КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 761/19584/23

28 серпня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Болотова Є.В.

- Музичко С.Г.

при секретарі - Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Київ справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Істоміної Вікторії Леонідівни на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 березня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Притули Н.Г., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та встановлення способів участі у вихованні онуків,-

в с т а н о в и в:

У червні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та встановлення способів участі у вихованні онуків, в якій, з урахуванням уточнень, просив:

- зобов`язати відповідача не чинити перешкод у контактах з онуками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визначити позивачу способи участі у вихованні та спілкуванні з онуками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступним чином: ОСОБА_2 телефонує за допомогою відеозв`язку в месенджері Теlеgram з номера телефона НОМЕР_1 онуці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (на її номер телефона НОМЕР_2 ) з 19:00 до 20:00 (за українським часом) наступним чином:

- кожну середу та неділю тижня;

- Державне свято (в Україні та/або Федеративній Республіці Німеччина) Новий рік 31 грудня - 01 січня;

- Державне свято (в Україні та/або Федеративній Республіці Німеччина) Великдень;

- Державне свято (в Україні та/або Федеративній Республіці Німеччина) День праці - 01 травня;

- Вознесіння Господнє (в Україні та/або Федеративній Республіці Німеччина);

- День незалежності України - 24 серпня;

- День Національної єдності (в Федеративній республіці Німеччина) - 03 жовтня;

- Різдво (25-26 грудня) Державне свято (в Україні та/або Федеративній Республіці Німеччина);

- Дні народження онуків (26 квітня та 13 листопада);

- День народження позивача - 25 серпня.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є дідусем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після повномасштабного вторгнення рф на територію України, відповідач разом із дітьми виїхала до Федеративної республіки Німеччина.

Як зазначає позивач, починаючи з 20.08.2022 року відповідач забороняє спілкуватися з онуками за допомогою відеозв`язку. Онука Ксенія не відповідає на його повідомлення через месенджер, а з молодшими онуками він взагалі не має можливості спілкуватися.

Таким чином, оскільки відповідачка чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з онуками, що порушує його право як дідуся на спілкування з онуками, він просив позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 01 березня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та встановлення способів участі у вихованні онуків - задоволено частково.

Визначено ОСОБА_2 способи участі у вихованні та спілкуванні з онуками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступним чином:

ОСОБА_2 телефонує за допомогою відеозв`язку у месcенджері Теlеgram з номера телефона НОМЕР_1 ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_3 з 20.30 год до 21.30 год. кожну неділю тижня;

- 01 січня кожного року;

- Великдень кожного року;

- 01 травня кожного року;

- День незалежності України - 24 серпня кожного року;

- День Національної єдності (в Федеративній республіці Німеччина) - 03 жовтня кожного року;

- Різдво Христове - 25 грудня кожного року;

- 13 листопада кожного року;

- 25 серпня кожного року.

В позові ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з онуками - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині задоволених позовних вимог, представник ОСОБА_1 адвокат Істоміна В.Л. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що рішення суду в оскаржуваній частині ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначала, що при ухваленні рішення в частині визначення способів участі позивача у спілкуванні з онуками, суд не враховано: відсутність висновку органу опіки та піклування щодо розв'язання спору, вік дітей, їх розпорядок дня, стан здоров'я, бажання дітей.

Крім того, при визначенні графіку спілкування, суд не з'ясував, а сторона позивача не надала доказів, які б підтверджували, що визначений графік мав колись місце і є звичним для дітей протягом їх життя до моменту звернення позивача до суду. При встановленні означеного графіку суд не зауважив, що усякому випадку спілкування діда та онуків повинно грунтуватися виключно на бажанні дітей, порозумінні та взаємних поступках діда.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду - без змін, посилаючись на те, що її доводи не спростовують висновків суду, та не свідчать про ухвалення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Істоміна В.Л. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 адвокат Ярошенко О.М. проти доводів апеляційної скарги заперечувала та просила залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення учасників справи, які з'явилися в судове засідання, перевіривши рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є дідусем (по батьковій лінії) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після початку повномастштабного вторгнення рф на територію України, відповідач разом з дітьми виїхала до Федеративної республіки Німеччина.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в Федеративній Республіці Німеччина відвідують дитячий садок та проходять підготовку до школи, відповідач працює вчителем.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що визначення способу участі у вихованні та спілкуванні онуків з дідусем у формі встановлення порядку спілкування відповідає інтересам дітей та вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

У частині третій статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У частинах першій, другій статті 3 Конвенції про права дитини закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

СК України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (стаття 1 СК України).

