КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/6094/24 Головуючий у 1 інстанції: Колесник О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

секретар Ткаченко В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Овчаренка Ігоря Сергійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29травня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-

в с т а н о в и в:

В березні 2024 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Зазначила, що ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 31 липня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2, ст.125 КК України у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, а кримінальне провадження №0000861 від 25.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було закрито. Вказаним процесуальним рішенням суду було встановлено, що 24 серпня 2019 року близько 00 год. 00 хв. в селі Щербанівка Обухівського району Київської області ОСОБА_1 спільно із ОСОБА_3 , перебуваючи на ділянці асфальтованої дороги між житловими будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , безпідставно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин в ході розмови завдали їй тілесних ушкоджень у вигляді струсу головного мозку, синців в області волосистої частини голови, в області перенісся, в ділянці лівого плеча та в області черевної стінки. Згідно висновку судово-медичної експертизи №157 від 08 жовтня 2019 року виявлені у неї тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я. Внаслідок спричинених тілесних ушкоджень вона перебувала спочатку на стаціонарному, а потім - на амбулаторному лікуванні. На лікування вона витратила 40000 грн. Внаслідок злочинних дій відповідачів їй була завдана моральна шкода, яку вона оцінює в 2 000 000 грн. ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 2 000 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди та 40 000,00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29травня 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 40 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, 2 500,00 грн. судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, а всього 42 500,00 грн.Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 20 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, 2 500,00 грн. судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, а всього 22 500,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 1 211,20 грн. судового збору. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 1 211,20 грн. судового збору. В задоволенні частини позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування 40 000,00 грн. матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, відшкодування 1 940 000,00 грн. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 000,00 грн. судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, в задоволенні решти суми відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 40000,00 грн. моральної шкоди і 2 500,00 грн. судових витрат на професійну правову допомогу, ухваливши нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та 49,00 грн. витрат на правничу допомогу. Також просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в порядку розподілу судових витрат 12843,24 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 40 000,00 грн., тоді як з ОСОБА_3 стягнув 20 000,00 грн. З ухвали Обухівського районного суду Київської області від 31 липня 2023 року про закриття кримінального провадження, з якої і виходив суд першої інстанції, неможливо встановити конкретний ступінь вини кожного із обвинувачених. ОСОБА_1 взагалі не вважає себе винним у заподіянні ОСОБА_2 тілесних ушкоджень 24 серпня 2019 року, а негативний психологічний стан ОСОБА_2 , встановлений за результатами проведення судово-психіатричної експертизи, в значній мірі обумовленим психологічним відношенням до нього, сформованим в результаті довготривалих суперечок із його сім`єю. При визначенні розміру моральної шкоди, суд не врахував вимоги розумності та справедливості, а також те, що розлад здоров`я ОСОБА_2 внаслідок побиття був короткочасним.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Позивачка ОСОБА_2 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 31 липня 2023 року Обухівським районним судом Київської області було постановлено ухвалу в справі №372/1243/20, якою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, а кримінальне провадження №0000861 від 25 серпня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України було закрито.

Вказаною ухвалою суду встановлено, що 24 серпня 2019 року близько 00 год. 00 хв. в селі Щербанівка Обухівського району Київської області ОСОБА_1 спільно із ОСОБА_3 , знаходячись на ділянці асфальтованої дороги між житловими будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , безпідставно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин в ході розмови з потерпілою ОСОБА_4 , діючи з метою заподіяння останній тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , підійшов до потерпілої ОСОБА_4 , та умисно, вхопивши останню правою рукою за шию, повалив її на землю, після чого наніс один умисний удар правою ногою в область голови потерпілої ОСОБА_4 , чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, синців в області волосистої частини голови. Після чого, ОСОБА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел на заподіяння потерпілій ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, передбачаючи протиправний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у виді тілесних ушкоджень, підійшов до потерпілої, яка на той час знаходилася в положенні лежачи на правій стороні тулуба, в наслідок раніше заподіяних ОСОБА_3 , умисних ударів, наніс: один удар ногою в область лівого ребра, після чого наніс декілька ударів правою долонею руки в область обличчя та тулубу, в подальшому знову наніс ще один удар ногою в область живота, чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку, синці в області волосистої частини голови, в області перенісся, в ділянці лівого плеча та в області черевної стінки.Далі, ОСОБА_3 , повторюючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , умисно наніс один удар ногою в область живота, чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді синців в області черевної стінки. Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були вчинені умисні дії, які виразились у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (а.с.14-18).

