Справа № 752/4870/24
Провадження № 2/752/3906/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді - Машкевич К.В., за участю секретаря - Тертій К.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група» Оберіг» про стягнення страхового відшкодування, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягнути з ТдВ«Страхова група» Оберіг»:

-24 882, 28 грн. невиплаченої суми страхового відшкодування;

-595, 73 грн. інфляційних втрат;

-309, 80 грн. - 3% річних;

-3 341, 44 грн. пені;

-5 000, 00 грн. в відшкодування моральної шкоди;

-7 000, 00 грн. та 340, 69 грн. судових витрат на на проведення траспортно-товарознавчої експертизи та сплаченого судового збору.

Крім того, просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 :

-99 163, 81 грн. матеріальної шоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;

-5 000, 00 грн. в відшкодування моральної шкоди;

-605, 60 грн. та 1 041, 64 грн. сплаченого судового збору.

Посилається в позові на те, що вона є власником транспортного засобу Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 .

09 грудня 2022 року на Обухівському шосе в с.Ходосівка Обухівського р-ну Київської обл. сталася дорожньо-транспортна пригода за участі належного їй транспортного засобу, та автомобіля Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням відповідачки ОСОБА_2 .

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської обл. від 16 січня 2023 року винною в даній ДТП визнано відповідачку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний їй транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідачки була застрахована в ТдВ«Страхова група`Оберіг».

Відповідно до висновку експерта від 21 січня 2023 року, складеного за її ініціативою та наданого відповідачу-2, вартість відновлювального ремонту належного їй транспортного засобу з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу становить 110 714, 19 грн.

Однак 27 вересня 2023 року відповідачем - 2 її повідомлено про визначення вартості відновлювального ремонту на підставі Звіту від 11 березня 2023 року в розмірі 94 578, 89 грн.

Вона надала відповідачу - 2 копії документів про оплату ремонту включно з сумою ПДВ, однак страхове відшкодування було виплачено без врахування цієї суми.

З урахуванням цього, 27 вересня 2023 року їй було перераховано 83 391, 91 грн. страхового відшкодування.

З урахуванням того, що Звіт був складений через 3 місяці після повідомлення нею про дорожньо-транспортну пригоду, він не був їй наданий всупереч надісланій нею вимозі та п.35.3 ст.35 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вважає, що сума страхового відшкодування має розраховуватися відповідно до наданого нею Висновку від 21 січня 2023 року.

З урахуванням франшизи в розмірі 2 500, 00 грн., до стягнення з відповідача - 2 належить 24 822, 28 гр. страхового відшкодування.

Крім того, враховуючи несвоєчасно виплачену суму страхового відшкодування, відповідно до ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача 4 246, 97 грн. інфляційних втрат, річних та пені.

Крім того, відповідач тривалий час не виплачував їй страхове відшкодування, не дивлячись на сприяння з її сторони.

Ряд її звернень з цього приводу залишилися без відповіді, а тому вважає, що поведінка відповідача має ознаки недобросовісності та умисного затягування процесу страхового відшкодування та зменшення його суми.

Це сприяло збільшенню строку, протягом якого вона не могла користуватися транспортним засобом, та пошуку фінансів для його відновлення.

Такою поведінкою відповідача їй було завдано моральних страждань, які вона оцінює в 5000, 00 грн.

Крім того, зазначає, що вартість ремонту автомобіля, який було завершено 31 травня 2023 року, склала 207 378, 00 грн.

При цьому сума страхового відшкодування складає 108 214, 19 грн.

Таким чином, на підставі ст. 1194 ЦК України, різницю в сумі 99 163, 81 грн. має відшкодувати відповідачка ОСОБА_2 .

Зазначає також, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідачки вона перебувала в пригніченому стані, не могла використовувати автомобіль, що вплинуло негативно на її звичний спосіб життя.

Суму моральної шкоди також оцінює в 5 000, 00 грн.

З огляду на це, просить задовольнити позов.

