Ухвала

09 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 192/1506/21

провадження № 61-11964ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу адвоката Чуміної Катерини Григорівни як представника ОСОБА_1 на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та визнання права власності на частину спадкового майна,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила встановити факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її батьком; встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після його смерті; скасувати видані відповідачам свідоцтва про право на спадщину; визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/3 частину спадкового майна.

Солонянський районний суд Дніпропетровської області рішенням від 30 квітня 2024 року позов задовольнив частково.

Встановив факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_1

Встановив факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 .

Визнав недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за № 970 від 13 березня 2004 року, видані державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко А. М. на ім?я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 .

Визнав недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1871 від 13 березня 2004 року, видане державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко А. М. на ім?я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 .

Визнав недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 6082 від 24 грудня 2004 року, видане державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко А. М. на ім?я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 .

Визнав недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 6084 від 24 грудня 2004 року, видане державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко А. М. на ім?я ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 .

Визнав недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 6086 від 24 грудня 2004 року, видане державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко А. М. на ім?я ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 .

Визнав недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 6088 від 24 грудня 2004 року, видане державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко А. М. на ім?я ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 .

Визнав недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1093 від 22 березня 2005 року, видане державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко А. М. на ім?я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 .

Визнав недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1-473 від 14 жовтня 2022 року, видане державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Парусниковою І. О. на ім?я ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 .

Визнав недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1-474 від 14 жовтня 2022 року, видане державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Парусниковою І. О. на ім?я ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 .

В решті позову відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Дніпровський апеляційний суд постановою від 23 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив. Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив.

22 серпня 2024 року адвокат Чуміна К. Г. як представник ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 липня 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 року в частині відмовити у задоволенні позовних вимог; в іншій частині рішення суду залишити без змін; скасувати повністю постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 липня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 145/797/15-ц та постановах Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 700/26/17, від 09 квітня 2020 року у справі № 2-1173/2009.

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Чуміної Катерини Григорівни як представника ОСОБА_1 на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 липня 2024 року.

Витребувати з Солонянського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу № 192/1506/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та визнання права власності на частину спадкового майна.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов