Справа № 6/593/16/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"02" вересня 2024 р.

У складі:

Головуючої судді Німко Н.П.

При секретарі судового засідання Олексів О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Бережани Тернопільської області заяву боржниці ОСОБА_1 , за участю третьої особи Бережанського відділу державної виконавчої служби Тернопільського району Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересованих осіб Державної прикордонної служби України, Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И Л А:

Представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Дибов О.В. звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України. В обґрунтування заяви вказав, що 24 червня 2024 року заявниці стало відомо про те, що рішенням суду від 20.06.2024 року у справі №6/593/12/2014 їй тимчасово обмежено виїзд за межі України. Відповідно до змісту такої ухвали, на виконанні у відділі виконавчої служби перебуває зведене виконавче провадження №ЄДРВП 40451013 від 18 жовтня 2011 року про стягнення боргу; до складу такого виконавчого провадження входить 14 виконавчих документів на суму боргу 715 150,63 грн. На момент винесення судом рішення про обмеження заявниці у праві виїзду за кордон, суд керувався тим, що заявниця ухилялась від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням суду. Станом на дату подання заяви про скасування обмеження у праві виїзду за межі України, борг за рішенням суду частково погашено заявницею, внаслідок чого борг заявниці перед АК Приватбанк зменшився, а деякі виконавчі провадження завершені внаслідок їх повного виконання. Вказує, що за наявності відомостей про часткове погашення боргу, діюча заборона порушує права заявниці та закон. Заборона на виїзд повинна існувати тимчасово та за наявності відомостей про умисне ухилення боржника від виконання рішення суду. Заборона порушує права заявниці на безпечне життя, адже жінки мають право тимчасово виїхати з території України. Окрім цього, через війну, заявниця тривалий час не може знайти роботу, яка б дозволила безперебійне виконання рішення суду та подальше погашення боргу; існуюча заборона на виїзд перешкоджає їй виїхати на заробітки в Європу.

У судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Представник заявниці, адвокат Дибов О.В. у судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просив розглянути справу без участі заявника та за відсутності представника заявника.

Представник третьої особи Бережанського відділу державної виконавчої служби Тернопільського району Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду заяви, просив провести розгляд справи у його відсутності. Також подав клопотання (відзив), у якому зазначено таке: на виконанні у Бережанському відділі державної виконавчої служби Тернопільського району Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувають виконавчі провадження:

- ВП №770205577 з примусового виконання постанови № 44745446 від 27.05.2021 р. виданої Бережанським ВДВС «про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 31196,19 грн. виконавчого збору»;

- ВП №70205690 з примусового виконання постанови № 22151179 від 18.10.2011 р. виданої Бережанським ВДВС «про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 16654,70 грн. виконавчого збору»;

- ВП №70348669 з примусового виконання постанови № 53025557 від 26.09.2018 р. видана Бережанським ВДВС «про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 454,76 грн виконавчого збору»;

- ВП № 70205639 з примусового виконання постанови №.10.2011 р. виданої Бережанським ВДВС «про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчий збір в розмірі 21943,80 грн.;

- ВП №70348669 з примусового виконання вимоги № 82-12 від 02.12.2021 р. виданої ГУ ДПС у Тернопільській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУДПС боргу 2158,96 грн.;

- ВП № 70383607 з примусового виконання вимоги 3 82-12 від 10.10.2017 р. виданої ГУ ДПС в Тернопільській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДПС в Тернопільській області боргу 28570,42 грн.;

- ВП №66918897 з примусового виконання виконавчого листа № 2-6185/2011 виданого 06.05.2011 р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська «про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» боргу 52203,44 грн.»;

- ВП №69918464 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3945/2011 виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська «про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанку» боргу в розмірі 249438,24 грн.»;

- ВП № 69918078 з примусового виконання виконавчого листа № 202/36756/13-ц від 20.02.20214 р. виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська «про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» боргу в розмірі 319368,29 грн.»;

- ВП № 73082873 з примусового виконання виконавчого листа 2-6185/2011 від 06.05.2011 р. виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська «про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» боргу в розмірі 83791,82 грн.».

Вищезазначені виконавчі провадження перебувають на примусовому виконанні в Бережанському ВДВС і заборгованість за ними не погашена. Упродовж останніх 3-х років боржниця (заявниця ОСОБА_1 ) не сплатила на користь стягувача жодних коштів та не вчиняла дії, які б призвели до повного або часткового погашення боргу по виконавчих провадженнях. Відтак вважає, що ухвалу суду необхідно залишити в силі, а у задоволенні заяви представника заявниці відмовити.

Представник заінтересованої особи Державної прикордонної служби України у судове засідання не з?явився, хоча про час, день та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Подав заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, щодо вирішення заяви поклався на думку суду.

Представник заінтересованої особи АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи; заяв з приводу його участі у справі не подав.

Представник заінтересованої особи Головного управління ДПС у Тернопільській області у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, подав заяву, у якій просив справу розглянути без його участі.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши заяву, взявши до уваги позицію учасників справи, викладену у їх заявах адресованих суду, дослідивши у цій частині наявні докази у справі, прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи із таких підстав.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Положенням ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянину, який має паспорт, може бути відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання, якщо особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.

Згідно ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи своєю власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до п. 19 ч. 2ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виникає право у державного, приватного виконавця звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Частинами 5, 6, 7 статті 441 ЦПК України визначено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність натепер таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

Згідно до ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,-і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 20 червня 2014 року, тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України громадянку ОСОБА_1 , до повного виконання нею зобов`язань, згідно зведеного виконавчого провадження №ЄДРВП 40451013 від 18 жовтня 2011 року.

На даний час, заборгованість заявницею не погашена, виконавчі провадження перебувають на примусовому виконанні.

За змістом положень ч.ч.5, 8 ст.441 ЦПК України підставою для скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України є виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

На підтвердження таких обставин представник заявниці покликається на часткову добровільну сплату боргу заявниці.

Як вважає суд, така часткова сплата боргу, з огляду на не проведення боржницею жодних виплат на виконання судових рішень упродовж тривалого часу, є створенням видимості добровільної сплати боргу з метою скасування вказаного обмеження.

Доказів неплатоспроможності боржниці ОСОБА_1 суду не надано, як і не надано доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про поважні причини не виконання боржницею рішення суду, або перешкоди для боржниці працювати й заробляти кошти в Україні.

Отже, судом не встановлено достатніх підстав в обґрунтування наявності обставин, достатніх для прийняття судового рішення про скасування обмежувальних заходів, накладених на заявницю, унаслідок не виконання нею зобов`язань, які потягли за собою вжиття такого заходу забезпечення виконавчого провадження, як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Суд констатує, що судові рішення про стягнення з ОСОБА_1 боргу не виконано, а обставини, що зумовили застосування обмеження у праві виїзду за межі України, не змінилися.

Відтак підстав для скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, заява представника заявниці адвоката Дибова О.В. про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, вжитого ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 20 червня 2014 року не є обґрунтованою, а тому у задоволенні заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України слід відмовити.

Роз`яснити заявниці, що згідно ч.8 ст.441 ЦПК України, відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 18, 36, 48 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 260-261 , 441 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої її представником адвокатом Дибовим Олександром Вікторовичем, за участю третьої особи Бережанського відділу державної виконавчої служби Тернопільського району Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересованих осіб Державної прикордонної служби України, Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відмовити.

У відповідності до ч.6 ст. 259 ЦПК України, повний текст ухвали суду складено 06 вересня 2024 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко