Справа № 288/753/24
Провадження № 2/288/286/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

за участю секретаря судових засідань Корнієнко Т.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 (далі відповідач- 1), ОСОБА_2 (далі відповідач-2) про зміну форми стягнення та зменшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей (з урахуванням уточнених позовних вимог, а. с. 80-81), в якому вказує, що рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 10.09.2013 року в цивільній справ №288/547/13 вирішено стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 , на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.08.2013 року і до повноліття дитини.

Стягнення здійснюється Коростишівським ВДВС у Житомирському районі Житомирської області на підставі виконавчого листа №2/288/547, в межах виконавчого провадження №43675477.

На підставі судового наказу, виданого Попільнянським районним судом Житомирської області від 23.03.2020 року вирішено стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 , на утримання дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 11.03.2020 року.

Стягнення здійснюється Коростишівським ВДВС у Житомирському районі Житомирської області, в межах виконавчого провадження №62124965.

05.06.2023 року позивача було мобілізовано до Збройних Сил України, а 09 серпня 2023 року, під час участі в бойових діях отримав вогнепально-осколкове поранення правої кисті, нижніх кінцівок. Вогнепальний перелом правої нижньої кінцівки, яка згідно Наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 року є тяжкою травмою.

Внаслідок поранення, отриманого під час проходження військової служби, позивач змушений проходити лікування до даного часу, йому проведені неодноразові оперативні втручання. В зв`язку з цим, фактично є особою з обмеженими фізичними можливостями, тому фактично пересуватися самостійно не має можливості, в цьому йому допомагає сестра. Єдиним джерелом його доходу наразі є заробітна плата, яку він отримує як військовослужбовець. Водночас, лікувальні та реабілітаційні заходи, які необхідні йому після отриманих поранень, є дороговартісними та довготривалими, а тому, при сплаті 58,33% від свого заробітку за аліментами зобов`язаннями, він не може оплатити свою повноцінну реабілітацію та лікування, крім того йому необхідно сплачувати комунальні послуги.

На даний час відновитися після таких поранень не вдалося, з 03.05.2024 йому встановлено другу групу інвалідності, а з 13.05.2024 звільнено зі служби.

Внаслідок цього в нього також і погіршилося матеріальне становище, так як він втратив працездатність.

Позивач зазначає, що після ухвалення рішень судами про стягнення аліментів, він отримав травму під час захисту Батьківщини в зоні проведення бойових дій, перебував та перебуває на стаціонарному лікуванні до даного часу, ще буде потребувати оперативного втручання на колінному суглобі, в зв`язку з чим стан його здоров`я значно погіршився, також погіршився і матеріальний стан у зв`язку із втратою працездатності.

Тому вважає, що розмір стягуваних з нього аліментів підлягає зміні у зв`язку зі зміною стану його здоров`я та матеріального становища.

Позивач просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_5 за рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 10.09.2013 року в цивільній справі №288/547/13, на користь ОСОБА_7 , на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини на 1/8 частину всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно. Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_5 на підставі судового наказу, виданого Попільнянським районним судом Житомирської області від 23.03.2020 року, в цивільній справі №288/304/20. на користь ОСОБА_6 , на утримання дочки ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/3 частини на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, просили відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_4 , в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову повністю.