Позов був зареєстрований судом 06 березня 2024 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 11 березня 2024 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачам додатково копію позовної заяви з додатками.

Відповідно до ст.187 ЦПК України відповідачам був наданий строк для подання відзиву на позов.

07 травня 2024 року надійшов відзив відповідача - ТдВ`СГ`Оберіг», який проти позову заперечує.

Посилається на те, що в розумінні вимог п.35.1 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачка не є потерпілою особою, яка має право на відшкодування.

Відповідно до даної норми закону документами, що посвідчуют таке право, є: документ, що дає право на отримання страхового відшкодування та документ, що підтверджує право власності на автомобіль.

Позивачка не є потерпілою особою, оскільки транспортний засіб відновлено за рахунок коштів, котрі отримано не в рамках страхового відшкодування.

Оплата здійснювалася за рахунок третьої особи- ТОВ`Пакпрінт» та відсутність відшкодування позивачкою витрачених коштів на ремонт автомобіля на користь даного товариства.

З урахуванням цього вважає, що з точки зору закону позивачка хоч і є власником транспортного засобу, однак не є потерпілою особою та є неналежним позивачем у справі.

Зазначає також, що для встановлення суми страхового відшкодування товариством було замовлено технічний огляд та оцінку пошкодженого транспортного засобу, належного позивачці.

Відповідно до Звіту від 11 березня 2023 року вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зносу та ПДВ складає 94 57, 89 грн.

В порушення вимог п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачка жодного доказу про оплату ремонту транспортного засобу не надала.

За умовами договору страхування розмір франшизи становить 2 500, 00 грн., а тому розмір страхового відшкодування становит 83 391, 91 грн.

Дана сума була сплачена на корись позивачки у визначений ст. 36 Закону строк.

Щодо наданого позивачкою Висновку зазначив, що у порушення п.5.2 розділу 5 Методики товарознавчої експертизи оцінки КТЗ представник товариства для спільного огляду транспортного засобу запрошений не був.

Крім того, дослідження оцінювачем було проведено не станом на момент ДТП 09 грудня 2022 року, а на 12 січня 2023 року, що суперечить п.32 Національного стандарту №1»Загальні засади оцінки майна і майнових прав».

У Висновку також зазначено про включення 20% ПДВ у розмір завданої шкоди.

Звернув також увагу на те, що при складанні висновку не було враховано, що транспортний засіб експлуатується в режимі таксі, що підтверджується договором про надання транспортного засобу в користування від 03 жовтня 2022 року.

Це, в свою чергу, відповідно до вимог Методики впливає на загальну ринкову вартість транспортного засобу, а також на коефіцієнт фізичного зносу.

Неврахування цього факту вплинуло на визначення результатів, які вважає помилковим.

Зазначив також, що моральна шкода страховиком відшкодовується відповідно до ст.26-1 Закону лише в разі завдання шкоди здоров`ю.

У випадку дорожньо-транспортної пригоди така шкода має відшкодовуватися винуватцем ДТП.

Вважає також, що невиконання грошового зобов`язання, яким є страхове відшкодування, тягне за собою відповідальність, визначену п.36.5 ст.35 Закону, а застосування відповідальності за ст.625 ЦК України є додатковими штрафними санкціями.

Крім того, відповідно до п.2.1 ст.2 Закону, якщо норми цього закону передбачають інше, ніж положення інших актів циільного законодавства України, то застосовуються норми цього закону.

Таким чином, у даному випадку відповідальність може наступити в порядку, визначеному п.36.5 Закону в вигляді пені лише у разу невиплати страхового відшкодування.

Окрім цього виду пені законом не передбачено інших штрафних санкцій, які можуть бути застосовані до страховика.

З урахуванням цього, просить у позові відмовити.

14 травня 2024 року представник позивачки подала відповідь на відзив, в якій зазначила, що п.36.2.ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не ставить обов`язок по сплаті ПДВ в залежність від джерел фінансування відновлення транспортного засобу.

