Справа № 345/5073/24
Провадження № 2/345/1295/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2024 м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кулаєць Б.О., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Перевіривши матеріали справи, суддя дійшла висновку про необхідність її передачі за підсудністю до іншого суду з наступних підстав.

За загальними правилами підсудності згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 2 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Згідно зі статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

Пунктом 4 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року № 265 передбачено, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Отже в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

Особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Таку позицію висловила Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду у постанові від 24 червня 2024 року у справі № 554/7669/21.

Як встановлено з матеріалів позовної заяви позивачка ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_3 взяті на облік як внутрішньо переміщені особи та фактично проживають за адресою АДРЕСА_1 .

Частиною 6 статті 187 ЦПК України передбачено, що суд звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

З відповіді управління «ЦНАП» виконавчого комітету Калуської міської ради № 6043/09.3-03 від 04.09.2024 на запит про доступ до персональних даних встановлено, що згідно даних Реєстру територіальної громади, інформація про реєстрацію місця проживання (перебування) ОСОБА_2 на території Калуської ТГ відсутня.

Згідно з ч. 8 ст. 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

З відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 771391 від 05.09.2024 встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Таким чином відсутні будь-які докази, які б вказували на територіальну підсудність вказаного позову Калуському міськрайонному суду Івано-Франківської області, оскільки, як зазначено вище, фактичне місце проживання відповідача не має правового значення та нічим не підтверджене позивачкою.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

В ч. 3 ст. 19 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» зазначено, що місцезнаходження, територіальна юрисдикція і статус суду визначаються з урахуванням принципів територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» місцевими загальними судами є окружні суди, які утворюються в одному або декількох районах чи районах у містах, або у місті, або у районі (районах) і місті (містах).

Таким чином, враховуючи, що позивачка та її донька зареєстровані як внутрішньо переміщені особи та проживають в м. Івано-Франківськ, беручи до уваги відсутність відомостей про реєстрацію місця проживання (перебування) ОСОБА_2 на території Калуської ТГ, а також правила підсудності, передбачені ч. 2 ст. 28 ЦПК України, даний позов не підсудний Калуському міськрайонному суду Івано-Франківської області за правилами територіальної підсудності.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

При цьому недотримання правил юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для передачі цієї справи за територіальною підсудністю до належного суду за зареєстрованим місцем проживання (перебування) позивачки та її доньки, яким є Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 28, 31, 187 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

цивільну справу № 345/5073/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати за підсудністю до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (вул. Грюнвальдська, 11 м. Івано-Франківськ, 76000).

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити позивачці.

Ухвала про передачу справи на розгляд іншого суду може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя: