.2024 до Дарницького районного суду м. Києва надійшла зазначена заява.

Відповідно до протокола автоматизованого розподілу справ між суддями від 12.08.2024 для розгляду справи визначено суд у складі головуючої судді Маркєлової В.М.

Заявник просить суд установити той факт перебування неповнолітньої дочки своєї дружини від попереднього шлюбу - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні свого вітчима, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На обґрунтування заяви заявник зазначив, що ОСОБА_1 (надалі також - ОСОБА_1 , заявник). Між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 09 червня 2005 року було укладено шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 09.06.2005 зроблено актовий запис № 830 та видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дитина ОСОБА_3 , про що в Книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис № 127, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане 27.01.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер, про що в Книзі реєстрації смертей 04.07.2012 зроблено відповідний актовий запис № 391, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 видане 04.07.2012 відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. 30 березня 2013 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_1 , про що в той же день складено відповідний актовий запис № 192, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , яке видано 30.03.2013 відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу у подружжя народилось двоє дітей: - із свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого 12.06.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у батьків: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народився син, ОСОБА_8 , про що 12.06.2013 зроблено актовий запис № 1942; - із свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 виданого 21.07.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 у батьків: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народився син, ОСОБА_9 , про що 21.07.2015 зроблено відповідний актовий запис № 2610.

ТЦК та СП не може надати відстрочку оскільки на даний час відсутнє рішення суду про утримання заявником трьох неповнолітніх дітей.

Підстави для встановлення факту утримання неповнолітньої дитини - заявник фактично проживає зі своєю дружиною, ОСОБА_4 , їх спільними дітьми, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також дитиною від першого шлюбу дружини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій заявник є вітчимом, за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується довідкою від 02.06.2024, яка видана ОСББ «БАЖАНА 30» на підставі опитування сусідів та пред`явлених документів. Заявник виховує всіх трьох дітей, забезпечує їх всім необхідним, що підтверджується, зокрема, посвідченням багатодітної сімї, відповідно до якого заявник разом із заінтересованою особою-1 утримують трьох неповнолітніх дітей.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження для слухання цієї справи саме в порядку окремого провадження з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав».

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19.03.2021 у справі № 643/14985/18-ц: «… критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб».

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Метою встановлення вказаного факту утримання неповнолітньої доньки дружини від попереднього шлюбу заявник зазначає необхідність отримання відстрочки від мобілізації, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Виходячи із заявленої мети встановлення факту, що має юридичне значення, слід зазначити наступне.

Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для невиконання публічних обов`язків або створення преюдиційного рішення суду для публічних відносин.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до норм Сімейного кодексу України обов`язок виховання та утримання дітей лежить саме на їхніх батьках.

Із зазначених у заяві обставин вбачається, що заявник не є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,. Ця дитина є донкою дружини заявника ОСОБА_4 від попереднього шлюбу, а її батьком є та ОСОБА_5 .

У разі виникнення спору між батьками щодо виконання обов`язку утримання дітей, такий спір вирішується судом за правилами позовного провадження.

Таким чином, у випадку виникнення спору про право щодо стягнення аліментів з ОСОБА_5 на користь матері, з якою проживає дитина, він підлягатиме розгляду у позовному провадженні.

Встановлення заявленого заявником факту в свою чергу може призвести до виникнення спору із відповідним територіальним центру комплектування та соціальної підтримки, пов`язаного з виконанням заявником військового обов`язку, зокрема щодо забезпечення заявнику реалізації його права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, тому зазначені вимоги необхідно заявляти у позовному провадженні, а не в окремому, яке призначене для встановлення безспірних фактів.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

У п. 104 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21 зроблено висновок про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов, зокрема: «… встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах».

З огляду на зазначене суд вважає, що із зазначених заявником у заяві обставин та мети встановлення факту, вбачається, що існує спір про право, а відтак, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження, роз`яснивши право на звернення до суду в порядку загального позовного провадження.

Керуючись ст. 260, 261, 293, 315, 353, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення факту утримання неповнолітньої дитини.

Роз`яснити заявнику право звернення до суду з позовом у порядку загального позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Суддя В.М. Маркєлова