Провадження №: 2/755/1245/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" серпня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Булгакової Є.І.,

представника позивача - Ігнатенко Т.Б. ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання представника відповідача про витребування доказів в межах розгляду цивільної справи за позовом Державного підприємства «Адміністрація морський портів України» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, -

у с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом Державного підприємства «Адміністрація морський портів України» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи 28.02.2024 року представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів, у якому просить витребувати від позивача: копію контракту укладеного між ДП «АМПУ» та ОСОБА_3 на підставі якого останній здійснював повноваження в.о. Голови ДП «АМПУ» в період з 31.01.2020 року по 30.06.2022 року; копію посадової інструкції в.о. Голови або Голови ДП «АМПУ», яка була чинною в період з 31.01.2020 року по 30.06.2022 року; копію положення про Наглядову раду ДП «АМПУ», яке було чинним в період з 31.01.2020 року по 30.06.2022 року; копії рішень Наглядової ради ДП «АМПУ» про укладення договорів добровільного страхування відповідальності Голови, в.о. Голови ДП «АМПУ» за період з 31.01.2020 року по 30.06.2022 року; копії договорів добровільного страхування відповідальності Голови ДП «АМПУ», в.о. Голови ДП «АМПУ» за період з 31.01.2020 року по 30.06.2022 року.

Вимоги клопотання мотивовано тим, що позивач вимагає стягнення з відповідача збитків завданих незаконним звільненням працівників. Встановленню підлягають обставини стосовно того чи наявні у позивача підстави для стягнення з відповідача матеріальної шкоди завданої внаслідок звільнення працівників позивача під час перебування відповідача на посаді в.о. Голови ДП «АМПУ». Представник вказує, що у даній справі слід дослідити умови контракту укладеного в порядку приписів п. 7.3. Статуту позивача. У самого позивача примірник контракту не зберігся, при цьому згідно п. 7.5. Статуту голова підприємства несе відповідальність за свої рішення щодо підприємства згідно з законодавством України та умовами укладеного з ним контракту. Також від позивача слід витребувати копію посадової інструкції відповідача чинної у період його роботи на підприємстві із тією ж метою, що і копію контракту. Згідно п. 8.1., 8.23. Статуту позивача, Наглядова рада є органом управління підприємства, який, зокрема, регламентує діяльність голови і до її виключної компетенції належить прийняття рішень про укладення договорів добровільного страхування відповідальності голови підприємства. Положення про Наглядову раду, її рішення про укладення договорів добровільного страхування та зміст самих договорів добровільного страхування мають бути досліджені на предмет встановлення підстав для покладення відповідальності на відповідача.

У підготовчому засіданні представник відповідача підтримав вимоги клопотання з підстав викладених у ньому, просить клопотання задовольнити і додатково пояснив суду, що за положеннями Статуту позивача наявна можливість страхування відповідальності керівника підприємства, тому сторона відповідача просить витребувати відповідні матеріали аби перевірити чи могла бути застрахована відповідальність відповідача. Попередньо представник звертався за отриманням зазначених у клопотанні документів до позивача, однак позивач вимагав сплати коштів за отримання документів чого відповідач представнику не погодив. На думку представника, сторона позивача займається формалізмом заперечуючи проти задоволення клопотання і не зрозуміло чому позивач не хоче надати документи. Відповідь на звернення представник отримав електронною поштою, тобто позивач міг так само на електронну пошту вислати необхідні документи, а не вимагати оплати за їх виготовлення. Самостійно представник не зміг знайти витребовуваних матеріалів на сайті підприємства. Також представник вказує, що з незрозумілих для нього причин лист позивача, пересланий засобами поштового зв`язку, не був йому вручений та повернувся позивачу.