13 червня 2024 року Відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву в якому зазначила, що ОСОБА_5 до суду не надано жодних належних доказів того, що факт отримання травми істотно вплинув на його матеріальний стан. Так, долучені до матеріалів справи копії медичних документів лише засвідчують факт отримання позивачем ОСОБА_5 травми та звернення до медичних закладів, при цьому не долучено відповідних медичних призначень на лікування та квитанцій на їх оплату, які б підтвердили значні витрати позивача на лікування, не наведено посилань на розмір свого доходу до отримання травми та після, тобто не надано доказів погіршення матеріального стану в зв`язку з отриманою травмою. Жодних документів, які б підтверджували погіршення матеріального становища (розмір пенсії, соціальної допомоги, заробітної плати) позивачем суду надано не було, так як і не було ним надано доказів на підтвердження того, що доходи і матеріальне становище відповідача при зменшенні розміру аліментів з 1/4 частини заробітку позивача до 1/8 частини нададуть йому можливість забезпечити дитині належний життєвий рівень. Крім того, обставини служби позивача в лавах ЗС України та отримання травм хоч і є новими обставинами, які не могли бути враховані судом при вирішенні питання про стягнення аліментів, однак вони не можуть вважатися єдиним доказом погіршення матеріального стану та бути достатньою підставою для зменшення розміру аліментів. Тобто, звертаючись з позовом до суду, позивач всупереч вимог статей 12,81 ЦПК України фактично не довів належним чином існування обставин, що мають істотне значення зменшення розміру аліментів. При цьому, розмір призначених судом аліментів повинен відповідати інтересам дитини і бути направленим, зважаючи на її вік, на поліпшення становища дитини, умов її виховання, розвитку та оздоровлення. /а.с. 60-62/

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до наступного висновку.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 10 вересня 2013 року в цивільній справі №288/1246/13, вирішено стягувати з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_11 на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до її повноліття, починаючи з 28.08.2013 року. /а.с.3/

24 вересня 2013 року на підставі вищевказаного рішення суду видано виконавчий лист. /а.с.4/

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби міськрайонного управління юстиції від 18 червня 2014 року ВП № 43675477, відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 288/1246/13. /а.с.5/

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, згідно якого станом на 08.03.2024 ОСОБА_5 має заборгованість зі сплати аліментів ВП№ 43675477. /а.с.6/

Постановою старшого державного виконавця Коростишівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області від 02.11.2023 ВП № 43675477, звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_5 . /а.с.7-8/

Наказом Попільнянського районного суду Житомирської області від 23 березня 2020 року в справі №288/304/20, наказано стягувати з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 на утримання дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі 1/3 (однієї третини) частки заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 11 березня 2020 року. /а.с.9/

Постановою в.о. начальника відділу Попільнянського районного відділу державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 19 травня 2020 року ВП № 62124965, відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 288/304/20. /а.с.10/

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, згідно якого станом на 08.03.2024 ОСОБА_5 має заборгованість зі сплати аліментів. /а.с.11/

Постановою старшого державного виконавця Коростишівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області від 29.11.2023 ВП № 62124965, звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_5 . /а.с.12-13/

Згідно копії довідки військової частини НОМЕР_3 від 29 липня 2023 року, ОСОБА_5 09 серпня 2023 року отримав вогнепально осколкове поранення правої кисті, нижніх кінцівок. /а.с.14/

Згідно копії довідок № 2323, №156 військово лікарської комісії КНП «Обласної клінічної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського», ОСОБА_5 , потребує відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва). /а.с.15-16/

Відповідно до копії Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 28320 від 15 грудня 2023 року КНП «Обласної клінічної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського», ОСОБА_5 встановлено основний діагноз: мінно вибухова травма (09.08.2023), стан після (01.09.2023) вогнепального МОС перелому н/З правої стегнової кістки, внутрішньо - суглобовим переломом обох кісток правої гомілки у в/З, нагноєння металофіксаторів. /а.с.17/

Відповідно до копії Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 2275 від 02 лютого 2024 року КНП «Обласної клінічної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського», ОСОБА_5 встановлено основний діагноз: стан після мінно вибухової травми (09.08.2023), вогнепальний МОХ перелом н/З правої стегнової кістки., внутрішньо - суглобовий переломом обох кісток правої гомілки у в/З, нагноєння металофіксаторів. Після травматичний остеомієліт правого стегна. Уповільнене зрощення перелому правої гомілки. /а.с.18/

Як вбачається з копії листа з медичної карти стаціонарного хворого № 1500, № 1331 ОСОБА_5 , 11.03.2024 госпіталізований з діагнозом стан після МВТ (09.08.2023) ВОП правого стегна та гомілки з ВОП переломом стегнової кістки в/з, та обох кісток правої гомілки у в/з фіксований АЗФ. /а.с.19,44/

Згідно направлення ВЧ НОМЕР_4 ОСОБА_5 направлено на лікування у КНП «Попільнянська лікарня» /а.с.45/

Відповідно до копії листа з медичної картки № 1500/185, ОСОБА_5 поміщений у реабілітаційне відділення. /а.с.20/

Також представником Позивача долучено до матеріалів справи копію довідки до Акту огляду МСЕК, згідно якої ОСОБА_5 з 03.05.2024 встановлена 2 група інвалідності та індивідуальну програму реабілітації. /а.с.68-69/

Відповідно до копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 4478, ОСОБА_5 зазначено діагноз постравматична контрактура правого колінного суглобу. /а.с.71/

Згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 23.01.2024, за період 1 кварталу 2023 року по 3 квартал 2023 року, дохід ОСОБА_5 становить 140794,68 гривень. /а.с.21/

Згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 21.08.2024, за період 1 кварталу 2024 року по 2 квартал 2024 року, дохід ОСОБА_5 становить 433446,56 гривень. /а.с. 82/

Відповідно до копії довідки КНП «Попільнянський центр первинної медико - санітарної допомоги» від 15 серпня 2024 року, ОСОБА_12 , 2013 року народження, стоїть на обліку з приводу рецидивуючого бронхіту.

Відповідно до довідки Романівського старостинського округу Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області від 09 квітня 2024 року № 71, ОСОБА_6 , зареєстрована та проживає по АДРЕСА_2 і має такий склад сім`ї: син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з довідки про доходи ОСОБА_6 , за період з жовтня 2023 року по березень 2024 рік, загальна сума доходу становить 45936,34 гривень.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Стаття 7 Сімейного Кодексу України визначає, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частина 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів, про що також зроблено висновок у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13.

Як на підставу своїх позовних вимог про зменшення розміру аліментів позивач зазначає, що на даний час його звільнено з військової служби і зв`язку із пораненням, встановлено групу інвалідності, йому потрібно оплачувати реабілітацію та комунальні послуги.

Разом з тим, зменшення або збільшення розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду.

Розмір аліментів, визначений рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 10 вересня 2013 року у цивільній справі № 288/1246/13 та судовим наказом по справі № 288/304/20, про стягнення аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач несе значні витрати на реабілітацію, при цьому не долучення відповідних медичних призначень на лікування та квитанцій про їх оплату, які б підтвердили значні витрати позивача на лікування, не наведення посилань на розмір свого доходу до отримання травм та після, тобто без доведення погіршення його майнового становища, в зв`язку з отриманою травмою, враховуючи також наявну заборгованість позивача зі сплати аліментів за попередні роки, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей, і суперечитиме інтересам дитини.

Діти, як від першого так і від другого шлюбу позивача, мають право на гідне та забезпечене життя, а їх батько, у свою чергу, який на даний час звернення до суду отримував дохід /Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податку/ зобов`язаний брати участь у забезпеченні їх благополуччя.

Позивачем, всупереч зазначених вимог закону, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували зміну в бік погіршення його матеріального становища на час звернення до суду з зазначеними позовними вимогами, або докази щодо поліпшення матеріального становища позивача, які б слугували підставами для зменшення розміру аліментів, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.

Також, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про зміну обставин, які потягли за собою неможливість сплачувати аліменти на утримання дітей у раніше визначеному судом розмірі.

Крім того, що здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини (стаття 155 СК України).

Також суд зауважує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва з батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку, на матір.

Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, з урахуванням поданих доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного суду, висловленою у постановах від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28.05.2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21).

Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вимога про стягнення судових витрат, згідно ст. 141 ЦПК України не вирішується, так як в задоволенні позову відмовлено.

Керуючись Конституцією України; Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3; Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована поставною Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року); статтями 141,180-184, 191, 192 СК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76 - 81, 128, 141, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко