ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/603/24
Провадження № 2/210/667/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 вересня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сільченко В. Є.

при секретарі судового засідання Козіної В.А.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представник відповідача Ботвінко О.А.

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вищезазначена позовна заява про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді від 02 лютого 2024 року позов прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання (а.с. 43).

На виконання вимог ст.178, 191, 278 ЦПК України Відповідачем 15 лютого 2024 року подано відзив на позов, та надано докази його направлення стороні Позивача.

Ухвалою суду від 04 березня 2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Позивач, у строк, визначений статтями 199, 278 ЦПК України, з урахуванням ухвали про прийняття позову та відкриття провадження у справі не скористався правом подання відповіді на відзив.

Стислий виклад позовних вимог та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, позивач,зазначає, що вони з померлою проживали однією сім`єю,як чоловік та дружина по день смерті останньої, вели спільне господарство, що підтверджується актом посвідченого сусідами будинку АДРЕСА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Зважаючи на вищевикладене просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01 січня 2004 року до моменту смерті ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення відшкодування моральної шкоди позивач зазначає, що ОСОБА_4 працювала машиністкою конвеєра дробильної фабрики ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

18лютого 2000 року на дробильній фабриці основної виробничий дільниці №2 корпусу середньо-дрібного дроблення на майданчику обслуговування стрічкового конвеєру СМ-14 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» стався нещасний випадок, внаслідок якого ОСОБА_4 .

Відповідно до акту розслідування нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом.

Актом розслідування нещасного випадку, що стався 18 лютого 2020 року від 16 червня 2020 року, затвердженим т.в.о. начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровської області 17 червня 2020 року встановлено наступні обставини нещасного випадку.

Працюючи в зміну з 19.00 години до 07.00 години 08 лютого 2020 року машиніст конвеєра дробильної фабрики гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг`ОСОБА_4 отримала письмовий наряд та інструктаж з безпечного виконання робіт, із записом у «Книзі нарядів», на виконання робіт з обслуговування стрічкових конвеєрів СМ-9 - СМ-26 в корпусі середньо-дрібного дроблення, основної виробничої ділянки №2 (ОВД №2) дробильної фабрики гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (ДФ ГД ПАТ «АМКР») від безпосереднього керівника - виконуючого обов`язки майстра, зайнятого на дільниці дроблення ДФ ГД ПАТ « АМКР`ОСОБА_8 .

ОСОБА_4 і період з 19.00 години 17 лютого 2020 року до 01 години 55 хвилин 18 лютого 2020 року виконувала роботи з обслуговування стрічкових конвеєрів СМ-9- СМ-26 розташованих на відмітці +10,250м, корпусу середньо-дрібного дроблення, та ведення технологічного процесу по транспортуванню руди.

Згідно з письмових пояснень слюсаря - ремонтника ДФ ГД ПАТ «АМКР» ОСОБА_7 , який є членом технологічної бригади до якої входить ОСОБА_4 , він проводив обстеження устаткування у корпусі середньо-дрібного дроблення ОВД №2 ДФ ГД ПАТ «АМКР», піднявшись на відмітку +10,250м, о 01 годині 56 хвилин 18.02.2020р. він проходив вздовж стрічкового конвеєра СМ-14, та побачив за огородженням конвеєру світло ліхтаря. Нахилившись під огорожу конвеєра СМ-14, та побачив за огородженням конвеєру світло ліхтаря. Нахилившись під огорожу конвеєра СМ-14, і підсвітивши своїм ручним ліхтарем ОСОБА_7 побачив ОСОБА_4 затиснуту між роликом холостої гілки та стрічною конвеєра. Відразу зупинив працюючий стрічковий конвеєр. Про те, що трапилось ОСОБА_7 , одразу за допомогою мобільного телефону повідомив в.о. майстра ОСОБА_8

ОСОБА_8 прибувши, та оглянувши місце події, одразу по мобільному телефону дав вказівку оператору ДФ ГД ПАТ «АМКР» ОСОБА_9 викликати швидку медичну допомогу підприємства, а сам приступив до звільнення ОСОБА_4 з під конвеєру.

О 02 годині 02 хвилини оператор ДФ ГД ОСОБА_9 викликала медичну допомогу підприємства, та доповіла про те що трапилось керівництву дробильної фабрики та диспетчеру гірничого департаменту.

О 02 годині 05 хвилин 18.02.2020р. на місце події прибула фельдшер пункту ПП «Стіл Сервіс» ОСОБА_10 , яка оглянула потерпілу та звернулась до робітників фабрики с проханням негайно викликати міську реанімаційну бригаду, що зроблено оператором ДФГД ОСОБА_9 о 02 годині 19 хвилин, а сама почала надавати першу медичну допомогу ОСОБА_4 .

О 02 годині 51 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_9 на місце події прибула реанімаційна бригада станції швидкої медичної допомоги, та о 02 годині 52 хвилини лікарем реанімаційної бригади була констатована біологічна смерть ОСОБА_4 , яка наступила в наслідок механічної асфіксії, яка розвинулася внаслідок стискання шиї та грудей між двома тупими предметами необмеженою поверхнею, з елементами тертя (можливо конвеєрним механізмом).

Після розгляду матеріалів, що були надані комісії, остання прийшла до висновку, що нещасний випадок з ОСОБА_4 відбувся в той час коли вона виконувала свої трудові обов`язки згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства.

В п. 7 Акту нещасного випадку на виробництві надано висновки комісії, відповідно до яких випадок з машиністом конвеєра дробильної фабрики гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_4 підпадає під дію підпункту 1, пункту 52 до «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків та професійних захворювань та аварій на виробництві» (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року №337), та є таким, що пов`язаний з виробництво.

Внаслідок смерті ОСОБА_4 , її рідним завдана незгладима моральна шкода на все їх подальше життя, яка полягає в тих стражданнях, які переносить позивач, у зв`язку з втратою близької та дорогої для нього людини. Він ніколи більше не відчує підтримки та любові рідної людини. Позивач перебуває у депресивному стані через смерть дружини.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 померла, позивач позбавився можливості отримувати моральну підтримку, ту турботу та допомогу в організації життя і побуту. Отже, втративши свою дружину, опору в житті, що має безповоротну дію, зазнав душевних страждань, що призвело до істотних вимушених змін у його житті, який втратив турботу, моральну та матеріальну підтримку близької людини.

ОСОБА_4 надзвичайно любила свого чоловіка, вони мали чудові стосунки, побудовані на довірі та взаємоповазі, були справжньою міцною сім`єю. Позивача не полишають думки про смерть дружини, що навіює на нього смуток, спричиняє душевні страждання та майже щоразу викликають головні болі, знервованість. Для нього дуже важко сприймається той факт, що він втратив свою дружину у такому молодому віці.

Враховуючи наведені обставини просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь позивача у якості відшкодування моральної шкоди, завданої смертю дружини на виробництві, суму грошових коштів у розмірі 500 000,00 (п`ятсот тисяч) грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що відповідач не погоджується із доводами позивача, а сам позов вважає безпідставним, таким що не ґрунтується на нормах діючого в Україні законодавства та не підлягає задоволенню у повному обсязі. Позивач на підтвердження факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 надає лише акт від 30.01.2024 року, складений мешканцями буд. АДРЕСА_1 , в якому зазначено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 1995 року до моменту смерті проживали однією сім`єю. Однак відповідно до практики верховного суду даного доказу не достатньо. Даний факт суперечить фактичним обставинам та є недопустимим, адже ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не могли жити однією сім`єю з 1995 року, адже відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 - ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Москва російська федерація у ОСОБА_4 народилась донька ОСОБА_11 , батьком якої зазначено ОСОБА_12 , а не ОСОБА_3 . Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Пантазіївка Кіровоградської області у ОСОБА_4 народився син ОСОБА_13 , батьком якого зазначено ОСОБА_14 . Таким чином в матеріалах справи достатньо доказів того, що ОСОБА_3 та померла ОСОБА_4 в період з 1995 по 18.02.2020 року проживали однією сім`єю.

