Справа № 199/6634/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2024 року суддя Амур-Нижньодніпровський районного суду м. Дніпропетровська Руденко В.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

До Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська подано заяву позивачем про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини.

У своїй заяві позивач зазначила, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2023 року по справі № 199/7796/22 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 припинено стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , які стягуються на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду від 20.12.2010 р. по справі №2-6762/10, з моменту набрання законної сили даним рішенням.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини доходу ОСОБА_1 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи проводити стягнення з 20.10.2022 р., до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вказаного рішення суду 13.04.2023року державним виконавцем Амур- Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Курило Іриною Михайлівною на підстави виконавчого листа № 199/7796/22 від 28.03.2023 року виданого Амур- Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини доходу ОСОБА_1 але не меньше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ,щомісячно ,починаючи проводити стягнення з 21.10.2022 року до досягнення дитиною повноліття винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 71554278.

20.04.2023року державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. В рамках якого здійснюються стягнення аліментів з її заробітної плати.

В той же час, в червні 2024 року її син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняв рішення жити зі своєю матір`ю та повернувся з м. Кривій Ріг і почав проживати разом зі нею.

Як вбачається із Акту обстеження умов проживання складеного спеціалістами управління - служби у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району за адресою: АДРЕСА_1 від 25.07.2024 року № 04/2596 було встановлено, що за вказаною адресою проживають: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Матір`ю створені належні умови для проживання та виховання сина.

Також, як вбачається з Акту «про з`ясування думки дитини» складеного спеціалістами управління - служби у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району 07.08.2024 року було встановлено, що ОСОБА_3 з 28.06.2024 року проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 . Вказане рішення прийняв самостійно, оскільки фактично з батьком не жив, а жив з бабусею.

Окрім того, відповідно до Наказу № 808-с від 02.08.2024 року Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» «Про зарахування на навчання» - на підставі Правил прийму до Відокремленого структурного підрозділу «Автотранспортний фаховий коледж Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» у 2024 році та рішення приймальної комісії від 02.08.2024 року, протокол № 17» зараховано з 01 вересня 2024 року студентами 1 курсу за спеціальностями (спеціалізаціями) за кошти фізичних та/або юридичних осіб згідно з додатком - № 22 ОСОБА_3 - автомобільний транспорт. Договір про надання платної освітньої послуги № 58 від 05.08.2024 року.

Таким чином, після повернення до м. Дніпро ОСОБА_3 почав проживати за матір`ю та поступив на навчання до 1 курсу Відокремленого структурного підрозділу «Автотранспортний фаховий коледж Національного технічного університету «Дніпровська політехніка».

При цьому, відповідачем, не зважаючи на вказані обставини, вчиняються дії спрямовані на стягнення заборгованості з позивача.

У зв`язку з чим, є всі підстави вважати, що якщо до закінчення розгляду спору у справі державним виконавцем буде примусово стягнуто кошти, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Таким чином, на позивач зазначає, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких вона звернулась до суду.

Суд, розглянувши підстави поданої заяви, дійшов до висновку, що вона підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункти 3-4постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9).

Пунктами 6, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, а також іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Суд зазначає, що забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили, є недопустимим. У позовній заяві пред`явлено вимогу про припинення стягнення аліментів, стягнених раніше за рішенням суду у іншій справі, яке набрало законної сили та в установленому законом порядку не скасовано. Отже, забезпечення позову шляхом зупинення стягнення виконавчого провадження по стягненню аліментів фактично є вирішенням справи без розгляду по суті.

Таким чином, спосіб забезпечення позову, який обраний позивачем, не відповідає вимогам закону та фактично зупиняє виконання судового рішення в іншій справі, яке набрало законної сили.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Тому, на підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149,150, 153,157 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.В. Руденко