Представник позивача в підготовчому засіданні заперечує проти задоволення клопотання позивача про витребування доказів з підстав викладених у письмових запереченнях, які приєднано до матеріалів справи. Представник вказує, що відповідачем не подано до суду ані відзиву на позовну заяву, ані доказів на спростування доводів викладених у позові. Відповідач не повідомляв суд про докази, які не можуть бути подані у встановлений строк, не зазначав об`єктивні причини їх неподання, не надавав доказів вчинення всіх залежних від нього дій, спрямованих на отримання доказу. Клопотання сторони відповідача спрямоване на порушення принципу змагальності сторін. Позов має розглядатись за наявними в матеріалах справи доказами. Відповідач перекладає на суд власний обов`язок зі збирання та подання доказів. 02.04.2024 року позивач отримав запит представника відповідача і надав власну відповідь на нього 09.04.2024 року, у якій зокрема вказувалось на те, що адвокат має відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк документів. Зазначена відповідь повернулась позивачу без вручення адресату. Сторона відповідача не вжила заходів до отримання запитуваної інформації.

Суд, вивчивши зміст клопотання про витребування доказів, вислухавши пояснення учасників підготовчого провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що клопотання підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

У підготовчому засіданні судом з`ясовано, що сторона відповідача на підстави вивчених нею положень Статуту позивача вважає, що у витребуваних за її клопотанням документах можуть бути положення стосовно страхування відповідальності керівника підприємства, зокрема, з приводу завдання шкоди підприємству.

Відповідно до положень ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Згідно ч. 3 ст. 83 ЦПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Із матеріалів справи вбачається, що провадження у справі було відкрите ухвалою суду від 05.10.2023 року.

Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, разом з копією позовної заяви та доданими до неї матеріалами відповідач не отримав, відповідна судова кореспонденція повернулась до суду без вручення адресату.

Представник відповідача ознайомився з матеріалами справи та отримав копію позовної заяви з додатками 05.01.2024 року і перед наступним засіданням, яке фактично відбулось 29.02.2024 року, подав клопотання про витребування доказів - 28.02.2024 року.

Клопотання сторони відповідача про витребування доказів відповідає положенням ч. 2 ст. 84 ЦПК України, а із матеріалів справи вбачається, що представник відповідача вчиняв дії для самостійного отримання доказів, однак для отримання копій необхідних документів позивач запропонував представнику відповідача сплатити витрати за виготовлення копій документів, хоча у своєму запиті адвокат повідомив власну електронну адресу на яку могли бути надіслані запитувані документи.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання сторони відповідача суд враховує, що справа перебуває на стадії підготовчого провадження, а також приймає до уваги наступне.

Відповідно до положень ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За змістом ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

За змістом ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Україна як учасниця конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ від 28.10.98 у справі «Перес де Рада Каванил`єс проти Іспанії»).

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).

У справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Вбачається, що витребуваними доказами сторона відповідача має намір перевірити дані Статуту про можливе страхування відповідальності відповідача перед підприємством і суд має надати стороні таку можливість, що сприятиме дотриманню принципів доступу до правосуддя і уникненню надмірного формалізму при здійсненні права на справедливий суд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 76-81, 83, 84, 259-261, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання представника відповідача про витребування доказів - задовольнити.

Витребувати від Державного підприємства «Адміністрація морський портів України»:

- копію контракту укладеного між ДП «АМПУ» та ОСОБА_3 на підставі якого останній здійснював повноваження в.о. Голови ДП «АМПУ» в період з 31.01.2020 року по 30.06.2022 року;

- копію посадової інструкції в.о. Голови або Голови ДП «АМПУ», яка була чинною в період з 31.01.2020 року по 30.06.2022 року;

- копію положення про Наглядову раду ДП «АМПУ», яке було чинним в період з 31.01.2020 року по 30.06.2022 року;

- копії рішень Наглядової ради ДП «АМПУ» про укладення договорів добровільного страхування відповідальності Голови, в.о. Голови ДП «АМПУ» за період з 31.01.2020 року по 30.06.2022 року;

- копії договорів добровільного страхування відповідальності Голови ДП «АМПУ», в.о. Голови ДП «АМПУ» за період з 31.01.2020 року по 30.06.2022 року.

У зв`язку з витребування нових (додаткових) доказів в підготовчому засіданні оголосити перерву до 12.09.2024 року о 16 год. 00 хв. в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва за адресою: 02105, м. Київ, вул. Пластова, 3, каб. 27.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складений 30.08.2024 року.

Суддя -