ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/2267/24

Провадження № 22-ц/4820/1690/24

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю: апелянта та її представника

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/2267/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 23 липня 2024 року про відмову у забезпеченні позову у складі судді Палінчака О.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування - виконавчий комітет Хмельницької міської ради про визнання договору дарування недійсним.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У січні 2024 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатної дочки ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 29 січня 2010 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Романішиним О.А. та зареєстрований в реєстрі за № 81 та скасувати державну реєстрацію квартиру, проведену ОСОБА_2 відповідно до недійсного договору дарування.

У липня 2024 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , звернулась до суду із заявою про забезпечення позову та просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

На обґрунтування даної заяви вказує, що в провадженні Хмельницького міськрайонного суду перебуває цивільна справа за її позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідача Орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визнання договору дарування недійсним. Відповідно до даного договору ОСОБА_4 подарував ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві власності. Проте, ОСОБА_4 на момент укладення договору дарування хворів на важке психічне захворювання, а тому не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Заявник вказує, що 04.07.2024 року відповідач по справі ОСОБА_2 відповідно до договору купівлі-продажу продала ОСОБА_5 спірну квартиру. Хоча відповідно до ухвали суду від 04.11.2022 року на квартиру накладений арешт у справі № 686/23531/22, однак ухвалою суду від 17.08.2023 року у справі № 686/23531/22 позовну заяву ОСОБА_3 про визнання договору дарування вищевказаної квартири залишено без розгляду. При цьому, заходи забезпечення позову не припинено і заборона на відчуження квартири не втратила чинності до даного часу, однак із даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дані про попереднє забезпечення позову відсутні. Заявник, також, вказує, що спірна квартира знаходиться поруч з магазином «Імперія хутра», який належить ОСОБА_5 , яка планує провести реконструкцію приміщення із врахуванням незаконно купленої квартири, а тому, просила задовольнити заявлені вимоги.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23 липня 2024 року у задоволенні поданої заяви відмовлено.

ОСОБА_1 яка діє в інтересах недієздатної дочки ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, посилається, що судом не прийнято до уваги всі обставини справи. Підставою для подачі позову до суду є визнання недійсним договору дарування , оскільки ОСОБА_4 за життя важко хворів, був інвалідом І групи через наявне у нього психічне захворювання і саме тому не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Тому ОСОБА_2 незаконно отримала спірну квартиру, а потім ще і продала її ОСОБА_5 крім того, на вказану квартиру вже був накладений арешт відповідно до ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 04 листопада 2022 року у справі № 686/23531/22, але всупереч цій забороні відповідачка змогла незаконно відчужити квартиру ОСОБА_5 оскільки невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду в майбутньому, тому ОСОБА_1 яка діє в інтересах недієздатної дочки ОСОБА_3 та їх представник адвокат Пасічник С.П. просять скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 23 липня 2024 року та постановити нове судове рішення, яким вжити заходи забезпечення позову.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 22 січня 2024 року звернулась до суду з позовом про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 , укладеного 29 січня 2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , скасувати державну реєстрацію даної квартири, проведену ОСОБА_2

Відповідачами в справі позивач зазначила ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про що вказала в позовній заяві та заяві про зміну підстав позову.

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з 04.07.2024 року власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 04.07.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Оксанюк А.А., є громадянка ОСОБА_5

19 липня 2024 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру, а також заборонити ОСОБА_5 проводити будь-які переобладнання квартири.

В цей же день ОСОБА_1 подала до суду заяву про зміну позовних вимог та залучення до участі в справі ОСОБА_5 як третьої особи, однак вказана заява не була вирішена судом на час розгляду заяви про забезпечення позову і ОСОБА_5 на час ухвалення оскаржуваної ухвали до участі в справі залучена не була.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі статтею 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи предметом позову є визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 , укладеного 29 січня 2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , яких позивач визначив відповідачами по справі.

В той же час власником спірної квартири на час подання заяви про забезпечення позову є громадянка ОСОБА_5 , однак жодних позовних вимог до ОСОБА_5 як до недобросовісного чи добросовісного набувача спірної квартири позивачем не заявлено.

За таких обставин справи, змісту позовних вимог, суб`єктного складу відповідачів по справі, відсутності позовних вимог до нового власника квартири ОСОБА_5 , запропонований позивачем спосіб забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру не відповідає позовним вимогам, оскільки оспорюваний договір дарування в разі задоволення позову і набрання рішенням законної сили з моменту набрання судовим рішенням законної сили буде вважатись недійсним на підставі рішення суду та втратить юридичну силу, а тому не потребуватиме примусового виконання, як і скасування державної реєстрації квартири за ОСОБА_2 .

Також не можна заборонити ОСОБА_5 проводити будь-які переобладнання квартир, оскільки вказана особа на даний час не є учасником справи та до неї не заявлено жодних позовних вимог.

З врахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги, що судом не враховано всі обставини справи, подання заяви про залучення ОСОБА_5 до участі в справі в якості третьої особи з вищевказаних підстав, вказаних в мотивувальній частині постанови, слід відхилити. При цьому слід зауважити, що заява позивача про залучення ОСОБА_5 до участі в справі в якості третьої особи судом не вирішена і ОСОБА_5 до участі в справі на даний час не залучена.

Також суд не приймає до уваги посилання апелянта на правові позиції Верховного Суду, оскільки в даній цивільній справі інші обставини, ніж в тих цивільних справах, на які посилається апелянт. Так в даній справі новий власник квартири не є відповідачем і до нього не заявлено жодних позовних вимог, в тому числі і про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 268, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 23 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 вересня 2024 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова