Провадження № 2/461/487/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2024 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кітова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Черевка В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Юнко Марія Василівна до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_7 , приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Яремко Ростислав Євгенійович, ОСОБА_8 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

встановив:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Юнко Марія Василівна до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_7 , приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Яремко Ростислав Євгенійович, ОСОБА_8 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Юнко Марія Василівна подала до суду заяву про забезпечення доказів, в якій просить звернутись із запитом про надання правової допомоги відповідно до Договору між Україною та Чеською Республікою в цивільних справах від 28 травня 2001 року до уповноваженого Центрального органу Чеської Республіки Ministry of Justice of the Czech Republic International Department for Civil Matters, який знаходиться за адресою: Czech Republic, Vysehradskб 16, 128 00 PRAHA 2,

- з судовим дорученням про призначення почеркознавчої експертизи компетентною експертною установою (експертом) на території Чеської Республіки в м.Прага, поставити експерту наступні питання:

1.Чи виконано рукописний текст (рукописні записи) та підпис від імені ОСОБА_3 у документі - оригіналі довіреності від 12 листопада 2018 року, зареєстрованої в реєстрі за № 941, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б., ОСОБА_3 чи іншою особою?

2.Чи виконаний підпис та рукописний запис біля нього на довіреності від 12 листопада 2018 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б., зареєстрованої в реєстрі за №941, в графі «підпис» однією особою?

3.Чи є ознаки штучного змінювання підпису та розшифровки підпису від імені ОСОБА_3 на довіреності від 12 листопада 2018 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б., зареєстрованої в реєстрі за №941, в розділі «підпис»?

4. Особою якої статі виконано рукописний текст та підпис від імені ОСОБА_3 у довіреності від 12 листопада 2018 року, зареєстрованої в реєстрі за № 941, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б.?

5. До якої групи за віком належить виконавець рукописного тексту у графі «підпис» у довіреності від 12 листопада 2018 року, зареєстрованої в реєстрі за № 941, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б.?

2) Звернутись із запитом про надання правової допомоги відповідно до Договору між Україною та Чеською Республікою в цивільних справах від 28 травня 2001 року до уповноваженого Центрального органу Чеської Республіки Ministry of Justice of the Czech Republic International Department for Civil Matters, який знаходиться за адресою: Czech Republic, Vysehradskб 16, 128 00 PRAHA 2,

- з судовим дорученням про відібрання зразків підпису, написаних від руки в кількості по 10 (десять) підписів на 10 (десяти) аркушах та об`єктів, зразків для порівняльного дослідження взірців документів, для чого викликати в суд/ компетентний орган Республіки Чехія громадянку України Наталю Олегівну ЄФРЕМОВУ, РНОКПП - НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий Франківським РВ ЛМУ ГУМВС України, у Львівській області від 19.08.2011 року, адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначає, що ураховуючи те, що ОСОБА_3 ставиться під сумнів видача нею довіреності щодо розпорядження належного їй на праві власності майном, внаслідок використання якої було реалізовано без її відома три квартири, про витребування яких із чужого незаконного володіння просить у своєму позові остання, для вирішення питання про належність підпису позивачці в цьому документі, що має істотне значення для вирішення цієї справи, необхідні спеціальні знання у сфері почеркознавства, в силу положень ч.1 ст.103 ЦПК України Позивачем заявлено Клопотання про призначення судової експертизи, виконання якої доручити судовим експертам Львівський НДЕКЦ МВС України. Таким чином, у зв`язку з вирішенням клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи необхідні відповідні матеріали для проведення експертизи (об`єкти, зразки для порівняльного дослідження). Отже, враховуючи те, що Позивач на даний час проживає за адресою АДРЕСА_2 , на території України запроваджено воєнний стан, на утримаванні якої перебуває малолітній син ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Відні та є громадянином Чеської Республіки та позивачка працює у м.Прага. Окрім цього, Позивачкою повідомлено, що на даний час її колишній чоловік намагається відібрати її дитину, про що також є ряд судових тяжб.

Представник позивача у судовому засіданні клопотання підтримала з наведених у ньому підстав.

Відповідач ОСОБА_5 подала до суду письмові заперечення на клопотання представника позивача про забезпечення доказів.

Представник третьої особи ОСОБА_8 - адвокат Гелемей Ю.М. у судовому засіданні клопотання представника позивача про забезпечення доказів з мотивів його безпідставності.

Інші учасники справи у судове засідання сторони не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали заяви про забезпечення доказів, суд приходить до наступного.

У відповідності до положень статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, і кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, маючи рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Способами забезпечення судом доказів є, зокрема, витребування доказів.

Згідно положень ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається, зокрема: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд враховує, що за вимогами чинного процесуального законодавства визначення складу учасників справи, зокрема відповідачів, предмета та підстав спору є правом особи, яка звертається до суду з позовом з метою захисту свого порушеного права, тобто позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Для вирішення питання про забезпечення доказів, слід враховувати положення ст. 116 ЦПК України, а саме те, що така процесуальна дія може бути вчинена судом, якщо припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Звернення до суду з відповідною заявою про забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, це не лише спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати має ґрунтуватися на об`єктивних фактах. Тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. З огляду на наведене та з урахуванням наданих до заяви документів суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що заявлені для забезпечення докази можуть бути втрачені, а відтак відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення доказів в порядку ч.1 ст. 116 ЦПК України.