Крім того, відповідно до додаткової угоди №1 до договору №03/10/22А про надання транспортного засобу в користування від 03 жовтня 2022 року позивачка зобов`язалася компенсувати ТОВ`Пакпрінт» вартість ремонту з урахуванням ПДВ.

Транспортний засіб не використовувався як таксі. Навпаки, договором передбачено заборону такого використання.

Щодо дати, на яку було проведена оцінка, зазначила, що в ньому йдеться лише про необхідність оцінки прямих збитків, я не про дату проведення експертного дослідження.

Крім того, відповідно до п.5.2 розділу 5 Методики виклик заінтересованих осіб для технічного огляду транспортного засобу здійснюється в разі потреби і не є обов`язком.

З урахуванням цього вважає проведений представником відповідача аналіз даного висновку необгрунтованим та хибним.

З наданого відповідачем Висновку від 11 березня 2023 року вбачається, що він підготовлений оцінювачем ОСОБА_3 на замовлення ТОВ`Едак».

Відповідн до ст.11 Закону України» Про оцінку майна, майнових прав та професійну діяльність в Україні`замовником оцінки майна можуть бути лише власники або ті, хто замовляє оцінку за дорученням зазначених осіб.

Позивачка доручення на замовлення оцінки вартості відновлювального ремонту ТОВ`Едак» не надавала.

Вказаний Звіт був підготовлений на підставі фотографій та акту огляду траспортного засобу, а тому підлягає відхиленню.

Відровідно до п.5.5 Методики характер і обсяг пошкоджень встановлюються шляхом особистого огляду з їх обов`язковою фіксацією.

З урахуванням цього вважає, що Звіт відповідачем був підготовлений з порушенням вимог Закону України» Про оцінку майна, майнових прав та професійну діяльність в Україні».

Проаналізувала порядок застосування санкцій в пордку ст.625 ЦК України, визначений у постанові ВП ВС від 20 червня 2018 року в спарві № 308/3162/15.

Зазначає також, що право на відшкодування моральної шкоди передбачено як нормами ЦК України, так і Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який не містить вичерпного переліку підстав для її відшкодування.

Просить задовольнити позов із зазначених у ньому підстав.

05 липня 2024 року представник відовідача подав заперечення на відповідь на відзив, у яких підтримав приведені у відповіді на відзив обставини.

14 серпня 2024 року представник позивача подав пояснення на заперечення відповідача, у яких підтримав приведені в відзиві обставини.

Відповідачка ОСОБА_2 своїм правом не скористалася, відзив на позов не подала.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний, зокрема, протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регулюється Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Пунктом 22.1 статті 22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що 09 грудня 2022 року на Обухівському шосе в с.Ходосівка Обухівського р-ну Київської обл. сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів: Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності позивачці, та Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням відповідачки ОСОБА_2 .

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської обл. від 16 січня 2023 року винною в даній ДТП визнано відповідачку.

( а.с.19 - 20 )

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом.

Такими чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний позивачці транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідачки була застрахована в ТдВ`Страхова група`Оберіг».

Відповідно до Висновку експерта від 21 січня 2023 року, складеного на замовлення позивчки, вартість відновлювального ремонту належного їй транспортного засобу з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу автомобіля становить 110 714, 19 грн.

Листом ТдВ`Страхова група`Оберіг» від 27 вересня 2023 року позивачку було повідомлено про розмір страхового відшкодування на підставі Звіту № 130889 від 11 березня 2023 року з урахуванням коефіцієнту фізичного зноу в сумі 94 578, 89 грн.

За вирахуванням франшизи в розмірі 2 500, 00 грн. та ПДВ в розмірі 8 686, 98 грн., розмір страхового відшкодування склав 83 391, 91 грн.

Вказана сума була перерахована позивачці платіжною інструкцією №1 від 27 вересня 2023 року.

Дану обставину позивачка при зверненні до суду визнала.

