Справа № 451/1130/24
Провадження № 2/451/406/24
РІШЕННЯ

іменем України

(повне)

04 вересня 2024 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Федорук І.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Радехові в залі суду цивільну справу №451/1130/24 за позовом ОСОБА_1 до Радехівської міської ради Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

у с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції учасників процесу

15 серпня 2024 року адвокат АО «Галицька правнича група» Фрей Андріан Васильович в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Радехівської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що після смерті баби позивача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 не звернувся у визначений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про існування Заповіту від спадкодавця - ОСОБА_2 , складеного на його користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця - ОСОБА_2 не заводилися, а тому відповідно не були здійсненні повідомлення та виклики спадкоємців за заповітом. Про наявність заповіту від спадкодавця - ОСОБА_2 , позивач - ОСОБА_1 дізнався від ТОВ «КОНТІНЕНТАЛ ФАРМЕРЗ» оскільки це господарство (підприємство) використовує (обробляє) земельні ділянки, які належали померлій ОСОБА_2 . Шукаючи спадкоємців померлої ОСОБА_2 для прийняття спадщини та оформлення права власності на спадкове майно в тому числі на земельні ділянки, які обробляє це підприємство, останнім було виявлено, що до своєї смерті від ОСОБА_2 в користь свого внука ОСОБА_1 було складено 1 (один) заповіт, про що останньому не було відомо, а спадкодавець не повідомила про його складення позивача. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

З цих підстав, сторона позивача просить суд: визначити для позивача - ОСОБА_1 додатковий строк для подання до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті його баби - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили (а. с. 3 - 9).

Відповідач Радехівська міська рада визнала позов у повному обсязі (а. с. 40).

Заяви, клопотання учасників процесу та інші процесуальні дії у справі

Суд своєю ухвалою від 19 серпня 2024 року прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче судове засідання (а. с. 1 - 2).

Сторони в судове засідання не прибули.

Представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, у якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 39).

Представник відповідача Радехівської міської ради подав до суду заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без його участі (а. с. 40).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися сторони.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України ухвалює рішення у підготовчому засіданні.

Установлені судом фактичні обставини справи

09 грудня 2015 року померла баба позивача - ОСОБА_2 у віці 80 років, про що зроблено відповідний актовий запис №12, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим 09.12.2015 Сушнівською сільською радою Радехівського району Львівської області (а. с. 17).

Відповідно до Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 від 16 травня 1992 року, виданого Великосілківською сільською радою Кам-Бузького району Львівської області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Великосілки, Кам-Бузького району Львівської області, про що 16 травня 1992 року було складено відповідний актовий запис №13. Із свідоцтва про народження видно, що батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 (а. с. 14).

Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народжень №9 від 19 липня 2024 року, виданого Кам`янка-Бузьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, батько позивача ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Сушно Радехівського району Львівської області. З цього Витягу видно, що батько - ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_7 (а. с. 15 - 16).

З довідки №93 від 25.03.2016, виданої виконкомом Сушнівської сільської ради Радехівського району Львівської області, видно, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно по день смерті проживала та була зареєстрована у житловому будинку на АДРЕСА_1 (а. с. 19).

Після смерті спадкодавця - ОСОБА_2 , спадщину фактично ніхто не прийняв, крім цього із спадкодавцем на момент її смерті зареєстрованих осіб не було і ніхто з нею не проживав. Позивач - ОСОБА_1 не знав про наявність заповіту від ОСОБА_2 , а тому своєчасно не звернувся із заявою про відкриття спадщини та не прийняв спадкове майно.

Відповідно до дублікату Заповіту, складеного в селі Сушно Радехівського району Львівської області та зареєстрованого в реєстрі за № 10 секретарем виконкому Сушнівської сільської ради Радехівського району Львівської області, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом буде мати право, заповіла своєму онукові - ОСОБА_1 , 1992 року народження (а. с. 22 - 23).

Після смерті Спадкодавця - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишилась спадщина (відкрилась спадщина) у вигляді такого майна, зокрема: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,1264 га, що розташована на території Сушнівської сільської ради Радехівського району Львівської області, що належали спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ №045374, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №14073 від 12 березня 2001 року (а. с. 20 - 21).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №77547450 від 04.07.2024, виданої нотаріусом Медведюк З.С., спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилися та не видавалися, тобто за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а. с. 18).

З Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, винесеної державним нотаріусом завідувачем Соснівської державної нотаріальної контори Львівської області, в порядку заміщення виконуюча обов`язки завідувача Радехівської державної нотаріальної контори Львівської області Медведюк З.С. від 04.07.2024 за № 227/02-14, видно, що гр. ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилось після смерті гр. ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Сушнівської сільської ради Червоноградського (колишнього Радехівського) району Львівської області, відмовлено, оскільки було встановлено, що гр. ОСОБА_1 пропущено 6-ти місячний строк з часу відкриття спадщини для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини (а. с. 24 - 25).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому на підставі ст. 12, 229 ЦПК України ці докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Зміст спірних правовідносин

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з пропуском позивачем строку подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини та відсутністю у нього зареєстрованого місця проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Позиція суду

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Норми права, які застосував суд, та мотивована оцінка наведених сторонами аргументів

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, застосовуються норми Цивільного кодексу України (ЦК України).

Згідно зі статтями 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України в редакції, чинній на час відкриття спадщини).

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовом та вирішення справи судами) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 1 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 3 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

За загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Разом з тим, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини необхідно також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано у постанові Верховного Суду України від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.

Таким чином, необізнаність позивача про існування заповіту, складеного на його користь, є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Такий висновок узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 31 серпня 2022 року (справа №655/525/20, провадження №61-15493св21). Так, Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи спір у спадкових справах, зокрема, щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини, необхідно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

У постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17 (провадження №61-38298св18) Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову, оскільки позивач був необізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилась й, відповідно, не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом.

ОСОБА_1 не проживав разом із спадкодавцем, спадкова справа не заводилась за місцем відкриття спадщини і належних доказів, які б підтверджували обізнаність позивача про існування заповіту, в матеріалах справи немає, отже необізнаність позивача про існування заповіту, складеного на його користь, є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

З огляду на наведене, врахувавши також визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, тому правомірно просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Щодо розподілу судових витрат

У зв`язку з клопотанням позивача, суд не вирішує питання розподілу судових витрат.

На підставі ст. 1216, 1217, 1220, 1222, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст. 4, 12, 13, 19, 81, 82, 89, 200, 206-207, 211, 223, 229, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті його баби - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники процесу

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: село Оглядів, Червоноградський район, Львівська область.

Представник позивача: адвокат Фрей Андріан Васильович, юридична адреса: місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Радехівська міська рада Львівської області, , місцезнаходження: проспект Відродження, 3, місто Радехів, Червоноградський район, Львівська область, 80200.

Головуючий суддяО. Семенишин

Рішення суду виготовлене у нарадій кімнаті 4 вересня 2024 року.