Справа №345/4646/24
Провадження № 2-о/345/205/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2024 р. м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Юрчака Л.Б., за участю секретаря судового засідання Пилипів Н.П, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представника заявника - адвоката Іваніва Олега Богдановича, заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем до часу відкриття спадщини,-

встановив:

Представник позивача адвокат Іванів О.Б. звернувся до суду із позовом про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем з спадкодавицею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник та його представник адвокат Іванів О.Б. в судове засідання не з`явилася, однак адвокат Іванів О.Б. подав до суду заяву, згідно якої просить суд справу слухати без їхньої з заявником участі, заяву разом з заявником підтримують і просять її задоволити.

У судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи здійснювати без її участі, обставини, які викладені у заяві вона повністю визнає та не заперечує проти задоволення заявлених у заяві вимог.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 3 ст. 294 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності заявника, представника заявника та заінтересованої особи.

В зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

23.12. 2021 року померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 28.12.2021 року (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_3 заявник звернувся до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Гаврилюка О.І. з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину (а.с. 6). Однак, як вбачається з відповіді нотаріуса видати заявнику свідоцтво про право на спадщину неможливо, оскільки заявником пропущено 6-ти місячний строк на прийняття спадщини, а також неможливо встановити факт родинних зв`язків із померлою (а.с. 5).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 69747453 від 15.08.2022 року, параметри запиту: ОСОБА_3 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с. 8).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 69747459 від 15.08.2022 р. у Спадковому реєстрі наявна інформація щодо заповітів ОСОБА_3 за номерами у спадковому реєстрі 66763547 та 68685012, які є чинними (а.с. 9).

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69747509 від 15.08.2022 р. до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис №69576024 ОСОБА_3 (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про право на житло від 17.10.2001 р. квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві приватної власності громадянці ОСОБА_3 (а.с. 11).

Згідно будинкової книги для прописки громадян, що проживають по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 є її власником на підставі свідоцтва на право власності №1/1564 від 17.10.2001 р. (а.с. 12-14).

Відповідно до акту від 16.07.2024 року, який складений згідно заяви адвоката Іваніва О.Б. від 15.07.2024 р., під час обстеження встановлено, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживала за адресою: АДРЕСА_1 з 2018 року. Про даний факт стверджують свідки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 15).

На підставі заяви ОСОБА_1 від 25.07.2024 року був складений акт про проживання особи без реєстрації місця проживання №114 від 25.07.2024 р. про те, що громадянка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживал без місця проживання: АДРЕСА_2 , у зв`язку зі слів свідків сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з тим, що до моменту своєї смерті проживала разом зі своїм зятем ОСОБА_1 з 2015 року. (а.с. 16).

Заявник перебував у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_8 , дочкою ОСОБА_3 . Від цих стосунків у них народився син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 13.10.1993 р. (а.с. 19).

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер син заявника ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 29.07.2021 р. (а.с. 20).

Заявник здійснив поховання ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом на поховання, яке видане на ОСОБА_1 (а.с. 21) та договором-замовленням №720 на організацію та проведення поховання (а.с. 22).

Згідно опитування особи за її згодою від 16.05.2024 р., що здійснено адвокатом Іванівим О.Б., було опитано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , де вона розповіла про наступні відомі їй факти, а саме: що до часу смерті теща ОСОБА_1 ОСОБА_10 постійно проживала в будинку ОСОБА_1 що в м. Калуші мікрорайон «Хотінь» разом із його мамою ОСОБА_11 . Разом вони вели спільний побут, дбали один за одного, тощо (а.с. 23).

Згідно опитування особи за її згодою від 26.03.2024 р., що здійснено адвокатом Іванівим О.Б., було опитано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , де він розповіла про наступні відомі йому факти, а саме: що до часу смерті теща ОСОБА_1 ОСОБА_10 постійно проживала в будинку ОСОБА_1 що в м. Калуші мікрорайон «Хотінь» разом із його мамою ОСОБА_11 . Разом вони вели спільний побут, дбали один за одного, тощо (а.с. 24).

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявників зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що заявникам необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з ОСОБА_3 на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявників юридичні наслідки, від яких залежать їх майнові права на спадщину.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 264, 265, 315 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , представника заявника - адвоката Іваніва Олега Богдановича, заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем до часу відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , разом із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала однією сім`єю не менше як п`ять років в будинку по АДРЕСА_2 до часу відкриття спадщини, тобто до часу смерті ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня оголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: