РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Лутая А.М ,

за участю секретаря судового засідання - Жолоб К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою і зобов"язання вчинити певні дії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Устилузька міська рада Володимирського району Волинської області,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 у грудні 2023 року звернулася до суду з позовом до ФОП ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою і зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником земельної ділянки (кадастровий номер :04:001:0102), загальною площею 0,3000 га за цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, розташованої у с.Тростянка Володимирського району, Волинської області.

Вказану земельну ділянку вона успадкувала після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і належала їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІV-ВЛ №023373, виданого 27.03.2000 Устилузькою міською радою, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину. В свою чергу, ця земельна ділянка була успадкована ОСОБА_4 після смерті її матері, яка належала покійній на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ №029602 від 16.07.1997.

Позивач зазначає, що після успадкування вказаної земельної ділянки нею у 2019 році була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з присвоєнням цій земельній ділянці кадастрового номера:04:001:0102. Таким чином, більше 26 років земельна ділянка площею 0,3000 га постійно знаходиться у приватній власності її родини і використовується за призначенням.

Однак, після смерті ОСОБА_5 , одного із суміжних землекористувачів, його спадкоємиця - відповідач ОСОБА_2 восени 2023 року захопила частину належної позивачу земельної ділянки, що складає 0,0960 га, і використовує її для своїх потреб, стверджуючи, що вона має право на неї.

Як з`ясувалося, земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0742 , що належала ОСОБА_5 на підставі Державного акта серії ІV-ВЛ №029914 від 10.05.2000, внесена до Державного земельного кадастру 30.10.2022 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, розробленої ФОП ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_5 . ОСОБА_2 успадкувала ділянку і 29.08.2023 року зареєструвала речове право власності.

Вказує, що її земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту Тростянка. Із землями пайового фонду, до якого належить земельна ділянка відповідача, її розділяла польова дорога, по якій проходить межа села. Наведені обставини виключають можливість надання земельних ділянок пайового фонду із земель населеного пункту, що є порушенням земельного законодавства і помилкою, допущеною фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 при виготовленні технічної документації спадкодавцю ОСОБА_5 .

З цього питання позивач зверталася до Устилузької міської ради з проханням вирішити існуючий спір, однак отримала відповідь, що врегулювання спору можливе за спільною згодою між власниками земельних ділянок або в судовому порядку. При цьому, існують реальні можливості виправити ситуацію, що склалася, шляхом виготовлення відповідачу ОСОБА_2 нової технічної документації із землеустрою зі зміною конфігурації належної їй земельної ділянки із збереженням її загальної площі. Однак, на запропоновані компромісні рішення відповідач не погоджується.

У зв`язку з тим, що спір не вдалося врегулювати в добровільному порядку, позивач просить задовольнити її позовні вимоги та в судовому порядку зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні належною позивачу на праві власності частиною земельної ділянки розміром 0,0960 га, що розташована в с. Тростянка Володимирського району Волинської області (кадастровий номер :04:001:0102) шляхом припинення права користування цією частиною земельної ділянки, а також зобов`язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 внести в Державний земельний кадастр зміни щодо конфігурації земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (кадастровий номер :00:001:0742) шляхом виключення відомостей про частину земельної ділянки розміром 0,0960 га, яка знаходиться в с.Тростянка, Володимирського району Волинської області (кадастровий номер :04:001:0102) і належить позивачу на праві приватної власності.

Ухвалою суду від 12.02.2024 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 09.04.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач не з`явилася, однак подала заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, розгляд справи проводити за її відсутності.

Відповідач ФОП ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій позовні вимоги визнала, просить розгляд справи проводиться за її відсутності. При цьому повідомила, що при виготовленні технічної документації на земельну ділянку ОСОБА_5 , спадкоємицею майна якого є ОСОБА_2 , була допущена технічна помилка, в результаті якої частина належної йому земельної ділянки у розмірі 0,0960 га накладається на частину земельної ділянки громадянки ОСОБА_1 , право власності у якої було первинним.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 в судове засідання також не з`явилися, однак подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Заявлені ОСОБА_1 вимоги визнають у повному обсязі.