Щодо наявності вини потерпілої в настанні нещасного випадку і порушення нею законодавства про працю позивач зазначає що згідно п. 4 Акту форми Н-1/П про нещасний випадок віл 18 лютого 2020 року машиніст конвеєра ОСОБА_4 виконувала роботи по обслуговуванню стрічкового конвеєру СМ-14 знаходячись за огородженням холостої гілки конвеєру під час його роботи (ймовірно проштовхувала гумовотканинний шланг діаметром 25 мм у під конвеєрному просторі стрічкового конвеєру СМ-14) без роз`єднання електричної схеми приводу стрічкового конвеєру, не виконувала вимоги з охорони праці передбачені відповідними правилами та інструкціями з охорони праці. А відповідно до п.8 Акту форми Н-1/П про нещасний випадок від 18 лютого 2020 року частина вини в нещасному випадку лежить і на померлій ОСОБА_4 , адже ОСОБА_4 машиністка конвеєра дробильної фабрики ГД ПАТ «АМКР», порушила вимоги п.п. 3.5, 3.32.4., п. 3.32.6 «Інструкції з охорони праці для машиніста конвеєра дробильної фабрики гірничого департаменту» ОП 702.05.19, п.п. 2.2.7, 2.2.8 «Робочої інструкції машиніста конвеєра 4 розряду основної виробничої дільниці дробильної фабрики гірничого департаменту», п. 10.4 «Правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг». Таким чином відповідач вважає, що частина вини в настанні нещасного випадку лежить на ОСОБА_4 , котра не відмовилась від дорученої їй роботи, після того як створилась небезпечна ситуація та приступила до робіт, пов`язаних із скропленням не пройшовши спеціальне навчання.

На підставі вищевикладеного просить в задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача зазначила, що відповідач повинен нести відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу, оскільки у зв`язку зі смертю дружини внаслідок нещасного випадку при виконанні трудових обов`язків на підприємстві відповідача, позивач переносить моральні страждання. Внаслідок Смерті ОСОБА_4 її чоловіку завдана незгладима моральна шкода на все його подальше життя, яка полягає в стражданнях у зв`язку з втратою близької людини.

У зв`язку з вищевикладеним просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь позивача у якості відшкодування моральної шкоди завданої смертю дружини на виробництві суму грошових коштів у розмірі 5000 000. 00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_3 зареєстрований з адресою АДРЕСА_2 . (а.с. 18)

Згідно акту від 30 січня 2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 1995 року до моменту смерті ОСОБА_4 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав однією сім`єю разом з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_3 без реєстрації шлюбу. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю та вели спільне господарство. ( а. с. 19)

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 20 березня 2015 року батьками ОСОБА_15 є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . ( а.с .20).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 20 лютого 2020 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у місті Кривий Ріг. а.с 21).

Згідно копії паспорта ОСОБА_4 зареєстроване місце проживання АДРЕСА_4 . (а.с. 22-23).

Згідно свідоцтва про присвоєння кваліфікаційного рівня з робітничих професій від 19 червня 2018 року № 3155 ОСОБА_4 навчалась з 14.08.2017 року по 19.01.2018 р спеціальність машиніст конвеєра. ( а.с. 25).

Згідно акту розслідування нещасного випадку, що стався 18 лютого 2020 року о 01 годині 55 хвилин №118 на Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 16 червня 2020 року комісія дійшла до висновку , що випадок з машиністом конвеєра дробильної фабрики гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_4 підпадає під дію підпункту 1, пункту 52 до «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, та є таким, о пов`язаний з виробництвом. (а.с. 26-39).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №40 від 19.02.2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 померла внаслідок нещасного випадку у зв`язку з виробництвом. (а.с. 40-41).

