Справа № 0417/3320/2012
Провадження № 6/202/427/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мариніна О.В.

за участю секретаря судового засідання Жупій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву АТ КБ «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення його до виконання, боржники ОСОБА_1 , ПАТ «А-Банк», ОСОБА_2 ,

В с т а н о в и в:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення його до виконання, мотивуючи свої вимог тим, що на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2012 року по цивільній справі № 2/0417/2603/2012 судом видано виконавчий лист від 23.03.2012 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованості у сумі 148176.69 грн. та солідарне стягнення з Публічного акціонерного товариств "Акцент-Банк", ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" суму 10 000,00 грн., який було пред`явлено на виконання до Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області. 31.10.2017 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу згідно пункту 2 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", на підставі того, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, однак станом на 10.07.2024 постанова про повернення виконавчого документа стягувачу та виконавчий документ до АТ КБ «ПриватБанк» не надходили. Таким чином виконавчий лист № 2/0417/2603/2012 виданий 23.03.2012 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська втрачений, що унеможливлює повторне пред`явлення його на примусове виконання, однак рішення суду від 12.03.2012 року боржниками не виконано. У зв`язку з чим просить про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення його до виконання.

Заявник та боржники ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Представник АТ «Акцент-Банк» надав письмові заперечення проти задоволення заяви, доводи яких звів до того, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання давно сплив та без наявності поважних причин АТ КБ «ПриватБанк» просить поновити строки та видати йому дублікат виконавчого документу.

Дослідивши надані матеріали, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2012 року по цивільній справі № 2/0417/2603/2012 судом видано виконавчий лист від 23.03.2012 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованості у сумі 148176.69 грн. за кредитним договором HAG9R004240003 від 25.12.2003 року. Стягнуто солідарно з Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" суму 10 000,00 грн.

Виконавчий лист № 2/0417/2603/2012 було пред`явлено до виконання до Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Відповідно до Автоматизованої системи виконавчих проваджень постановою від 31.10.2017 державним виконавцем повернуто виконавчий документ стягувачу.

Відповідно ч.3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років (аналогічна норма містилась і у ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV).

Згідно ч.2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно ч.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Зважаючи викладене, виконавчий лист могло бути пред`явлено до виконання до 31.10.2020 року, а тому строк пред`явлення до виконання пропущено.

Відповідно до ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч.1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Натомість заява АТ КБ «ПриватБанк» не містить обґрунтування поважності причин пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки стягувачем протягом тривалого часу не вживалося жодних заходів та активних дій для реалізації своїх прав з метою примусового виконання рішення суду та лише через 12 років після пред`явлення виконавчого документу до виконання, у 2024 році АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до виконавчої служби з метою отримання інформації про стан виконавчого провадження.

Суд зважає, що АТ КБ «ПриватБанк» дійсно могло не отримати постанову про повернення виконавчого документа та виконавчий документ, однак пасивна поведінка стягувача протягом тривалого часу не свідчить про поважність причин поновлення пропущеного строку.

Зважаючи на викладені обставини, суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки заявником не наведено поважних причин для поновлення пропущеного строку.

Слід зазначати, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.

Так, в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що заявником не надано належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, тому у задоволенні заяви в частині поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа на виконання слід відмовити.

Щодо вимог в частині видачі дубліката виконавчого листа, суд зазначає наступне.

Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII).. У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Враховуючи викладене, зважаючи що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Керуючись ст.ст.261, 353, 433, п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити АТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні заяви про поновлення строку на пред`явлення до виконання та видачу дублікату виконавчого листа у справі № 2/0417/2603/2012 від 23.03.2012, що виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська на виконання рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованості у сумі 148176.69 грн. за кредитним договором HAG9R004240003 від 25.12.2003 року та солідарне стягнення з Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" суми 10 000,00 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження .

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. В. Маринін