Провадження № 2/205/4068/24
У Х В А Л А

про передачу справи на розгляд іншому суду

06 вересня 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Терещенко Т.П., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2024 року представник позивача ОСОБА_3 шляхом поштового відправлення «Нова пошта» направила до суду вищевказану позовну заяву, яка надійшла до канцелярії суду 02 вересня 2024 року та зареєстрована канцелярією суду 04 вересня 2024 року.

Суддею через систему «Електронний суд» отримано відповідь № 770751 від 05 вересня 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації відповідача, відповідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами, вважаю, що цивільну справу необхідно передати на розгляд іншому суду з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Звертаючись до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, представник позивача посилається на відомості відповідача як внутрішньо переміщеної особи, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що відповідно до адміністративно-територіального поділу міста Дніпра відноситься до Новокодацького району м. Дніпра.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 01 жовтня 2014 № 509, абзацом 2 пункту 1 якої визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Пунктом 9 Правил реєстрації місця проживання, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 (в редакції, яка була чинна до 15 серпня 2017 року включно) передбачено, що відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно із додатком 1.

Проте, 09 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 579 Про внесення зміни до пункту 9 Правил реєстрації місця проживання, якою внесено зміни до пункту 9 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», а саме виключено в абзаці першому слова «та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи».

Отже, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не належить до переліку документів, до якого вноситься інформація про зареєстроване місце перебування особи.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, суддя дійшов висновку, що посилання представника позивача на місце проживання відповідача як внутрішньо перемішеної особи на підставі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не приймається до уваги, оскільки вказана довідка не є документом, який підтверджує зареєстроване місце проживання/перебування відповідача за адресою: АДРЕСА_2 , а підтверджує лише факт внутрішнього переміщення особи та взяття її на облік.

Більш того, представник позивача у позовній заяві також зазначила, що відповідач ОСОБА_2 постійно змінює своє місце проживання по всій території України, то в м. Києві, то в м.Харкові, а наразі зареєструвалася як ВПО в м. Дніпрі.

Разом з тим, вимогами ЦПК України чітко визначено, що позови можуть пред`являтися позивачем лише за зареєстрованим місцем проживання чи перебування сторін.

Крім того, відповідно до постанови Верховного Суду від 24 червня 2024 року у справі №554/7669/21 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначив, що положення частини першої статті 27, частини першої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи сторони у справі, якщо інше не передбачено законом. Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності. Отже в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення. З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

У зв`язку з чим, встановлюючи зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача, суддя враховує відомості з Єдиного державного демографічного реєстру від 05 вересня 2024 року відповідно до яких відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідно до адміністративно-територіального поділу Луганської області відноситься до Лутугинського району Луганської області.

Частиною 9 статті 187 ЦПК України передбачено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, справа не підсудна Ленінському районному суду м.Дніпропетровська та підлягає направленню за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Лутугинського районного суду Луганської області.

Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року за № 27/10/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ» змінено територіальну підсудність судових справ Лутугинського районного суду Луганської області на Білокуракинський районний суд Луганської області.

Однак, відповідно до розпорядження Верховного Суду від 06 березня 2022 року за № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Білокуракинського районного суду Луганської області на Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Згідно із ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що місце реєстрації відповідача за адресою: Луганська область, м. Лутугине, вважаю за необхідне направити позовну заяву за підсудністю за місцем реєстрації відповідача, з урахуванням зміни підсудності справ Лутугинського районного суду Луганської області та Білокуракинського районного суду Луганської області, до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області за місцем реєстрації відповідача відповідно до вимог ст. 27 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 32, 259, 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав передати на розгляд до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області (52800, Дніпропетровська область, м. Першотравенськ, вул. Шахтарської Слави, буд. 16).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.П. Терещенко

.