Справа № 545/3770/24
Провадження № 2-н/545/588/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2024 року суддя Полтавського районного суду Полтавської області Потетій А.Г., вивчивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ , -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

10.09.2024 року представником заявника подано до суду заяву про відкликання вищевказаної заяви про видачу судового наказу та повернення судового збору сплаченого за подачу вказаної заяви.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до її матеріалів, суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.163 ЦПК України заявник має право відкликати заяву про видачу судового наказу до її розгляду судом.

Відповідно ч.9 ст.10 ЦПК України, якщо спільні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за окремого суду виходить із загальних законів (аналогія права).

Цивільний процесуальний кодекс України не вирішує, що необхідно зробити із заявою про видачу судового наказу у випадку її відкликання, тому суддя вважає за необхідне діяти аналогію закону.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли: до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від подавця подалася заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

На підставі вищезазначеного, зважаючи на те, що заявником подано заяву про відкликання заяви про видачу судового наказу до його видачі, суддя вважає, що заява про відкликання заяви про видачу судового наказу є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

При цьому заявнику слід роз`яснити, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для повернення заяви.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Зазначений порядок затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182. Відповідно до п.5 зазначеного порядку,у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до головних управлінь Казначейства, Казначейства (у разі сплати судового збору в іноземній валюті) подається копія судового рішення, яке набрало законної сили, засвідчена належним чином.

Як зазначено у пункті 42 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», статтею Закону «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом №3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

При цьому, поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи.

Згаданим законом не передбачено граничного терміну повернення сплаченої суми судового збору.

Крім того, як передбачено п. 44 вище зазначеної постанови, питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Таким чином, суд вважає, що необхідно повернути заявнику за рахунок коштів Державного бюджету України сплачений при подачі заяви судовий збір у розмірі 302 грн. 80 коп., відповідно до платіжної інструкції №256 від 14.08.2024.

Керуючись ст.10, ч.5 ст.163, п.3 ч.4 ст.185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ - повернути заявнику.

Повернути Адвокатському Об`єднанню «Правовий діалог» помилково сплачений судовий збір відповідно до платіжної інструкції №256 від 14.08.2024 в сумі 302 грн. 80 коп.

Роз`яснити заяву, що повернення заявки не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестати існувати особливості, що стали підставою для її повернення.

Роз`яснити заяву, яка у разі повернення скарги або скарги за порушенням особи, яка сплатила судовий збір за ухвалою суду, повертає сплачену суму судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається впродовж п`ятнадцяти днів до суду апеляційної інстанції з дня її проголошення.

Учасник справи, яким ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповіді на її ухвалу суду.

Суддя: А. Г. Потетій