КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

секретар Ткаченко В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Неупокоєвої Наталії Костянтинівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 квітня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах підопічного ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Оболонська районна в м.Києві державна адміністрація в особі органу опіки та піклування, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання дій незаконними, визнання недійсним договору міни та скасування запису про державну реєстрацію,-

в с т а н о в и в:

В листопаді 2022 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах підопічного ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація в особі органу опіки та піклування, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання дій незаконними, визнання недійсним договору міни та скасування запису про державну реєстрацію. Зазначала, що вона має трьох рідних братів та дві сестри: ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 . Рішенням Мінського районного суду міста Києва від 30.06.1994 року її брата ОСОБА_2 визнано недієздатним. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 06.06.2016 року її визнано опікуном ОСОБА_2 .У 2019 році у неї були дружні відносини з братом ОСОБА_3 , тоді він звернувся з пропозицією призначити опікуном ОСОБА_2 свою цивільну дружину ОСОБА_4 , з якою на той момент проживав однією сім`єю. Вона не заперечувала і рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 25 січня 2019 року другим опікуном ОСОБА_2 була призначена ОСОБА_4 . Після смерті матері в 2015 році їм з братом ОСОБА_3 залишився у спадок будинок в с.Триліси Фастівського району Київської області. До 2019 року недієздатний ОСОБА_2 був власником 13/84 частиною квартири у АДРЕСА_1 . Квартира належала на праві спільної часткової власності в рівних долях їй та трьом рідним братам: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 . В листопаді 2019 року ОСОБА_3 ініціював обмін

належної йому на праві спільної часткової власності частки у праві спільної часткової власності будинку с.Триліси Фастівського району Київської області на належних ОСОБА_2 13/84 частки на праві спільної часткової власності квартири у м.Києві. Вона вважала, що її брат ОСОБА_3 разом зі його цивільною дружиною ОСОБА_4 , яка залишається опікуном ОСОБА_2 , як і обіцяли будуть допомагати піклуватися про долю недієздатного брата. В подальшому вона виявила, що усі попередні домовленості були потрібні лише для укладання ОСОБА_4 як опікуном ОСОБА_2 договору міни належної останньому частки в квартирі АДРЕСА_2 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 . Наразі стосунки з братами погіршилися, він ініціював позов про примусове відчуження належної їй частки у праві спільної часткової власності у спільній квартирі та виселення з двома дітьми із займаної житлової площі. При цьому інтереси їх брата ОСОБА_2 залишилися поза увагою, формальний другий опікун ОСОБА_4 відсторонилася та не приймає участі у житті підопічного. Наразі ОСОБА_2 проживає з рідною сестрою ОСОБА_8 у с.Триліси, Фастівського району Київської області у будинку, яким володіє вона з ним. Умови проживання у сільській місцевості для нього є доволі складними, він потребує постійного контролю та догляду з боку оточуючих. Вважає, що недієздатному ОСОБА_2 набагато зручніше проживати разом з нею в квартирі. Посилаючись на те, що на час укладення оспорюваного договору міни ОСОБА_4 , була і цивільною дружиною ОСОБА_3 , який є набувачем майна, ОСОБА_1 просила визнати дії ОСОБА_4 щодо укладення договору міни від 09.11.2019 року, посвідченого державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори Ричок В.М. за реєстровим номером 2-579, про обмін 13/84 частини квартири АДРЕСА_2 , що належала на праві спільної часткової власності її підопічному ОСОБА_2 незаконними; визнати договір міни від 09.11.2019 року, посвідчений державним нотаріусом 11-ї Київської державної нотаріальної контори Ричок В.М. за реєстровим номером 2-579, недійсним та скасувати записи про державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомості, вчинені на його підставі.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19 квітня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 , яка діє в інтересах підопічного ОСОБА_2 , відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що тривалий час до укладення оспорюваного договору та на даний час ОСОБА_4 проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 , як чоловік та дружина. А тому кладаючи від імені ОСОБА_2 оспорюваний договір міни від 09.11.2019 року з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 порушила вимоги ст.ст. 67, 68 ЦК України. Укладений договір міни не відповідає інтересам ОСОБА_2 , оскільки 1/2 частина квартири АДРЕСА_3 є дешевшою за 13/84 частини квартири АДРЕСА_2 . Квартира АДРЕСА_4 знаходиться за межами села недалеко від залізничної колії, не має асфальтованого під`їзду, води та нормального опалення, у вказаній квартирі по суті відсутні належні умови для проживання.

