Справа № 192/2034/24
Провадження № 2/192/634/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Щербини Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Короти Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачапро стягнення заборгованості за кредитним договором № від 19 жовтня 2020 року в сумі 48 873 гривні 00 копійок.

На обґрунтування своїх позовних вимог банк посилається на те, що 19 жовтня 2020 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір надання позики в тому числі і на умовах фінансового кредиту № . Згідно умов договору позики сума кредиту складає 4 000 гривень, а строк дії договору 3 роки.

16 грудня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 16-12/21, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № .

10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір факторингу № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № .

Відповідно до умов Договору № нарахування процентів за користування кредитними коштами ТОВ «ІНФІНАНС» проводилося наступним чином: за період з 19 жовтня 2020 року по 03 листопада 2020 року за процентною ставкою 1,75% за кожен день користування кредитом в розмірі 4 000 гривень 00 копійок; за період з 04 листопада 2020 року по 16 грудня 2021 року за процентною ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом в розмірі 4 000 гривень 00 копійок. Сума нарахованих процентів ТОВ «ІНФІНАНС» становить 58 240 гривень 00 копійок.

Нарахування процентів за користування кредитними коштами ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» проводилося за період з 16 грудня 2021 року по 09 січня 2023 року за процентною ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом в розмірі 4 000 гривень 00 копійок. Сума нарахованих процентів ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» становить 54 600 гривень 00 копійок.

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» проценти нараховувались за період з 10 січня 2023 року по 18 жовтня 2023 року за процентною ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом в розмірі 4 000 гривень 00 копійок. Сума нарахованих процентів ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» становить 39 480 гривень 00 копійок.

Загальний розмір заборгованості за Договором № від 19 жовтня 2020 року відповідно до розрахунку заборгованості від 10 липня 2024 року становить 156 320 гривень 00 копійок, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4 000 гривень 00 копійок; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 112 840 гривень 00 копійок (що складається із заборгованості за відсотками, нарахованими ТОВ «ІНФІНАНС» 58 240 гривень 00 копійок, та із заборгованості за відсотками, нарахованими ТОВ «Вердикт Капітал» 54 600 гривень 00 копійок); заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 39 480 гривень 00 копійок.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 48 873 гривень 00 копійок, з яких: заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) 4 000 гривень 00 копійок; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 5 393 гривень 00 копійок; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 39 480 гривень 00 копійок.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі представника позивача (а.с. 80)

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про застосування строку позовної давності, у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, у задоволенні позовних вимов відмовити та застосувати строк позовної давності, який на його думку закінчився (а.с. 104). Відзив на позов не надав.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до ст. 19 ЦПК України є малозначною.

Суд, дослідивши позовну заяву та заяву відповідача про застосування строку позовної давності, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Крім того, статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 3 статті 207 Цивільного кодексу України визначено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Судом встановлено, що 19 жовтня 2020 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту на підставі заповненої та особисто підписаної позичальником Заявки-Анкети від 19 жовтня 2020 року, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № .

Згідно умов Договору кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) строком на 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами. Відповідно до основних умов Договору сума кредиту складає 4 000 гривень, а строк користування кредитом становить 15 днів. Строк дії договору 3 роки з відсотковою річною ставкою 638,75% (1,75% за один день користування кредитом) (а.с.8).

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ІНФІНАНС» заборгованість відповідача станом на 16 грудня 2021 року за договором позики № від 19 жовтня 2020 року становить 58 240 гривень 00 копійок (а.с. 29-31).

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Зі змісту ст. 1078 ЦК України випливає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України - боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Судом встановлено, що 16 грудня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 16-12/21, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № (а.с.34-39).

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», заборгованість відповідача станом на 10 січня 2023 року за договором позики № від 19 жовтня 2020 року становить 54 600 гривень 00 копійок (а.с. 32).

Також судом встановлено, що 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір факторингу № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № (а.с.41-46).

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», заборгованість відповідача станом на 10 липня 2024 року за договором позики № від 19 жовтня 2020 року становить 156 320 гривень 00 копійок (а.с. 33).

Загальний розмір заборгованості за Договором № від 19 жовтня 2020 року відповідно до розрахунку заборгованості від 10 липня 2024 року становить 156 320 гривень 00 копійок, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4 000 гривень 00 копійок; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 112 840 гривень 00 копійок (що складається із заборгованості за відсотками, нарахованими ТОВ «ІНФІНАНС» 58 240 гривень 00 копійок, та із заборгованості за відсотками, нарахованими ТОВ «Вердикт Капітал» 54 600 гривень 00 копійок); заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 39 480 гривень 00 копійок.

