Справа № 553/2712/24
Провадження № 2-з/553/25/2024
У Х В А Л А

Іменем України

10.09.2024м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду міста Полтави Грошова Н.М., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лук`яненка Олександра Андрійовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Лук`яненко Олександр Андрійович до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

15.08.2024 року до Ленінський районний суд міста Полтави області надійшов позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Лук`яненко Олександр Андрійович до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якому просить:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку у праві спільної власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

- залишити у власності ОСОБА_2 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

06.09.2024 позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій представник позивача просить забезпечити позов шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії пов`язані з переходом права власності щодо квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії пов`язані з зняттям з реєстрації місця проживання/перебування ОСОБА_1 в квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.09.2024 визначено головуючого суддю Грошову Н.М. В провадження судді вказана заява надійшла 09.09.2024.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 21.08.2024 відкрито провадження, призначено розгляд справи, вирішено здійснювати розгляд в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

В обґрунтування заяви представник позивача посилався на те, що в провадженні Ленінського районного суду м. Полтава знаходиться справа № 553/2712/24 провадження № 2/553/1369/2024 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 21.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено, розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Предметом позову у судовій справі є визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку у праві спільної власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

29 серпня 2024 року, ОСОБА_1 , повернувшись до своєї квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкав зі своєю родиною останні 10 років, з`ясував, що замки на вхідних дверях змінені і він не може потрапити до свого помешкання, в зв`язку з чим він змушений був звернутись до органів поліції щодо можливості потрапити до свого помешкання. Заява ОСОБА_1 зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень, про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №7748 від 29.08.2024 у відділенні поліції №1 ГУНП в Полтавській області.

Прибувшим за викликом поліцейським, колишня дружина ОСОБА_2 пояснила, що вона є власницею нашого спільного майна, а реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_2 скасовано з невідомих підстав.

04.09.2024 за допомогою застосунку Державного підприємства «Дія» ОСОБА_1 сформовано Витяг з Реєстру територіальної громади №2024/010626399 з якого видно, що реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 скасовано 23.08.2024. Будь яких заяв про скасування/зняття з реєстрації місця проживання/перебування ОСОБА_1 не подавав, іншого помешкання заявник не має.

Згідно відповіді Відділення поліції №1 ГУНП в Полтавській області №2754/115/10301/05-2024 від 05.09.2024 заява ОСОБА_1 №7748 від 29.08.2024 про вчинення ОСОБА_2 самоправства у вигляді заміни замків на вхідних дверях квартири АДРЕСА_2 , розглянута відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» та надано рекомендацію звернення до суду за захистом порушеного права.

Вважає, що наявні підстави для забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій, пов`язаних з переходом права власності на спірне нерухоме майно (відчуження) - квартиру АДРЕСА_2 , оскільки між сторонами існує спір щодо зазначеного нерухомого майна та, судячи з протиправних дій відповідача, існують можливі ризики відчуження квартири до вирішення спору, заходи забезпечення позову у заявлений позивачем спосіб, а саме шляхом заборони вчинення дій, пов`язаних з переходом права власності на спірне нерухоме майно (відчуження) є достатніми та співмірними з заявленим позовом, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а тому не призведуть до порушення прав ОСОБА_2 щодо володіння та користування спірним нерухомим майном.

В даному випадку, заборона будь-яким особам вчиняти будь-які дії пов`язані з зняттям з реєстрації місця проживання/перебування ОСОБА_1 в квартирі розташованої за адресою: АДРЕСА_1 є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Заява розглядається судом відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали цивільної справи в межах вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову, приходить до висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви з огляду на таке.

У частині другій статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

За приписами ч. 3 ст. 153 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із наведеного випливає, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Як роз`яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в здійсненні захисту законних інтересів позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

У даній справі заявлено вимогу про визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку у праві спільної власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та залишення у власності ОСОБА_2 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2020 року у справі №520/5745/18.

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в цивільному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із вищенаведеного випливає, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 19 січня 2002 року та рішення Святошинського районного суду м. Києва № 759/1575/23 від 11 квітня 2023 року, сторони перебували у шлюбі з 19 січня 2002 року по 12 травня 2023 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 15.07.2024 в справі № 553/1126/24, провадження № 2/553/850/2024, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, позов ОСОБА_2 задоволено, постановлено розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 09.08.2003 відділом реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 155.

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 21.03.2013, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 208 та Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1491430 від 21.03.2013 ОСОБА_2 на праві приватної власності є власником квартири АДРЕСА_3 .

Враховуючи, що спірне майно за датою його первісного набуття має ознаки спільного сумісного як набутого у шлюбі, і не вирішуючи наперед обґрунтованості заявлених позовних вимог, а виходячи виключно з того, що у разі задоволення позову про визнання за позивачем права власності на частку спільного сумісного майна у запропонований позивачем спосіб поділу, захист порушеного права таким рішенням може стати неефективним у разі відчуження відповідачем такого майна на користь третіх осіб, порушені права позивача вимагатимуть додаткового захисту, а виконання такого рішення буде суттєво ускладненим.

Так, судом, з урахуванням наведених доводів в обґрунтування та наданих на їх підтвердження доказів, встановлено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом якого він звернувся до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Наявність ризику вчинення будь-якою особою дій, які в подальшому зможуть призвести до неможливості виконання відповідного судового рішення, має бути не ілюзорним, а підтверджуватись доказами, які б давали сторонньому незалежному спостерігачу зробити висновок про реальність такого ризику.

Крім того, заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Таким чином, враховуючи обсяг позовних вимог, суд вважає, що обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом заборони відчуження спірного нерухомого майна, є співмірнимзаявленим вимогам та достатнім для забезпечення позову. Таке обмеження не позбавить права користування та володіння спірним майном відповідача, носить тимчасовий характер та не порушить права інших осіб.

Разом з тим, заява про забезпечення позову в частині заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії пов`язані з зняттям з реєстрації місця проживання/перебування ОСОБА_1 в квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_1 не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

До заяви про забезпечення позову представником позивача додано Витяг з реєстру Полтавської територіальної громади № 2024/010626399 від 04.09.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , дата зняття (скасування) реєстрації 23.08.2024.

Незастосування такого заходу забезпечення позову в цій справі, як заборона здійснення дій, спрямованих на проведення державної реєстрації (зняття з реєстрації) місця проживання/перебування будь-яких осіб в спірній квартирі, не призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову. Разом з тим, суд враховує те, що станом на час розгляду даної заяви ОСОБА_1 не має реєстрації місця проживання/перебування за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суд виходить з того, що на час вирішення клопотання про забезпечення позову відсутні будь-які відомості існування визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України обставин, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Згідно ч. 4 ст. 157 ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Керуючись ст. 149-153, 258-261 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лук`яненка Олександра Андрійовича про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити будь-яким особам вчиняти дії пов`язані з переходом права власності (відчуження) щодо квартири АДРЕСА_2 .

В іншій частині в задоволенні заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити для виконання Подільському відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), та для відома сторонам.

Суддя Н.М. Грошова