За приписами статті 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Відповідно до ст. 1 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, ця Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Вимоги щодо змісту і форми судового доручення про надання правової допомоги містяться у статті 499 ЦПК України, зокрема, зміст і форма судового доручення про надання правової допомоги мають відповідати вимогам міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено - вимогам частин другої - четвертої цієї статті.

Зокрема, згідно ч. 3 ст. 499 ЦПК України передбачено, що судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 7 Конвенції, типові умови формуляра, доданого до цієї Конвенції, у всіх випадках обов`язково мають бути складені французькою або англійською мовами. Вони можуть при цьому бути складені офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуючої Держави.

Порядок опрацювання доручень про вручення документів, отримання доказів, вчинення інших процесуальних дій, а також клопотань про визнання і виконання судових рішень на виконання чинних міжнародних договорів України з питань надання правової допомоги в цивільних справах визначений Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації від 27.06.2008 № 1092/5/54 зі змінами та доповненнями (далі по тексту - Інструкція)

Згідно п. 1.6. Розділу І Інструкції, реалізація міжнародних договорів України з питань міжнародної правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень здійснюється у межах компетенції Міністерством юстиції України безпосередньо та через міжрегіональні управління Міністерства юстиції України (далі - міжрегіональне управління), місцевими судами України (далі - суди України), а у відповідних випадках - іншими органами державної влади.

Згідно п. 1.7., 1.8. Розділу І Інструкції, суди України з питань надання міжнародної правової допомоги в цивільних справах взаємодіють з іноземними компетентними органами через міжрегіональні управління та Міністерство юстиції України.

Міжрегіональні управління взаємодіють з іноземними компетентними органами з питань надання міжнародної правової допомоги в цивільних справах через Міністерство юстиції України, яке відповідно до положень міжнародних договорів України є центральним органом України з питань надання міжнародної правової допомоги в цивільних справах (далі - Центральний орган України).

Згідно пп. 2.1.1. п. 2.1. Розділу ІІ Інструкції, у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.

Доручення складається судом України, який розглядає цивільну справу, і повинно містити інформацію та документи, передбачені міжнародним договором України. Доручення адресується компетентному суду запитуваної держави.

Суд зауважує, що представник позивача в клопотанні про забезпечення доказів не обґрунтовує необхідності забезпечення проведення експертизи іноземним органом в силу підстав, передбачених ч. 1 ст. 116 ЦПК України (засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим).

Подана заявником заява про забезпечення доказів не містить достатнього обґрунтування необхідності забезпечення доказів шляхом звернення з судовим дорученням до іноземного суду Чеської Республіки на підставі ст.116 ЦПК України.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення доказів шляхом направлення судового доручення представник позивача вказує, що позивач на цей час проживає у Чеській Республіці та враховуючи запровадження на всій території України воєнного стану, не може особисто прибути до суду для відібрання зразків свого підпису з метою проведення почеркознавчої експертизи. Разом тим, жодних доказів на підтвердження таких обставин суду не надано, тобто у позивача відсутні перешкоди для її прибуття до суду для відібрання експериментальних зразків його підпису.

Понад це, відповідно до п.1.7 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, саме на орган, який призначає експертизу покладено обов`язок відібрання експериментальних зразків підпису особи, підпис якої перевіряється, а також засвідчення їх виконання саме цією особою.

Крім того, представник позивача покликається на ст.80 Закону України «Про міжнародне приватне право», згідно якої у разі, якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України. Доручення судів України про вручення документів громадянам України, які постійно проживають за кордоном, або отримання від них доказів на території іноземної держави можуть бути виконані консульською посадовою особою України відповідно до міжнародних договорів України або в іншому порядку, що не суперечить законодавству держави перебування.

Згідно із п.2 ст.1 Закону України «Про міжнародне приватне право» іноземний елемент - це ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Частиною 1 ст.76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач є громадянкою України, що підтверджується матеріалами справи, однак, належних та допустимих доказів, які б підтверджували те, що вона постійно чи тимчасово проживає за кордоном на території іншої держави, суду не надано.

Таким чином, у цій справі відсутній іноземний елемент, а тому відсутні підстави для звернення суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до суду або до іншого компетентного органу.

Крім цього, ухвалою суду від 01.08.2024 визнано обов`язковою явку позивача ОСОБА_3 для відібрання експериментальних зразків в межах заявленого нею клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.

Відтак, судом було вирішено питання щодо порядку відібрання зразків підпису у позивача ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 01.08.2024.

Також суд враховує, що представник позивача, звертаючись до суду із позовною заявою 27.11.2023, не зазначала про відсутність у позивача такого доказу як висновок почеркознавчої експертизи із вказівкою про неможливість подання цього доказу. Лише 06.03.2024 представником позивача було подане клопотання про призначення у цій справі судової почеркознавчої експертизи, при цьому саме представник позивача просила доручити проведення експертизи судовим експертам Львівського НДЕКЦ МВС України (у м. Львові). Жодних застережень щодо неможливості проведення експертизи не території України представник не вказувала, як і не заявляла про неможливість позивача прибути на територію України для відібрання зразків підпису. Натомість, 21.08.2024 представником позивача подано заяву про забезпечення доказів, якою позивач, де факто, просить призначити експертизу на території Чеської Республіки.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною заявника не достатньо обґрунтовано та не доведено необхідність забезпечення доказів, та те, що наявні підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви про забезпечення доказів відмовити, в зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 116-119, 260-261 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Юнко Марії Василівни про забезпечення доказів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.08.2024 року.

Суддя Олександр КІТОВ