Позивач в позові просить стягнути заборгованість у розмірі 48 873 гривень 00 копійок, з яких: заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) 4 000 гривень 00 копійок; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 5 393 гривні 00 копійок; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 39 480 гривень 00 копійок.

Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже позивач правомірно набув право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним Договором № від 19 жовтня 2020 року.

Докази про погашення суми заборгованості за спірним кредитним договором суду не надано. Тому вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Договором позики № від 19 жовтня 2020 року в сумі 48 873 гривень 00 копійок є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про можливість застосування строку позовної давності до спірних правовідносин, суд посилається на наступне.

Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання, а статтею 257 ЦК України передбачено, що строк загальної позовної давності встановлюється тривалістю у 3 роки.

Так, 09 вересня 2024 року відповідач подав до суду заяву про застосування строку позовної давності, обґрунтовуючи її тим, що строк користування кредитом становить 15 днів, тобто кінцевим строком дії договору є 03 листопада 2020 року. З урахуванням зазначеного відповідач вважає останнім днем строку позовної давності 03 листопада 2023 року.

Судом встановлено, що відповідно до умов Договору № від 19 жовтня 2020 року строк дії договору становить 3 роки, тобто до 18 жовтня 2023 року. Таким чином строк позовної давності в спірних правовідносинах почався 19 жовтня 2023 року.

Позивач звернувся до суду з позовом 22 липня 2024 року (а.с.56), тобто без пропуску строку позовної давності, а тому підстави для задоволення заяви відповідача відсутні.

Стосовно стягнення судових витрат на сплату судового збору та витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, який він сплатив під час звернення до суду з позовом в розмірі 3 028 гривень 00 копійок.

Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у зв`язку з підготовкою позовної заяви до суду, надано Договір про надання правової допомоги № 07-06/2024 від 07 червня 2024 року, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» (а.с.50-55).

Згідно заявки на надання юридичної допомоги № 142 від 01 липня 2024 року та акту № 2 про надання юридичної допомоги від 05 липня 2024 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за надання правової допомоги сплатило Адвокатському об`єднанню «Лігал Ассістанс» 13 000 гривень 00 копійок (а.с.54,55), з яких по 2 000 гривень за годину надання усної консультації та по 3 000 гривень за годину складання позову.

За змістом ст.ст. 10, 11, 12, 13 ЦПК України при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у рішенні від 23 січня 2014 року у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (§ 268).

Крім цього, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

У рішенні від 28 листопада 2002 року ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13 жовтня 2023 року у справі № 206/2971/22, провадження № 61-5826св23).

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При встановленні розміру гонорару відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

З урахуванням складності справи очевидною є не співмірністю витрат на правничу допомогу у сумі 13 000 гривень 00 копійок при ціні позову 48 873 гривні 00 копійок, а тому суд зменшує витрати на оплату правничої допомоги, які підлягають стягненню із відповідача на користь позивача до 5 000 гривень 00 копійок, оскільки вважає, що в даному випадку усна консультація протягом 1 години вартістю 2 000 гривень та 1 година для складання позову вартістю 3 000 гривень є цілком співмірними виходячи з обставин даної справи.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 гривень 00 копійок (а.с.54).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-5, 10-13, 48, 49, 76-83, 89, 174, 209, 211, 223, 258, 259, 264, 265, 272, 273, 281-284, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, ЄДРЮОФОПГФ - 44276926) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, ЄДРЮОФОПГФ - 44276926) заборгованість за Договором № від 19 жовтня 2020 рокуза основним зобов?язанням (за тілом кредиту) в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 5 393 (п`ять тисяч триста дев`яносто три) гривні 00 копійок; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору № від 19 жовтня 2020 року(з моменту відступлення права вимоги по дату розрахунку заборгованості) в розмірі 39 480 (тридцять дев`ять тисяч чотириста вісімдесят) гривень 00 копійок, а всього 48 873 гривні 00 копійок (сорок вісім тисяч вісімсот сімдесят три) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, ЄДРЮОФОПГФ - 44276926) витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, ЄДРЮОФОПГФ - 44276926) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок, відмовивши в задоволенні іншої частині заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 10 вересня 2024 року.

Суддя Н. О. Щербина