У частині другій статті 2 СК України визначено, що цей Кодекс регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (частина перша статті 151 СК України).

Главою 21 СК України визначено особисті немайнові права та обов`язки інших членів сім`ї та родичів.

Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Згідно з частиною першою статті 263 СК України встановлено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Повага до приватного і сімейного життя є важливими правами, захист яких гарантується Конвенцією. У прецедентній практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) поняття «сімейне життя» у розумінні статті 8 Конвенції отримало достатньо широке тлумачення, не обмежується лише шлюбними відносинами, а може охоплювати й інші фактичні «сімейні зв`язки», зокрема відносини між дитиною та близькими родичами (наприклад, бабою та дідом), оскільки останні можуть відігравати суттєву роль у сімейному житті.

Положення статті 8 Конвенції поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення ЄСПЛ) у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, § 108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, насамперед, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність.

Крім того, ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Під час визначення основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»).

Тлумачення наведених норм матеріального права у системному поєднанні з прецедентними рішеннями ЄСПЛ дає Верховному Суду підстави вважати, що баба має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати їй спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року в справі № 742/1716/23 (провадження № 61-17035сво23) викладено висновок, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права та є окремим способом захисту порушеного права діда й баби на спілкування з онуками. Відмова у задоволенні позову про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею (зокрема, внаслідок недоведеності перешкод чи з інших підстав), не є підставою для відмови судом у захисті й реалізації прав, передбачених частиною другою статті 159, частиною першою статті 263 СК України - визначенні способів участі баби та діда у вихованні дитини, місця та часу їхнього спілкування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

У справі, яка переглядається апеляційним судом, спір стосується прав діда

на спілкування зі своїми онуками та встановлення способу участі у спілкуванні

з дітьми та їх вихованні.

Установивши, що між сторонами існує спір щодо участі позивача у спілкуванні з дітьми і вирішити його самостійно сторони не можуть, оскільки між ними немає порозуміння, суд першої інстанції, обґрунтовано вважав, що дід має право на спілкування з онуками та їх виховання.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що при ухваленні рішення в частині визначення способів участі позивача у спілкуванні з онуками, судом не враховано: відсутність висновку органу опіки та піклування щодо розв'язання спору, вік дітей, їх розпорядок дня, стан здоров'я, бажання дітей, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, залучені до участі у справі Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації та Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації не надали до суду висновок щодо заявлених вимог, посилаючись на ту обставину, що жодна із сторін та діти не проживають на їх території.

При вирішенні питання встановлення графіку спілкування дідуся з онуками суд першої інстанції врахував, що дідусь має беззаперечне право на спілкування з онуками, сторонами не погоджено способи участі позивача у вихованні онуків, час та способи їхнього спілкування, вік дітей, перебування відповідача за межами території України, зайнятість відповідача на роботі протягом робочого тижня та неможливість забезпечити спілкування позивача з онуками в робочі дні, перебування позивача на даний час на тимчасово окупованій території України, відсутність негативного відношення онуків до дідуся, матеріали справи не свідчать про існування негативного впливу позивача на дітей, і відповідачка не надала доказів цього.

Апеляційний суд зауважує, що наявність конфлікту та неприязні стосунки між відповідачем та позивачем не є підставою для обмеження прав останнього на спілкування з онуками.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України , апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Істоміної Вікторії Леонідівни - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 березня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 03 вересня 2024 року.

Головуючий: Судді: