10.09.2024 Єдиний унікальний номер 205/6587/24
Провадження № 2-о/205/185/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2024 рік м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Бізяєвої Н.О., за участі секретаря судового засідання Бородавки А.В. розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровська міська рада про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

24.05.2024 року ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, з зазначеною вище заявою, в якій просить встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування своєї заяви вказала на те, що вона є донькою ОСОБА_2 , 1954 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . 21.05.2024 року я звернулась до державного нотаріуса Другої дніпровської державної нотаріальної контори - Олехнович Л.Ю., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з заявою про прийняття спадщини після померлого - ОСОБА_2 , останнє місце проживання якого було за адресою: АДРЕСА_2 . У своїй заяві я зазначила, що померлий є моїм батьком. Крім того, у матеріалах спадкової справи наявним є заповіт, складений спадкодавцем - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на її ім`я - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Згідно даного заповіту померлий заповів їй усе належне йому майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, та усі майнові права та обв`язки, які належали спадкодавцю на день смерті. Крім того, державним нотаріусом було пояснено, що оподаткування спадщини залежить від ступеня споріднення спадкоємця та спадкодавця, а також від резидентського статусу цих осіб. Зокрема, об`єкти спадщини, успадковані членами сім`ї спадкодавця першого та другого ступенів споріднення оподатковуються за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб. Вартість будь-якого об`єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сім`ї спадкодавця першого та другого ступенів споріднення оподатковуються податком на доходи фізичних осіб за ставкою 5% або 18%. Враховуючи, що я є донькою померлого, тому спадщина, успадкована мною буде оподатковуватися за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб. Але, у заявниці при визначенні ступеня споріднення, виникли певні труднощі. Так, у свідоцтві про народження ОСОБА_1 , виданим (повторно) 27.07.2001 року відділом РАГС Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, батьком зазначено « ОСОБА_3 ». Як встановлено було державним нотаріусом, у повному Витязі ДРАЦС про народження ОСОБА_1 у графі «підстава запису відомостей про батька» зазначено - заява матері та її підпис Вх. № 71 від 03.07.1987 року. Інших відомостей/ документів, які б підтверджували зміну прізвища батька з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 » або встановлення батьківства ОСОБА_2 у реєстрі ДРАЦС або заявника відсутні. Батьки після налагодження своїх стосунків, проживали разом та з 1990 року зареєстрували шлюб офіційно. За життя батька - ОСОБА_2 , нами так і не було внесено змін у реєстр ДРАЦС щодо батьківства ОСОБА_2 . Також заявниця має рідного брата - ОСОБА_6 , 1990 р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження. Для прийняття спадщини, вона звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, свідоцтво про право на спадщину їй не видано, а державним нотаріусом надано роз`яснення, що для оформлення цього свідоцтва та для подальшого оподаткування за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб, мені необхідно надати документи про підтвердження родинних зв`язків з померлим.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.

17.05.2024 року від представника Дніпровської міської ради - Ревякіної Н.М. до суду була подана заява про залишення заяви без розгляду, на підставі того, що свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 не оформлено. Заявниці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що нею не підтверджено факту родинних відносин між нею та померлим. Вважають, що у Дніпровської міської ради, існують правові підстави, передбачені положенням ст. 1277 ЦК України, для визнання спадщини відумерлою після смерті ОСОБА_2 , так як у ОСОБА_1 відсутні докази підтвердження факту родинних відносин. Метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту родинних відносин є саме встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . А отже вбачається спір про право, оскільки встановлення факту спрямоване на отримання спадкового майна у власність.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.07.2024 року було витребувано у Другої Дніпровської державної нотаріальної контори, належним чином завірену копію спадкової справи № 70/2023.

На виконання вказаної ухвали суду 02.08.2024 року на адресу суду від органу нотаріату надійшла копія такої спадкової справи.

Суд, вислухавши заявника, дослідивши вказані матеріали справи, вважає що вказану заяву про встановлення факту родинних відносин слід залишити без розгляду виходячи із наступних підстав.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до частини сьомої статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із частиною першою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Згідно із частиною четвертою статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20).

Звертаючись до суду з заявою про встановлення родинних відносин, визначаючи мету встановлення вищезазначеного факту, заявник посилалася на необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Суд зазначає, що в заяві ОСОБА_1 до суду по даній справі предметом позову є безпосередньо правова вимога заявника до заінтересованої особи Дніпровської міської ради, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, тобто встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем.

Проте, в даному випадку судом встановлено наявність ще однієї особи - Дніпровської міської ради, що також претендує на спадкове майно.

Спадкова справа № 70/2023, яка була заведена державним нотаріусом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , містить окрім заяви про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_1 , заяву ОСОБА_6 про те, що йому відомо, що померлий залишив заповіт на ім`я ОСОБА_1 .

Отже, під час вирішення питання про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем ОСОБА_2 , в окремому провадженні можуть зачіпатися майнові права інших осіб, після померлої особи.

Таким чином, суд доходить висновку, що в даному випадку між вказаними особами виник спір про право, вирішення якого можливе лише в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи суддя залишає заяву без розгляду.

Таким чином, враховуючи все вище викладене, з поданої заявником заяви вбачається спір про право, тому суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають судовому розгляду в порядку окремого провадження, а спір належить вирішувати у порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст.293, 294, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровська міська рада про встановлення факту родинних відносин - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, її право на звернення до суду з відповідним позовом в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суд може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.О. Бізяєва