Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 вересня 2024 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

за участю секретаря Культенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - час розгляду справи 10 год. 15 хв.

в с т а н о в и в:

Позивач, ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, аргументуючи свої позовні вимоги тим, що відповідачем по об`єкту, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , у період з травня 2021 року по травень 2024 року (включно) було спожито природний газ на загальну суму 45749,37 грн., вартість якого залишилась не оплаченою. Постачальник звернувся до Черкаського районного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Ухвалою суду від 28.02.2024 року по справі №707/492/24 постачальнику було відмовлено у видачі судового наказу. У зв`язку з цим, постачальник звертається до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

Позивач зазначає, що він як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу…» на території України. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов даного договору, побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою.

Споживачем постачальнику була надана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 21.05.2021 року. Таким чином, ОСОБА_1 приєднався до умов договору шляхом заявочного приєднання. Крім того, позивач вказує, що відповідач ОСОБА_1 відповідно до договору дарування житлового будинку від 23.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Мисан А.О., зареєстрованого у реєстрі за №9562, є власником газифікованого об`єкта, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №364470598 від 05.02.2024.

В порядку досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ №119/4.3.1-1228-2024/380004294 від 09.01.2024 року в сумі 38355,10 грн. (станом на дату надсилання вимоги боржнику), яка залишилась незадоволеною ОСОБА_1 . Заперечення щодо сплати боргу відповідачем не надано та борг не сплачено. Отже, позивачем у період з травня 2021 року по травень 2024 року (включно) було поставлено природний газ на загальну суму 45749,37 грн., вартість якого не сплачена відповідачем, про що свідчить витяг з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» по особовому рахунку відповідача.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожитий природний газ в сумі 45749,37 грн та сплачений ним судовий збір в сумі 3028 грн.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 09.07.2024 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Про розгляд даної справи відповідач повідомлявся належним чином у встановлений законом порядок, про що є підтвердження в матеріалах справи.

08.08.2024 року відповідач ОСОБА_1 подав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, згідно якого зазначив, що він не отримував ніяких письмових рахунків за споживання природного газу з 01.02.2022 року, саме тоді отримав останній рахунок на суму 1352,67 грн. за жовтень 2022 року і оплатив його. До травня 2024 року Басок зазначає, що не отримував жодного рахунку, але маючи попередній рахунок відповідач на свій розсуд платив кошти частинами, щою запобігти виникненню різних конфліктних моментів: 1000 грн. в грудні 2023 року; 2000 грн. в січні 2024 року; 1000 грн. в лютому 2024 року; 1000 грн. в березні 2024 року. Відповідач фактично погоджується із існуванням заборгованості, однак, враховуючи значну суму в 45749,37грн., що підлягає сплаті, просить суд розстрочити суму боргу на оплату рівними частинами, щомісячно по 1500 грн. на термін 30 місяців, аргументуючи дане прохання скрутним матеріальним становищем та проблемами зі здоров`ям.

Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідачем по об`єкту, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , у період з травня 2021 року по травень 2024 року (включно) було спожито природний газ на загальну суму 45749,37 грн., вартість якого залишилась не оплаченою. Постачальник звернувся до Черкаського районного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Ухвалою суду від 28.02.2024 року по справі №707/492/24 постачальнику було відмовлено у видачі судового наказу. У зв`язку з цим, постачальник звертається до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

Споживачем постачальнику була надана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 21.05.2021 року. Таким чином, ОСОБА_1 приєднався до умов договору шляхом заявочного приєднання. Крім того, позивач вказує, що відповідач ОСОБА_1 відповідно до договору дарування житлового будинку від 23.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Мисан А.О., зареєстрованого у реєстрі за №9562, є власником газифікованого об`єкта, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №364470598 від 05.02.2024.

В порядку досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ №119/4.3.1-1228-2024/380004294 від 09.01.2024 року в сумі 38355,10 грн. (станом на дату надсилання вимоги боржнику), яка залишилась незадоволеною ОСОБА_1 . Заперечення щодо сплати боргу відповідачем не надано та борг не сплачено. Отже, позивачем у період з травня 2021 року по травень 2024 року (включно) було поставлено природний газ на загальну суму 45749,37 грн., вартість якого не сплачена відповідачем, про що свідчить витяг з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» по особовому рахунку відповідача.

З наявних у справі доказів, суд вважає суму боргу в розмірі 45749грн. 37коп. доведеною.

Згідно ст.322 ЦК України саме на власника покладено тягар утримання майна.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

За нормами ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. Згідно із п. 1 ч. 2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.

За змістом пункту 5 частини 2статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»- індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним.

Згідно з ч. ч. 1, 2ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За нормами ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Слід зазначити, що згідно з ч.1 ст.30 ЦПК України встановлено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Оскільки у відповідача ОСОБА_1 виникла заборгованість за спожитий газ за адресою: АДРЕСА_1 , а тому відповідно до практики Верховного суду (постанова від 10.04.2019 року по справі №638/1988/17) правила виключної підсудності застосовуються, у тому числі, позовів про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна.

Суд критично оцінює доводи відповідача ОСОБА_1 зазначені у відзиві з приводу розстрочки суми штрафу. За приписами ст.617 ЦК України, відсутність у відповідача необхідних коштів не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання. Крім того, розстрочення штрафу можливе в порядку виконання судового рішення. Тому, з урахуванням обставин справи, доводів сторін, суд вважає, що вирішення питання щодо розстрочки суми боргу на даний час є передчасним.

Суд приходить до висновку, що позивачем належним чином було виконано свої обов`язки з надання послуг по постачанню природного газу.

З урахуванням викладеного, суд, оцінивши докази у справі, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному їх дослідженні, дійшов висновку, що відповідач скористався наданими послугами, однак не розрахувався за їх споживання, і вважає, що позовні вимоги доведені, обґрунтовані, тому підлягають повному задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3028 грн.

На підставі ст. 280, 526, 527, 530, 549, 625, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (юридична адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, , МФО 300465, НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк» м.Києва) заборгованість за спожитий природний газ за об`єктом, що знаходиться за адресою: с. Хутори, Черкаського району, Черкаської області, вул. 2-а Приміська, 11а, суми основного боргу у розмірі 45749 грн. 37 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (поточний рахунок НОМЕР_3 в АБ «Укргазбанк» м.Києва, МФО 320478) судові витрати по справі, що складаються із судового збору в сумі 3028 грн.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за вебадресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. М. Суходольський