( а.с.30 - 33; 92 - 93 )

Відповідно до Висновку судового експерта Куліша О.В. №01-21/01 від 21 січня 2023 року вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику транспортного засобу - Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження 09 грудня 2022 року в цінах на дату розрахунку 21 січня 2023 року становить 110 714, 19 гнр.

Дана сума визначена як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ та без втрати товарної вартості.

( а.с. 36 - 72 )

З Договору № 03/10/22А від 03 жовтня 2022 року, укладеного між позивачкою та ТОВ`Пакпрінт» вбачається, що належний їй транспортний засіб Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , позивачка передала в користування товариству строком на 1 рік.

Відповідно до п. 1.2 договору товариство зобов`язалося ремонтувати та обслуговувати автомобіль протягом визначеного договором терміну користування, витрати щодо підтримання належного стану та працездатності покладається на товариство.

Відповідно до рахунку ТОВ`Автомир» № В000037296 від 03 травня 2023 року вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням витратних матеріалів склала 207 378, 00 грн.

Відповідно до Акту виконаних робіт №0000-61355 від 31 травня 2023 року транспортний засіб позивачки був відновлений.

Вартість відновлювального ремонту була перерахована ТОВ`Пакпрінт» трьома платіжними інструкціями на рахунок ТОВ» Автомир» в банківській установі 02 травня 2023 року в сумі 66 616, 00 грн., 15 травня 2023 року в сумі 78 354, 00 грн. та 22 червня 2023 року в сумі 62 408, 00 грн.

ТОВ`Автомир» є платником податку на загальних підставах.

28 квітня 2023 року між сторонами була укладена Додатква угода №1 до договору, відповідно до якої ТОВ`Пакпрінт» сплачує на користь ТОВ`Автомир» вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням витратних матеріалів у сумі 207 378, 00 грн.

Сторони дійшли згоди, що позивачка зобов`зана компенсувати ТОВ`Пакпрінт» вартість ремонту до 31 грудня 2024 року шляхом перерахування на банківські рахунки товариства.

Порядок компенсації вазаної суми при укладенні Додаткової угоди сторонами не визначався.

Дані про те, що на момент звернення позивачки до суду в березні 2024 року дана сума або її частина позивачкою була компенсована ТОВ`Пакпрінт» , суду не надані.

( а.с. 78 - 90; 92 - 95 )

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ч.ч.1,2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Тобто, за загальним правилом обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела.

Разом з тим, метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В той же час, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Згідно зі ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 03 червня 2021 року в справі № 461/2217/19 за загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Розмір відшкодування шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст.22 ЦК, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, захисту у судовому порядку підлягає порушене, невизнане або оспорюване право.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.11 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

З точки зору закону захист цивільних прав - це дії з попередження, припинення порушення прав або відновлення порушених прав громадян і організацій.

Законодавством визначено три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання цивільного права.

Порушення права - це наслідок протиправної поведінки протилежної сторони, чиїми діями завдано шкоду правам та інтересам особи.

Таким чином, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати прав.

Вказані норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Тобто, з аналізу даних норм закону випливає, що право на позов має особа, права, свободи або інтереси якої порушені.

Таким чином, особа не має права звернутися до суду у разі, якщо права, за захистом яких вона звернулася, їй не належать.

Як зазначено вище, витрати з відновлювального ремонту транспортного засобу поніс його користувач відповідно до умов укладеного з позивачкою 03 жовня 2022 року договору - ТОВ`Пакпрінт».

Додаткова угода до даного договору щодо обов`язку позиваки відшкодувати вартість відновлювального ремонту користувачу укладена після дорожньо-транспортної пригоди та визначення розміру збитку.

На даний час умови Додаткової угоди позивакою не виконані, грошові кошти ТОВ`Пакпрінт» нею не відшкодовані.

З урахуванням цього суд вважає, що на даний час права позивачки, з якими вона звернулася до суду, не порушені, тобто їй не належать.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивачки.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 23,1166, 1167, 1187, 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 133, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група» Оберіг» про стягнення страхового відшкодування, відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення /виклику / учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.В.Машкевич