Провадження № 2-з/638/89/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Штих Т. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду, в якій просить накласти арешт заборонити ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) відчудження належного йому нерухомого майна до вирішення справи по суті.

Заяву обгрунтовує тим, що ОСОБА_2 взяв у позивача в борг грошові кошти в розмірі 14 000 доларів США та 300 000 грн, з метою уникнення повернення боргу ОСОБА_2 почав продавати належне йому нерухоме майно, з метою забезпечення виконання зобов`язання заявниця звернулась до суду.

Протягом 2017 2018 років можливим відповідачем були безпідставно отримані належні можливому позивачу грошові кошти в сумі 258 812,00 грн.. Гроші можливий відповідач не повернув та не передав доходи з них.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу заяву було розподілено судді Дзержинського районного суду м. Харкова Штих Т. В.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

З клопотання заявника не вбачається обґрунтованість вжиття заходів забезпечення позову саме до подачі позовної заяви, та чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Доводи заявника в обґрунтування забезпечення позову ґрунтуються лише на його припущеннях, ним не доведено співмірність заходу забезпечення позову ще не пред`явленим позовним вимогам. З копії розписки не однозначно ідентифіковано особу можливого боржника та можливого кредитора.

Крім того, згідно з вимогами ст. 152 ч. 1 п. 1 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Заявником не доведено, що дана справа підсудна саме Дзержинському районному суду м. Харкова, тобто не надано доказів місця проживання можливого відповідача, в копії паспорту, доданої до заяви, відмітка про реєстрацію місця проживання зроблена 29.06.1999, тому суд не може вважати це належним доказом реєстрації місця проживання особи.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 152, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви до суду, -відмовити.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т. В. Штих