Справа № 464/3878/24
пр.№ 2/464/1314/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2024 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова у складі судді Тімченко О.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, з участю представника відповідача адвоката Саламахи Н.В.,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою в порядку цивільного судочинства, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 24 листопада 2007 року, покликаючись на припинення сімейних стосунків.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено суддю Тімченко О.В.

Суддя ухвалою від 11 червня 2024 року позовну заяву залишив без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Суддя ухвалою від 24 червня 2024 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Заперечень проти такого порядку розгляду справи не надходило.

Відповідач погоджується на розірвання шлюбу, водночас вважає наведені у позові підстави для його такими, що не відповідають дійсності. Указане викладено у відзиві на позов, поданому представником відповідача, надано підтвердження надіслання такого позивачу відповідно до вимог цивільного судочинства.

Позивачем не реалізовано право на подання відповіді на відзив.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вирішуючи цивільно-правовий спір між сторонами по суті, суд дійшов наступного висновку.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст.21 СК України).

У ч.3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст.112 СК України).

Як унормовано ст.1 СК України, побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України).

Побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі та у подружніх відносинах. Саме такої позиції притримується Верховний Суд у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 522/9229/15-ц, яка у порядку ч.4 ст.263 ЦПК України підлягає врахуванню при застосуванні норм права.

Судом встановлено, що сторони (дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_3 ) зареєстрували шлюб 24 листопада 2007 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 4364 (підтверджується свідоцтвом про шлюб). У шлюбі мають двох малолітніх дітей 2013 року народження.

Із доводів, викладених у заявах по суті спору, вбачається фактичне припинення шлюбних відносин між сторонами, втратою любові та взаємоповаги, а шлюб носить лише формальний характер.

Перекладання кожним з подружжя провини на іншого у розпаді сім`ї та негативній поведінці, викладене у жорсткій обвинувальній формі, зумовлює висновок про стійкий розлад подружніх стосунків між сторонами.

Наведене у своїй сукупності свідчить, що вільної згоди на такий союз як шлюб між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам сторін. Відомості, які б беззастережно спростовували висновок суду чи свідчили про наявність перешкод для задоволення позову, відсутні. Надання строку для примирення за встановлених обставин є недоцільним. Шлюб слід розірвати, задоволивши вимоги позивача.

Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч.1 ст.113 СК України). За бажанням позивача слід залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».

Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення, відноситься до засад (принципів) цивільного судочинства (ст.2 ЦПК України).

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При розподілі судових витрат суд бере до уваги положення ч.1 ст.142 ЦПК України. За даними законодавчими нормами у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24 листопада 2007 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 4364.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити « ОСОБА_4 ».

У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч.2 ст.114 СК України).

У порядку ч.2 ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 605,60 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 605,60 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, у такому разі суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Інформація про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1

Повне судове рішення складено 05 вересня 2024 року, що є датою його ухвалення за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО