Провадження № 2-н/638/3009/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Малахової О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» (далі Заявник, Харківська філія ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ») звернулося із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 (далі Боржник, ОСОБА_1 ) заборгованості станом на 31.07.2024 за послуги з розподілу природного газу в розмірі 1073,82 грн, посилається на правові підстави визначені статтями 15, 16, 623, 625 Цивільного кодексу України.

Статтею 165 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначені підстави для відмови у видачі судового наказу.

Так, згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

З матеріалів справи, а саме з розрахунку заборгованості за послуги розподілу природного газу перед Харківською філією ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» від 21.08.2024 вбачається заборгованість за період з 01.07.2023 по 31.07.2024.

Проте, Договору між ОСОБА_1 та Харківською філією ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» або інших документів, з яких вбачалось би обов`язок сплачувати послуги з розподілу природного газу до 12.07.2024, до матеріалів справи не надано.

Матеріали справи не містять доказів того, що приватний будинок/його частина за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_1 . Також матеріали не містять доказів того, що між ТОВ «Газорозподільні мережі України» та ОСОБА_1 було укладено договір про розподіл природного газу за зазначеною адресою, а заяву-приєднання від 12.07.2024, надану Заявником, суд не може визнати, в даному випадку, належним доказом, оскільки вона не містить умови договору з якими повинен бути ознайомлений Споживач.

Таким чином, суд вважає, що Заявником не надано належних доказів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.07.2020 у справі №712/8916/17, наказне провадження, як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві, спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника. Процес доказування для першого починається з моменту подання заяви про видачу судового наказу та закінчується прийняттям цієї заяви судом, тоді як для боржника цей процес розпочнеться, якщо він вирішить подати заяву про скасування судового наказу після отримання копії останнього.

Керуючись статтями 160, 161, 163, 165 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ».

Роз`яснити заявнику право на звернення з вимогами до суду у позовному порядку.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15-денний строк з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя О.В. Малахова