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_16 зазначила, що знайома з позивачем та померлою ОСОБА_4 приблизно 5 років. Вони є сусідами по будинку. Позивач з померлою проживали разом біля 20 років, з 1995 року, часто бачила їх по дворі, вони завжди з дитиною. Донька померлої наразі проживає з позивачем, він її батько. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю з народження дитини. Дану родину можу охарактеризувати з позитивної сторони.

Свідок ОСОБА_17 зазначила, що ОСОБА_4 та позивач проживали однією родиною. Вони є сусідами по під`їзду. Позивач проживав з загиблою ОСОБА_18 та трьома дітьми приблизно з 2007 року, мають спільну дитину. Часто бувала в гостях у родини позивача, товаришували, часто спілкувались

Нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Отже, предмет доказування при розгляді справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу становить сукупність обставин, які відповідно до вимог ст. 3 СК України є основними ознаками сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом та наявність взаємних прав та обов`язків.

В обґрунтування позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, позивач, з урахуванням усних пояснень, наданих у судовому засіданні, посилається на те, що в період з 1995 року до 18 лютого 2020 року проживали однією сім`єю з померлою без реєстрації шлюбу, від сумісного проживання мають дитину - ОСОБА_15 .

На підтвердження факту спільного проживання та побуту позивачем було надано акт від 30.01.2024 року, підписаний сусідами, які засвідчують спільне проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в період починаючи з 1995 року до моменту смерті.

Крім того, вказані позивачем обставини підтвердили й допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_16 .

Так, зокрема свідок ОСОБА_17 судовому засіданні пояснила, що з позивачем вони проживали в одному під`їзді, знали їх з померлою родину, спілкувались з ними. Останні мали трьох дітей, одна з яких спільна донька ОСОБА_19 , проживали однією родиною, разом робили ремонт, гуляли з дітьми. Спілкування з їх родиною почала приблизно з 2006 року.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , яка є сусідкою, пояснила, що знає померлу ОСОБА_4 близько 20 років, вона проживала з позивачем однією родиною разом з дітьми. Можу охарактеризувати сім`ю як добру, порядну. Близько знаю цю родину біля 5 років. Часто бачила їх всією родиною разом з дітьми по дворі.

З урахуванням вищенаведеного та зважаючи на те, що показання свідків не протирічать іншим зібраним по справі доказам, суд оцінює вказані показання як достовірні.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач дійсно проживав з ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловік та дружина, вони були пов`язані спільним побутом, а також мали взаємні права та обов`язки.

При цьому, враховуючи те що Сімейний кодекс України та Цивільний кодекс України набрали законної сили з 01.01.2004 року, а Кодексом про шлюб та сім`ю України не передбачалося права встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд, керуючись ч.1 т. 58 Конституції України, вважає за можливе встановити факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року до моменту смерті ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Щодо вимог відшкодування моральної шкоди.

Спір виник з приводу відшкодування моральної шкоди, завданою смертю особи, яка під час виконання своїх трудових обов`язків загинула.

Суд зазначає, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (частини перша та пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України встановлюють, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з вимогами статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом (частина друга статті 1167 ЦК України).

Зазначена норма встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також інших умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку між такою поведінкою і завданою шкодою та вини заподіювача (крім випадків відповідальності без вини).

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові дружині, батькам, усиновлювачам, дітям усиновленим, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю, згідно ч.2 ст.1168 ЦК України.

Згідно частин 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Вказані підстави відповідальності ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за моральну шкоду, спричинену внаслідок загибелі ОСОБА_4 підтверджуються матеріалами справи.

Причиною загибелі ОСОБА_4 є набряк головного мозку, перелом склепіння черепу внаслідок падіння, травма на виробництві.

Суд вважає, що якщо б роботодавець, у даному випадку відповідач, забезпечив належним чином умови виконання робіт на території дробильної фабрики гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», смертельний випадок, який стався з ОСОБА_4 , не мав би місця.

Право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці встановлено ч.4 ст.43 Конституції України.

Згідно частин 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Виходячи з аналізу ст. 153 КЗпП України, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Вказані підстави відповідальності ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за моральну шкоду, спричинену внаслідок загибелі ОСОБА_4 , судом встановлені в повному обсязі.