Представник третьої особи Устилузької міської ради в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності за наявними матеріалами у справі.

Враховуючи те, що учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов таких висновків.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Судом встановлено, що між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник спір, пов`язаний з правом користування належними їм на праві власності земельними ділянками.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю… Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.1 ст. 316, ч.1 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.321 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки (кадастровий номер :04:001:0102), загальною площею 0,3000 га за цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, розташованої у с.Тростянка, Володимирського району, Волинської області.

Факт реєстрації речового права на земельну ділянку позивача підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №198248854 від 30.01.2020.

Вказуну земельну ділянку позивач успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.01.2020, зареєстровано в реєстрі за №1-49.

У свою чергу, відповідно до наданого суд свідоцтва про право на спадщину від 24.03.2000, реєстровий номер №3-696, ОСОБА_4 успадкувала вказану земельну ділянку після смерті своєї матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно листа начальника відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 07.12.2023 № 29-3-0.331-434/14-23, земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0742, яка належала ОСОБА_5 , суміжному землекористувачу, на підставі державного акта IV-ВЛ № 029914 від 10.05.2000, внесена до Державного земельного кадастру 30.10.2022 на підставі Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розробленої підприємцем ОСОБА_3 . 27.10.2021. Після смерті ОСОБА_5 вказану земельну ділянку успадкувала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровано речове право власності.

Як зазначила відповідач ФОП ОСОБА_3 у своїй заяві по суті справи при виготовленні технічної документації на земельну ділянку ОСОБА_5 , спадкоємицею майна якого є ОСОБА_2 , нею дійсно була допущена технічна помилка, в результаті якої частина належної ОСОБА_5 земельної ділянки у розмірі 0,0960 га накладається на частину земельної ділянки громадянки ОСОБА_1 , право власності у якої було первинним.

Суд враховує ті обставини, що відповідачі подали до суду заяви, в яких не заперечили проти задоволення позову та визнання за позивачем права на користування та володіння вказаною земельною ділянкою.

Відповідно до ч.2 ст.90 Земельного кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку встановленому законом. При цьому відповідно до ст.153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків передбачених цим кодексом та іншими законами.

Згідно п.п. «г», «е» ст.91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватись правил добросусідства.

Стаття 152 ЗК України дає право власнику земельної ділянки вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці права не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України власник, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, та право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей (ч.ч.1,2 ст.158 ЗК України).

На підставі викладеного, суд вважає, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку, оскільки через допущену технічну помилку вона не може вільно користуватись і розпоряджатись належним їй майном, вимоги позивача є цілком обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесені нею та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі по 1073,60 грн з кожного.

Керуючись ст. ст. 12,81,89,141,142,265 ЦПК України, Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою і зобов"язання вчинити певні дії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Устилузька міська рада Володимирського району Волинської області - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 частиною земельної ділянки розміром 0,0960 га, що належить їй на праві приватної власності та розташована в с.Тростянка, Володимирського району Волинської області (кадастровий номер :04:001:0102), шляхом припинення права користування цією частиною земельної ділянки.

Зобов`язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 внести в Державний земельний кадастр зміни щодо конфігурації земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (кадастровий номер :04:001:0742) шляхом виключення відомостей про частину земельної ділянки розміром 0,0960 га, яка знаходиться в с.Тростянка, Володимиського району Волинської області (кадастровий номер :04:001:0102) і належить ОСОБА_1 , на праві приватної власності.

Стягнути з ОСОБА_2 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі по 1073,60 грн з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 02.09.2024.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає у АДРЕСА_1 .

Відповідач: ФОП ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Устилузька міська рада Волинської області, місцезнаходження: Волинська область, м.Устилуг, вул.Володимирська, 40, .

Суддя Андрій ЛУТАЙ