Справа №705/5739/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

при секретарі судового засідання Романовій О.М.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Умань в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , Уманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання батьківства, в обґрунтування зазначивши наступне.

Він, ОСОБА_1 , перебував у шлюбі з ОСОБА_3 з 06.11.1992 року і у цьому шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаний шлюб розірвано 11.03.1998 року.

16.09.2000 ОСОБА_3 вдруге одружилася з ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_6 , батьком якої вказано ОСОБА_2 , що відображено у свідоцтві про народження.

У зв`язку з тим, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не був ще розірваний, то батьківство дочки ОСОБА_6 записано за правилами ст. 122 Сімейного кодексу України, тобто у свідоцтві про народження батьком дитини записаний офіційний чоловік ОСОБА_5 , тоді як насправді батьком ОСОБА_6 є саме він - ОСОБА_1 .

Не зважаючи на факт повторного одруження ОСОБА_3 , він часто приходив до неї додому для зустрічі із дочкою ОСОБА_8 , що проживала разом з нею. Такі зустрічі були необхідні для підтримки та піклування доньки.

Їх зустрічі з ОСОБА_3 були частими до січня 2016 року, а потім з нею він не бачився, у зв`язку із виїздом на роботу до м. Києва. З того часу стосунки з ОСОБА_3 припинилися.

Під час зустрічей їх стосунки з ОСОБА_3 були більше ніж дружніми та були інтимними.

В серпні 2023 року він випадково зустрівся з ОСОБА_3 , яка була разом з дитиною ОСОБА_6 . Подивившись на дитину, він відразу ж помітив схожість із собою. Для остаточної впевненості, що він є батьком цієї дитини, він запропонував ОСОБА_3 провести аналіз генетичної ідентифікації на предмет встановлення його біологічного батьківства відносно ОСОБА_6 . ОСОБА_3 дала згоду для усунення сумнівів щодо визначення батьківства.

Звернувшись до приватної лабораторії «Endeavor dna Laboratories» для проведення генетичної ідентифікації, ним був отриманий «Звіт про встановлення батьківства ДНК» 04 жовтня 2023 року, відповідно до якого саме він є батьком ОСОБА_6 . Ймовірність встановлення батьківства дорівнює 99,99 %.

Після визначення Звітом його батьківства, ОСОБА_3 повідомила відповідача про висновок ідентифікації відповідно до якого встановлено батьківство позивача та запропонувала йому добровільно відмовитися від батьківства відносно дитини. Відповідач не заперечив проти результатів Звіту від 04.10.2023 та від добровільної відмови від батьківства. Однак він байдуже ставиться до питання батьківства і хоча не заперечує проти його батьківства, однак ухиляється від подання заяви про відмову від батьківства.

Приймаючи до уваги отримання ним Звіту про встановлення батьківства ДНК лабораторії 04.10.2023, яким він дізнався про своє батьківство, вважає, що ним не пропущено строк позовної давності.

Просить суд визнати його, ОСОБА_1 батьком ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Умань, Черкаської області.

Виключити відомості про ОСОБА_2 , як батька ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Умань Черкаської області, з актового запису про народження № 571, складеного 23 серпня 2016 року Уманським міським відділом державної реєстрації актів громадянського стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Зобов`язати Уманський міський відділ державної реєстрації актів громадянського стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області внести зміни в книгу реєстрації народжень, актовий запис № 571 від 23 серпня 2016 року, про народження ОСОБА_6 , змінивши в графі «батько» відомості - ОСОБА_5 на ОСОБА_1 .

Судові витрати по справі просить залишити за ним.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 в підготовче засідання не з`явився, на адресу суду направив відзив, у якому просив суд розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.

Третя особа ОСОБА_3 в підготовче засідання не з`явилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити у її відсутність та не заперечує проти задоволення позову.

Представник третьої особи Уманського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в підготовче засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд розгляд справи проводити у відсутність їх представника, в оцінюванні доказів покладаються на думку суду, проти визнання батьківства відносно дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заперечують.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, врахувавши позицію сторін по справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини першої та другої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , записані: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Актовий запис про народження № 571 від 23.08.2016.

Відомості про батька записані відповідно до вимог ст. 122 СК України, оскільки на момент народження ОСОБА_6 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , згідно якого шлюб між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , був укладений ІНФОРМАЦІЯ_7 .

У відповідності до акту, складеного 19 жовтня 2023 року, затвердженого головою правління ОСББ «Європейська 92», власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 . У вказаній квартирі крім власника проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проживають та не прописані: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

На виконання ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.02.2024 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи до суду надійшов висновок експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/102-24/3834-БД від 22.04.2023, згідно якого позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , може бути біологічним батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ймовірність даної події складає 99,58%.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 51 Конституції України, частинами друцгою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнства і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до вимог ч. 2,3 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

За приписами ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК України, зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Так, законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливе за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Разом з цим суд враховує, що ЄСПЛ у рішенні від 07 травня 2009 року в справі «KALACHEVA v. RUSSIA», заява № 3451/05, § 34, зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006 року зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів з`ясування або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема, призначення судово-біологічної (судової-генетичної) експертизи, судової молекулярно-генетичної експертизи.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно п.1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 (далі - Правила), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п.1.7 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Згідно п.2.1. Правил Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, в ході розгляду справи судом встановлено, що позивач та третя особа певний час перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому у них народилася донька ОСОБА_8 . Після розірвання шлюбу відповідач уклала новий шлюб з громадянином ОСОБА_5 . У період існування цього шлюбу, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідача ОСОБА_3 народилася донька ОСОБА_6 . Оскільки на момент народження ОСОБА_6 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 існував, то у відповідності до вимог ст. 122 СК України відомості про подружжя були внесені в свідоцтво про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно фактів, викладених у позовній заяві, проти чого не заперечували відповідач та третя особа ОСОБА_3 у відповідності до поданих ними до суду заяв, після розлучення позивач підтримував певні стосунки з колишньою дружиною, оскільки намагався спілкуватися зі своєю старшою донькою, яка залишилася проживати з матір`ю після розірвання їх шлюбу, але у зв`язку зі зміною місця працевлаштування такі стосунки були припинені.

Про існування другої дитини, а саме ОСОБА_6 , позивач дізнався випадково в серпні 2023 року, і зрозумівши, що саме він є фізіологічним батьком ОСОБА_6 , було вирішено з`ясувати чи дійсно такий факт є достовірним, зі згоди матері дитини було замовлено тест на батьківство у приватній лабораторії та отримано звіт про встановлення батьківства ДНК від 04.10.2023, згідно якого ймовірність того, що позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_6 , становить 99,999995 %, що і стало підставою для ініціювання офіційного визнання його батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

При цьому, у відповідності до заяв, поданих на адресу суду відповідачем та третьою особою, громадяни, які записані батьками ОСОБА_6 у свідоцтві про її народження, а саме її рідна мати ОСОБА_3 та її чоловік ОСОБА_5 , не заперечують проти того, що дійсно позивач ОСОБА_1 є фізіологічним батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

З огляду на вище викладене, виходячи з інтересів дитини, беручи до уваги результати ДНК аналізу на батьківство, згідно якого ймовірність батьківства позивача відносно дитини ОСОБА_6 становить 99,58 %, а також з урахуванням відсутності заперечень відповідача та матері дитини, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання батьківства та задоволенню позовних вимог, в тому числі і вимоги щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати розподіляються між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог, разом з тим, позивач просив суд судові витрати залишити за ним.

Керуючись ст. ст. 128, 129, 134 СК України, ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 200, 206, 258, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , Уманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Умань Черкаської області.

Виключити відомості про ОСОБА_2 , як батька ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Умань, Черкаської області, з актового запису про народження № 571, складеного 23 серпня 2016 року Уманським міським відділом державної реєстрації актів громадянського стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Зобов`язати Уманський міський відділ державної реєстрації актів громадянського стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області внести зміни а книгу реєстрації народжень, актовий запис № 571 від 23 серпня 2016 року, про народження ОСОБА_6 , змінивши в графі «батько» відомості - ОСОБА_5 на ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 05.08.2024.

Суддя: Р. В. Піньковський