Справа № 740/2127/23
Провадження № 2/740/63/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Ващенко А.В.,

під час судового засідання у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 01.03.2023 до досягнення дитиною повноліття.

19.08.2024 від відповідача до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки рішення Ніжинського міськрайонного суду по справі № 740/3008/20 про встановлення батьківства оскаржене ним до касаційного суду і справа розглядається у Верховному Суді Другою судовою палатою Касаційного цивільного суду. Крім того, на даний час він є військовослужбовцем СБУ, що позбавляє його можливості брати участь у розгляді даної справи.

Учасники справи у судове засідання не з`явились.

Представником позивачки - адвокатом Івашком В.В. подано заяву про розгляд справи за відсутності його та позивачки, у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження просить відмовити.

Вирішуючи клопотання відповідача, суд дійшов наступного висновку.

Підстави зупинення провадження визначені ст.ст.251, 252 ЦПК України, зокрема суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що підставою зупинення провадження у справі не може бути касаційне оскарження попередніх судових рішень в іншій справі, оскільки рішення суду вже набрало законної сили.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду від 08.03.2024 по справі № 740/3008/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та внесення змін у актовий запис про народження дитини набрало законної сили 26.06.2024.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

При цьому, у справі № 740/3008/20 відкрито касаційне провадження Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду та зазначена справа не перебуває на розгляді палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду у розумінні вимог статті 403 ЦПК України.

Крім того, зупинення провадження з підстав, передбачених п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України, не має імперативного характеру, оскільки це є правом, а не обов`язком суду.

За таких обставин підстави, передбачені п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, для зупинення провадження у цій справі до закінчення розгляду у касаційному порядку справи № 740/3008/20, відсутні.

Також ОСОБА_2 надав довідку №11/1/4-2463 від 09.11.2023 про те, що він проходить військову службу в Службі безпеки України. СБУ переведена на військовий стан і приймає безпосередню участь у безпеці держави в зоні бойових дій.

Вказана довідка не є доказом, який підтверджує наявність підстав для зупинення провадження у справі, що передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, оскільки не містить інформації про те, що військова частина і сам військовослужбовець на даний час перебувають у зоні постійної дислокації та виконують завдання у зоні бойових дій.

Належним письмовим доказом для зупинення провадження у зв`язку з перебуванням сторони у складі Збройних Сил України є наказ по особовому складу, виданий у порядку п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року N 1153/2008. Зазначене узгоджується з постановою Верховного суду від 29.03.2023 по справі 756/3462/20.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Суд має керуватися при вирішенні спорів, що стосуються дітей, якнайкращими інтересами дітей.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

До основних засад судочинства частиною третьої статті 2 ЦПК України віднесено розумність строків розгляду справи судом, пропорційність, диспозитивність, змагальність сторін.

Виходячи зі змісту статті 12, частини третьої статті 13 ЦПК України кожна сторона реалізує свої процесуальні права на власний розсуд з метою досягнення бажаного процесуального результату.

Приписи пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України мають своєю метою захист процесуальних прав учасника цивільного процесу, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Вони покликані забезпечити об`єктивний розгляд справи.

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16 зазначено, що "межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та11 до Конвенції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі".

Провадження у справі підлягає зупиненню лише у випадку наявності обставин, які перешкоджають розгляду справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.251, 253 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зупинення провадження по справі, а тому у задоволенні клопотання ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 247, 251, 253, 353, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Карпусь