Ухвала Обухівського районного суду Київської області від 31 липня 2023 року не була оскаржена учасниками кримінального провадження і набрала законної сили 08 серпня 2023 року.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №157 від 08 жовтня 2019 року у ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, синці в області волосистої частини голови, в області перенісся, в ділянці лівого плеча, в області черевної стінки, по ходу 5-6 ребер зліва. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупого (-их) твердого (-их) предмета (-ів) з обмеженою травмуючою поверхнею, за ступенем тяжкості відносяться: комплекс ушкоджень в області голови - до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я, інші окремо взяті ушкодження - до легких тілесних ушкоджень. Виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження могли утворитись за обставин та в термін вказаний в ухвалі про призначення експертизи (а.с.19-21).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №148 від 25 березня 2020 року, складеного відділенням амбулаторних судово-психіатричних експертиз КНП КОР „ОПНМО" Міністерства охорони здоров`я України, ситуація, яка досліджується у кримінальному провадженні, а саме події 24 серпня 2019 року, була і залишається для ОСОБА_4 психотравмувальною; зазначена ситуація призвела до погіршення стану здоров`я ОСОБА_4 , порушення звичайного ритму життя та викликала емоційну дестабілізацію її повсякденного життя, безпідставної втрати можливості щодо самоврядування власним життям; переживання зазначеної події супроводжуються розгубленістю почуттів та думок щодо етичних підстав та принципів навколишнього життя, та внутрішнім напруженням, що відбиває бажання подолати негативні наслідки стресогенних подій у власних емоційних проявах та соціальному статусі. Інтенсивний психотравмувальний характер зазначеної ситуації та стійкі негативні емоційні переживання (страждання), які маються у ОСОБА_4 , є психологічною передумовою для кваліфікації моральної шкоди. Матеріальний еквівалент моральної шкоди може бути визначений лише після винесення судового рішення в даному кримінальному провадженні (а.с.22-26).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції позовні вимоги ОСОБА_2 суд задовольнив частково, стягнув на її користь у відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_1 40 000,00 грн., з ОСОБА_3 - 20 000,00 грн.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції в оскражуваній частині.

Згідно положень ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, у спосіб, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України за загальним правилом, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з неправомірності дій відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , які доведені судовим рішенням у кримінальному провадженні, які полягають у умисному завданні ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, які спричинили короткий розгляд здоров`я, а суд першої інстанції правильно вважав доведеним факту завдання ОСОБА_2 моральної шкоди. Дії відповідачів призвели до погіршення стану здоров`я ОСОБА_4 , порушення звичайного ритму її життя та викликали емоційну дестабілізацію її повсякденного життя, безпідставної втрати можливості щодо самоврядування власним життям; переживання зазначеної події супроводжуються розгубленістю почуттів та думок щодо етичних підстав та принципів навколишнього життя, та внутрішнім напруженням, що відбиває бажання подолати негативні наслідки стресогенних подій у власних емоційних проявах та соціальному статусі, тобто, мали значний негативний та психотравмувальний вплив.

Колегія суддів погоджується з визначеним судом розміром відшкодування моральної шкоди. Підстави вважати визначений судом розмір моральної шкоди, яку відповідачі зобов`язані відшкодувати на користь ОСОБА_2 відсутні. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди кожним з відповідачів суд врахував суть правопорушення, характер протиправних дій відповідачів, а також глибину фізичних та душевних страждань позивачки.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта, що відповідач ОСОБА_1 взагалі не вважає себе винним у заподіянні ОСОБА_2 тілесних ушкоджень під час подій 24 серпня 2019 року. Вина ОСОБА_1 у завданні ОСОБА_2 тілесних ушкоджень підтверджується ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 31 липня 2023 року в справі №372/1243/20, якою було звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, тобто, з нереабілітуючих підстав.

Суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у матеріалах справи доказам.

Позивачка ОСОБА_2 та співвідповідач ОСОБА_3 в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції не оскаржили.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Овчаренка Ігоря Сергійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 ,залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29травня 2024 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 вересня 2024 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Кафідова О.В.

Оніщук М.І.