Справа № 201/7677/23
Провадження № 2/201/349/2024
УХВАЛА

про необґрунтованість відводу судді

06 вересня 2024 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумова О.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Трушева Олександра Петровича про відвід судді у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває на розгляді цивільна справа за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

05.09.2024 представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Трушев О.П. подав через канцелярію суду заяву про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумової О.С.

В обґрунтування заявленого посилається, зокрема, на те, що 02.09.2024 відповідачу від представника AT «КБ «Приватбанк» стало відоме про те, що перед судовим засіданням, яке відбулося 05.06.2024 до судді Наумової О.С. приходив представник AT КБ «Приватбанк» та чинив тиск на суддю, провівши розмову про те, як «потрібно» розглядати дану справу, та які «наслідки» чекають суддю у разі недотримання вказівок AT КБ «Приватбанк».

Після цього, 05.06.2024 в судове засідання прибув представник AT КБ «Приватбанк» в якості вільного слухача для здійснення відеофіксації судового процесу з метою підсилення тиску на суддю.

З 05.06.2024 суддя Наумова О.С. «дивним чином» почала відмовляти у всіх клопотаннях, які заявлялися представником відповідача.

Так, 05.06.2024 суддя відмовила в задоволенні клопотання про об`єднання в одне провадження даної судової справи та справи №201/16387/16. Водночас, дане питання відповідно до ч. 8 ст. 188 ЦПК України мав вирішувати суддя який раніше відкрив провадження у справі, а саме - ОСОБА_2 . Тобто, раніше у таких випадках суддя, дотримуючись приписів ч. 8 ст. 188 ЦПК України, передавала справу разом з клопотанням про об`єднання в провадження судді, який раніше відкрив провадження у справі, для вирішення питання про об`єднання (ухвала судді Наумової О.С. від 14.02.2024 по справі 201/9230/23), а зараз відмовляється це робити.

28.06.2024 суддя Наумова О.С. відмовила відповідачу у призначенні судово- економічної експертизи, поклавши в мотивувальну частину доводи AT КБ «Приватбанк» про те, що відповідач не може ставити питання експерту з урахуванням судової практики Верховного Суду.

У той же час, досліджуючи клопотання про призначення експертизи у судовому засіданні 24.04.2024, суддя зазначала представнику AT КБ «Приватбанк» про те, що кожна сторона вправі поставити експерту свої питання і якщо банку «не подобаються» питання відповідача, то банк може запропонувати свої питання.

Тобто, є досить очевидним те, що після здійсненого тиску представником банку на суддю - остання змінила думку і щодо питання призначення експертизи.

Крім того, 30.01.2017 суддя Наумова О.С. ухвалила заочне рішення по справі №201/16387/16, яким задовольнила позовні вимоги AT «КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмети іпотеки в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору №DNHLGB00000791 від 12.10.2017.

18.06.2018 року вищезазначене заочне рішення судді Наумової О.С. скасовано.

27.06.2024 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по справі №201/16387/16 ухвалено рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог AT КБ «Приватбанк» в повному обсязі.

У даній справі AT КБ «Приватбанк» подано позов про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №DNHLGB00000791 від 12.10.2017, в якому зазначена аналогічна сума заборгованості у розмірі 6 400 216,04 доларів США.

Тобто, у справі №201/16387/16, в якій аналогічні обставини спору, підстави позову та докази, іншій склад суду скасував заочне рішення судді Наумової О.С. та прийшов до висновку про те, що немає підстав для задоволення позову банку.

Таким чином, суддя Наумова О.С. вже розглядала аналогічний спір між тими самими сторонами та прийняли рішення по суті спору, а тому - існують об`єктивні сумніви щодо її неупередженості та об`єктивності судді.

Вважав, що не вчинення суддею активних дій щодо повідомлення про втручання в її діяльність, як судді, з боку представника AT КБ «Приватбанк» у будь-які формі (прохання, вимога, вказівка, тощо) з метою схилення судді до прийняття рішення на користь банку - викликає у відповідача обґрунтовані сумніви у об`єктивності та неупередженості судді. Дії судді Наумової О.С. та процесуальні рішення свідчать про те, що вона прямо чи побічно заінтересована в результатах розгляду даної справи на користь AT КБ «Приватбанк», а тому підлягає відводу від розгляду зазначеної справи.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи, у відповідності до ст. 40 ЦПК України.

Вивчивши обґрунтування відводу, перевіривши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

За умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Розглянувши матеріали заяви ОСОБА_3 про відвід судді у даній цивільній справі, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями.

У Конвенції про захист прав і основних свобод людини (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 року; далі Конвенція) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (п. 1 ст. 6).

Водночас із прийняттям Європейським судом з прав людини нових рішень постійно поглиблюється тлумачення п. 1 ст. 6 Конвенції, з урахуванням проблем, пов`язаних з належним розумінням оціночних категорій «незалежний» і «безсторонній» суд у вітчизняному праві.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий, що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Суд вважає заяву про відвід судді необґрунтованою, оскільки у ній не наведено правових підстав та конкретних правових і беззаперечних доказів, які б давали саме правові підстави для відводу (самовідводу) судді.

При вирішенні питання про відвід судді, не встановлено ні суб`єктивних, ні об`єктивних критеріїв, які б свідчили про упередженість та відсутність безсторонності судді при здійснені розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того, суд виходить із того, що у разі незгоди з процесуальним рішенням суду сторона справи має можливість оскаржити його у встановленому законом порядку.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого представником відповідача відводу судді Наумовій О.С. з підстав, на які він посилається, які зводяться до незгоди із судовими рішеннями.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заявленого відводу суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 37, 38, 40 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Вважати заявлений представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Трушевим Олександром Петровичем відвід головуючому судді по справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - необґрунтованим.

Передати заяву про відвід для розгляду іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Наумова