Справа № 526/1956/24
Провадження № 2/526/897/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 серпня 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Киричка С.А.,

з участю секретаря Широколави О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну (зменшення) розміру аліментів,

встановив:

22.05.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Гадяцького районного суду Полтавської області із позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну (зменшення) розміру аліментів.

В обґрунтування позову вказував, що судовим наказом Гадяцького районного суду Полтавської області від 23.03.2020 року його зобов`язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановленого чинним законодавством, починаючи стягнення з 11.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Після ухвалення рішення суду змінився сімейний стан позивача, 29.03.2024 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , крім цього він є військовослужбовцем, в нього значно погіршився стан здоров`я, внаслідок чого щодня приймає медичні препарати, крім цього дружина не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Також він сплачує аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 відповідно до судового наказу Зіньківського районного суду Полтавської області від 30.09.2019 року, а тому розмір аліментів становить 50% від його заробітку, що значно ускладнює життя та зазначив про те, що звернувся до Зіньківського районного суду з позовом про зменшення аліментів, які стягуються на підставі вищевказаного судового наказу. Просив зменшити розмір аліментів, встановлений судовим наказом Гадяцького районного суду Полтавської області від 23.03.2020 року, з 1/4 до 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 17.06.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

27.06.2024 представник відповідача ОСОБА_2 подала до суду клопотання про проведення розгляду справи в порядку загального позовного провадження, яке було задоволено ухвалою суду від 27.06.2024 та призначено підготовче судове засідання.

28.06.2024 представник відповідача надала відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначила, що зменшення розміру аліментів позивачем належним чином не доведено, оскільки зміна сімейного стану сама по собі не може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Позивачем, на думку відповідача, не доведено погіршення його матеріального стану з моменту винесення судового наказу про стягнення з нього аліментів.

Позивачем ОСОБА_1 до суду 29 липня 2024 року надано додаткові письмові пояснення, в яких він просив позов задовольнити. На даний час у нього змінився склад сім`ї, він зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , яка на даний час не працює, а також те, що позивач є військовослужбовцем і приймає участь у бойових діях, внаслідок чого в нього погіршився стан здоров`я він потребує значних коштів на лікування, власного житла не має, тому вимушений з родиною винаймати житло, а тому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву, в якій просили відмовити в задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що відповідно до судового наказу Гадяцького районного суду Полтавського району Полтавської області від 23.03.2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 11 березня 2020 року і до повноліття.

Згідно судового наказу виданого Зіньківським районним судом Полтавської області від 30.09.2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісяця в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого чинним законодавством, починаючи стягнення з 03.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

29.03.2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 .

Дружина позивача ОСОБА_9 на даний час не працює, оскільки перебуває по догляду за дитиною ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , державної допомоги малозабезпеченим сім`ям не отримує, що підтверджується довідкою управління соціального захисту населення Шевченківської районної у м. Полтаві ради від 15.07.2024 року.

Відповідно до довідки в/ч НОМЕР_3 від 14.05.2024 року ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 та брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи в м. Барвінкове Харківської області, місто Бахмут Донецької області, село Берхівка Донецької області, село Синьківка Харківської області.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Тлумачення як статті 7 СК України загалом, так і частини дев`ятої статті 7 СК, свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З аналізу ст. 192 СК України і наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зробленого у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року №143цс13, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина .

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Утримання інших осіб впливає на матеріальне становище утримувача.

Вказані обставини свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 на своєму утримання має неповнолітніх дітей батьком яких він є - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і зобов`язаний їх утримувати в розумінні ст. 180 СК України. Крім цього на його утриманні є діти його дружини ОСОБА_11 , 2012 р.н. та ОСОБА_12 , 2022 р.н., та його дружина ОСОБА_9 не працює , а знаходиться вдома по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох річного віку, що вказує про наявність суттєвих, істотних змін майнового та сімейного стану у позивача. Крім того, матеріалами справи підтверджено, що позивач є військовослужбовцем та як він стверджує у зв`язку з цим погіршився стан його фізичного та психологічного здоров`я, внаслідок чого він потребує лікування, постійному вживанні лікарських препаратів ,санаторно-курортному лікуванні ,що потребує значних коштів. Крім цього ОСОБА_1 не має власного житла , разом з родиною орендує житло за адресою АДРЕСА_1 на підтвердження цього надав суду копію договору оренди квартири від 20.12.2023 року, тобто на даний час йому не вистачає коштів , які у нього залишаються після сплати аліментів у розмірі 50 % свого доходу. Вказане свідчить про погіршення його матеріального стану. В свою чергу відповідач ОСОБА_2 у своєму відзиві не зазначає яку суму аліментів отримує , не надала розрахунок витрат, необхідних на утримання дитини, довідку про суму отримуваних аліментів від ОСОБА_1 не надала, розмір витрат які потребує її син не розрахувала, осіб які на даний час перебувають на її утриманні не зазначила, доказів того чи є у неї власне житло не надала, також до суду не надала доказів про її матеріальний стан , оскільки обоє батьків повинні утримувати дитину до виповнення дитині повноліття, а у відзиві обмежилася лише загальними запереченнями проти зменшення розміру аліментів. Також суду не надано будь-яких доказів того, що дитина потребує додаткових витрат за станом здоров`я чи в зв`язку з іншими обставинами.

За клопотанням представника відповідача судом витребувано інформацію щодо отриманих позивачем доходів за період з 1 кварталу 2023 по 2 квартал 2024 року, з якої вбачається, що у випадку зменшення розміру аліментів до розміру 1/8 частини від усіх видів його доходу, про який прохає позивач, сума виплачених аліментів на утримання дитини буде складати суму, яка в декілька разів вища за прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що зменшення розміру аліментів на утримання сина не порушить право дитини на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування не буде порушеним та відповідатиме принципу розумності та достатності стягнутих аліментів відповідно до фактичних потреб неповнолітнього сина. З огляду на зазначені обставини, підтвердження погіршення стану здоров`я позивача, лікування яких потребує коштів, стягнення аліментів за судовим наказом Зіньківського районного суду Полтавської області та виникнення у нього обов`язку утримання дружини, яка на даний час не працює та ще двох малолітніх дітей дружини яких він не є біологічним батьком, оскільки обов`язок утримання дітей, передбачений нормами сімейного законодавства і не пов`язаний з біологічним спорідненням батька з дітьми.

Суд зазначає, що у позивача по справі двоє рідних неповнолітніх дітей , на утримання цих дітей винесені судові накази про стягнення з нього у примусовому порядку аліментів на користь матерів дітей на утримання дітей , розмір відрахувань від всіх його доходів складає 50 % ( 1/4 і 1/4 часток) і позивач по справі сплачував ці аліменти вчасно, і тільки тоді, коли він одружився і в нього з`явилась інша сім`я, дружина яка не працює , а знаходиться по догляду за дитиною в ході цих життєвих змін у нього змінився розмір його витрат тим самим погіршився матеріальний стан і тільки після цього позивач звернувся до суду з цим позовом, паралельно він звернувся до Зіньківського районного суду із такою ж вимогою про зменшення розміру аліментів на іншу його дитину. Отже суд приходить до висновку , що зменшення розміру аліментів з 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/8 частину всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини ОСОБА_3 щомісяця, на думку суду, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав обох неповнолітніх дітей.

17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» аліменти у новому розмірі сплачуються щомісячно з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дітей.

Таким чином, з огляду на наведені вище обставини суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 279, 354 ЦПК України, ст.ст.182, 192 Сімейного кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну (зменшення) розміру аліментів - задовольнити .

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 за судовим наказом №526/420/20, виданого Гадяцьким районним судом Полтавської області 23.03.2020 року на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини на 1/8 частину усіх видів його заробітку (доходу) , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.09.2024 року.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_13 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя: С. А. Киричок