Так, згідно акту розслідування нещасного випадку, нещасний випадок, що стався машиністом конвеєра ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , під час виконання трудових обов`язків, який призвів до її смерті визнано таким, що пов`язаний з виробництвом.

Факт заподіяння моральної шкоди позивачеві у зв`язку з втратою близької людини встановлений в судовому засіданні. Зокрема, позивач - ОСОБА_3 , у зв`язку із втратою ОСОБА_4 переживає душевні та психологічні страждання,.

Суд також констатує, що втрата життєвих зв`язків позивачів з рідною людиною є прямим причинним зв`язком між шкодою та протиправною поведінкою відповідача.

Дослідивши представлені суду докази, суд вважає, що відповідач є особою, що має понести відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу, тому доводи викладені у відзиві відповідача про те, що частина вини в нещасному випадку лежить на померлій ОСОБА_4 , оскільки остання порушила вимоги п.п. 3.5., 3.32.4, п. 3.32. 6 «Інструкції з охорони праці для машиніста конвеєра дробильної фабрики (на правах цеху) гірничого департаменту» ОП. 702.05.19, п.п. 2.2.7., 2.2.8 «Робочої інструкції машиніста конвеєра 4 розряду основної виробничої дільниці (№1,2) дробильної фабрики департаменту суд не бере до уваги.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Оскільки, нормативно-правовими актами України не встановлено розмір компенсації моральної шкоди, відшкодування якої здійснюється на підставі статей 1167, 1168 ЦК України, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали позивачі у справі, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням обставин, що чоловік втратив близьку йому людину, матір своєї дитини, залишачись без її турботи і піклування, суд вважає за можливе стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 , грошові кошти на користь ОСОБА_3 у розмірі 500000,00 (п`ятсот тисяч) гривень.

Доводи представника відповідача, викладені у відзиві про те, що проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя, оскільки моральна шкода, відповідно до вимог ч.2 ст.1168 ЦК України, відшкодовується чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю, доказів проживання позивачів та загиблої однією сім`єю матеріали справи не містять, спростовуються відомостями з акту від 30.01.2024 року та показами свідків, допитаних безпосередньо в судовому засіданні, отже, посилання представника відповідача про недоведеність факту проживання позивача ОСОБА_3 однією сім`єю з загиблою ОСОБА_4 суд вважає помилковими.

Посилання представника відповідача на те, що не було встановлено вчинення з боку відповідача будь-яких неправомірних дій, що б могли призвести до ушкодження здоров`я відсутня, а отже відсутня одна з обов`язкових передумов відшкодування, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на незворотні негативні наслідки, які настали для позивача внаслідок смерті ОСОБА_4 .

Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що розмір моральної шкоди визначений позивачем належним чином не вмотивований, адже визначаючи розмір моральної шкоди на користь ОСОБА_3 у розмірі 500 000 грн., суд виходить із того, що сам факт загибелі ОСОБА_4 беззаперечно свідчить про те, що позивач відчуває від цього негативні наслідки морального та психологічного характеру. Він втратив близьку людину і таку втрату не можливо відновити, що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків позивача і потребує додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що вказана сума відповідає тяжкості та характеру завданої позивачам шкоди.

Щодо судових витрат

При зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позивач подав позов про стягнення про відшкодування моральної шкоди, та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою. Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року справа № 761/11472/15-ц.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відтак, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», пропорційно до задоволених вимог, суд стягує з відповідача з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» в дохід держави судовий збір в сумі 5000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 46 Конституції України, ст. ст. 1167,1168 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141,259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 01 січня 2004 року до моменту смерті ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», , місцезнаходження: м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 1, на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , суму моральної шкоди, завданої внаслідок смерті працівника на виробництві у розмірі 500000,00 (п`ятсот тисяч) гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», , місцезнаходження: м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 1, на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , суму сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», , місцезнаходження: м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 1, на користь держави судовий збір в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 09.09.2024 року.

Суддя: В. Є. Сільченко