Представник ОСОБА_3 та представник Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації подали відзиви на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 . Просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Проти апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечують.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також представники третьої особи не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 є сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Мінського районного суду міста Києва від 30 червня 1994 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано недієздатним. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06 червня 2016 року задоволено подання Органу опіки та піклування Оболонського району м. Києва та призначено ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_2 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 опікуном над недієздатним ОСОБА_2 призначено ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7 т. 1).

09 листопада 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , від імені якого діяла опікун ОСОБА_4 , був укладений договір міни. За умовами договору ОСОБА_3 набув право власності на 13/84 частин у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_2 , а ОСОБА_2 набув право власності на 1/2частину квартири АДРЕСА_4 , яка належала ОСОБА_3 . Договір міни був посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 2-579 (а.с. 7-8 т. 1).

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 26 квітня 2023 року опікуном недієздатного ОСОБА_2 призначено ОСОБА_5 (а.с. 159-160 т. 1)

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , яка діє в інтересах підопічного ОСОБА_2 , про визнання незаконними дій опікуна ОСОБА_4 , визнання недійсним укладеного між нею та ОСОБА_3 договору міни та скасування запису про державну реєстрацію.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист у суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням; опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного; опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЦК України опікун, його дружина, чоловік та близькі родичі (батьки, діти, брати, сестри) не можуть укладати з підопічним договорів, крім передання майна підопічному у власність за договором дарування або у безоплатне користування за договором позички.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вказаних вимог є підставою недійсності правочину (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Оспорюючи укладений договір міни, ОСОБА_1 посилалася на те, що набувач частки недієздатного ОСОБА_2 - ОСОБА_3 є цивільним чоловіком ОСОБА_4 , а тому ОСОБА_4 уклала договір в свої інтересах, договір суперечить інтересам недієздатного ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що ОСОБА_4 не перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 . Проживання ОСОБА_4 і ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстарції шлюбу на час укладення оспорюваного договору не доведено позивачкою ОСОБА_1 належними та допустимими доказами.

Частина 1 ст. 68 ЦК України містить заборону щодо укладення договорів з підопічним його опікуном, дружиною, чоловіком та близькими родичами опікуна. Водночас, дана норма не містить обмежень щодо укладення договорів між підопічним та його близькими родичами.

Судом встановлено, що розпорядженням Оболонської в м.Києві державної адміністрації за № 677 від 03.10.2019 року ОСОБА_4 надано дозвіл на укладення оспорюваного правочину міни 13/84 частин у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_2 , на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 , яка належала ОСОБА_3 та буде оформлена на недієздатного ОСОБА_2 (а.с. 187-188 т. 1). Тобто, укладення оспорюваного договору було здійснене з дозволу органу опіки та піклування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 17 вересня 2019 року подала до опікунської ради Оболонської в м.Києві державної адміністрації заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти укладення договору міни ОСОБА_4 (а.с. 191 т. 1). Відтак, позивачці ОСОБА_1 було відомо про укладення оспорюваного договору принаймні з вересня 2019 року. З даним позовом до суду ОСОБА_1 звернулася лише в листопаді 2022 року.

Судом встановлено, що недієздатний ОСОБА_2 фактично з з 2015 році проживає у будинку АДРЕСА_3 , його догляд забезпечує ОСОБА_5 , яка проживає в тому ж будинку. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 26 квітня 2023 року ОСОБА_5 призначено опікуном недієздатного ОСОБА_2 .

При цьому позивачка ОСОБА_1 усунулася від опіки ОСОБА_2 , а з лютого 2022 року, так само як і ОСОБА_4 , перебуває за кордоном.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 18.07.2019 виявлено, що на даний час інвалід 1 групи ОСОБА_2 разом з сестрою ОСОБА_5 та її чоловіком ОСОБА_10 проживають без реєстрації за адресою : АДРЕСА_5 . Квартира загальною площею 55,2 кв.м., має дві житлові кімнати, кухню, два коридори, має всі зручності (водопровід, каналізація, ванна, туалет) опалюється пічним опаленням. В квартирі чисто, в кімнатах є меблі. Біля квартири є земельна ділянка, яка обробляється належним чином. (а.с. 180 т. 1).

Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про недоведеність заявлених ОСОБА_1 позовних вимог та правильно відмовив у задоволення позову ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Неупокоєвої Наталії Костянтинівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 квітня 2024 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 вересня2024 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Кафідова О.В.

Оніщук М.І.