Єдиний унікальний номер 142/61/24
Номер провадження 2/142/154/24
РІШЕННЯ

іменем України

10 вересня 2024 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Нестерука В.В.,

за участю секретаря судового засідання Яворської О.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Гордаш Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в смт. Піщанка Вінницької області

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Піщанської селищної ради про визнання права власності на майно внаслідок спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2024 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Піщанської селищної ради про визнання права власності на майно внаслідок спадкування, в якій позивач просить суд визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом, право власності на майно, яке належало її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельну ділянку площею 2.1433 га, кадастровий номер :02:0010:0057, вартістю 49802,13 гривень, на території Рудницької сільської ради Піщанського району, Вінницької області, в даний час на території Піщанської селищної ради, Тульчинського району, Вінницької області, та на земельну ділянку площею 0,7624 га, кадастровий номер 052328600: 02:001:00058, вартістю 49082, 13 гривень, на території с. Рудницьке, Піщанського району,Вінницької області, в даний на території с.Рудницьке, Піщанської селищної ради, Тульчинського району, Вінницької області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Піщанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Позивач вказує, що після смерті її матері відкрилась спадщина на майно: земельну ділянку,площею 2.1433 га, кадастровий номер :02:0010:0057, вартістю 49802,13 гривень, на території Рудницької сільської ради Піщанського району, Вінницької області, в даний час на території Піщанської селищної ради, Тульчинського району, Вінницької області. Вказує, що оригінал державного акту на вказану земельну ділянку втрачено, про що зроблено, оголошення на сторінці районної газети Також після смерті матері залишилася земельна ділянка площею 0,7624 га, кадастровий номер 052328600: 02:001:00058, вартістю 49082, 13 гривень на території с. Рудницьке, Піщанського району, Вінницької області, в даний на території с.Рудницьке, Піщанської селищної ради, Тульчинського району, Вінницької області, оригінал державного акту ан яку також втрачено, про що зроблено оголошення на сторінці районної газети. Позивача зазначає, що 26 листопада 2008 року мати зробила заповіт, яким все своє майно заповіла їй, отже вона являється спадкоємцем за заповітом, а також, як її дочка, що підтверджується її свідоцтвом про народження та шлюб, спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, інших спадкоємців немає. Позивач вказує, що звернулася до Піщанської державної нотаріальної контори для одержання свідоцтва про право власності на майно, проте їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів, неподання заяви на прийняття спадщини в установлений законом термін, а також через те, що із спадкодавцем на час смерті вона не проживала. Відповідно ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше не заборонено законом. Законною підставою набуття права власності є спадкування. Позивач зазначає, що іншим методом вона не може юридично оформити за собою право власності на майно, яке залишилося після смерті матері, тому звертається із позовною заявою до Піщанського районного суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 січня 2024 року дану позовну заяву було передано для розгляду судді Нестеруку В.В.

Ухвалою суду від 02 лютого 2024 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Піщанської селищної ради про визнання права власності на майно внаслідок спадкування, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Ухвалою суду від 1 березня 2024 року в підготовчому засіданні в даній цивільній справі оголошено перерву та витребувано удержавного нотаріуса Піщанської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шигиди І.В. належним чином засвідчену копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рудницьке Піщанського району Вінницької області, та Витяг (інформаційну довідку) зі Спадкового реєстру про наявність (відсутність) посвідченого заповіту, спадкового договору, заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рудницьке Піщанського району Вінницької області.

14 березня 2024 року на адресу суду від державного нотаріуса Піщанської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шигиди І.В. на виконання ухвали суду надійшов лист за вих. № 76/01-16 від 13 березня 2024 року, в якому повідомляється, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилася, та надано інформаційні довідки із спадкових реєстрів № 76189382 від 13.03.2024 року та № 76189405 від 13.03.2024.

03 квітня 2024 року від представника позивача адвоката Гордаш Н.М. на адресу суду подане клопотання про долучення доказів, додано довідку Піщанської селищної ради № 607 від 28 березня 2024 року щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 28 травня 2024 року було закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 10 вересня 2024 року позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Гордаш Н.М. вважали за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні, позовні вимоги підтримали, позов просили задоволити з викладених у позовній заяві підстав.

Відповідач Піщанська селищна рада Вінницької області в судове засідання 10 вересня 2024 року повноважного представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи, був повідомлений належним чином шляхом отримання повістки про виклик до суду в підсистемі «Електронний суд», де відповідач має зареєстрований електронний кабінет. Також в матеріалах справи наявна заява сільського голови Крижанівського О. про розгляд справи без участі, в якій сільський голова просить розгляд справи проводити без участі представника відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Пунктом 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та, враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рудницьке Піщанського району Вінницької області померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 16 лютого 2021 року Піщанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с.7)

Відповідно до заповіту від 26 листопада 2008 року, посвідченого секретарем Рудницької сільської ради Піщанського району Вінницької області, зареєстрованого в реєстрі за № 166, ОСОБА_2 усе своє майно заповіла своїй дочці ОСОБА_1 . (а.с.25)

Відповідно до копії витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку серії НВ-021 від 18 серпня 2021 року ОСОБА_2 на праві приватної власності належала земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0058, розташована на території Рудницької сільської ради Піщанського району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7624 га (а.с.10-16)

Також відповідно до копії витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку серії НВ-021 від 18 серпня 2021 року ОСОБА_2 на праві приватної власності належала земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0057, розташована на території Рудницької сільської ради Піщанського району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,1433 га (а.с.18-23)

Згідно довідки виконавчого комітету Піщанської селищної ради № 41 від 22 липня 2021 року, яка долучена до позовної заяви, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала одна в АДРЕСА_1 . (а.с.26)

Згідно довідки Піщанської селищної ради № 607 від 28 березня 2024 року, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 . (а.с.76)

29 грудня 2023 року державним нотаріусом Піщанської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шигидою І.В. було надано роз`яснення за № 274/01-16, в якому зазначено про відсутність підстав для відкриття спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки на час відкриття спадщини ОСОБА_1 зі спадкодавцем не проживала, заяву в нотаріальну контору у встановлений шестимісячний строк з дня відкриття спадщини не подала (а.с.27).

У зв`язку з цим позивач звернувся до суду із вказаним позовом до Піщанської селищної ради, в якому просить визнати за нею право власності на земельні ділянки, що належали її матері.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо нотаріусом обгрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

В пункті 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, зазначено, що при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Відповідно до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 нього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В частині 1 ст. 1269 ЦПК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Нормами ч. 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до положень п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Тобто, до предмету доказування за даним позовом належать обставини прийняття чи неприйняття спадщини позивачем.

Аналіз норм ЦК України вказує на те, що спадкоємець є таким, що прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або якщо на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем а подав нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування протягом шести місяців з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

З копії поспорта позивача, тексту позовної заяви та роз`яснення нотаріуса вбачається, що зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_2 . (а.с.4)

Під час судового розгляду судом було встановлено той факт, що позивач ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_2 з 1982 року, а її матір ОСОБА_2 станом на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 . Тобто позивач ОСОБА_1 станом на день смерті матері ОСОБА_2 спільно не проживали. Даний факт не було спростовано під час судового розгляду як учасниками справи, так і будь-якими іншими доказами.

Крім того, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 76189382 від 13 березня 2024 року, встановлено, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилася (а.с.66)

Таким чином, факт прийняття спадкоємцем за заповітом ОСОБА_1 спадщини, яка відкрилася після смерті її матері ОСОБА_2 не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 вимоги ст. ст. 1269, 1270 ЦК України не виконала та не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, а також постійно не проживала із спадкодавцем на день його смерті, тобто ОСОБА_1 є такою, що не прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , а тому її вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом.

Крім того, слід зазначити, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини, про що зазначено в листі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753740-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Також у вказаному листі зазначено, що у справах про спадкування права власності на нерухоме майно суди не повинні задовольняти позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом чи за заповітом за відсутності спору між спадкоємцями стосовно спадщини, оскільки реалізація прав позивачів має інші механізми: звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, встановлення факту прийняття спадщини, продовження строку прийняття спадщини (у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року), про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем щодо правовідносин, які виникли після набрання чинності ЦК України.

Крім того, в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини,

спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Також, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Таким чином, на підставі досліджених судом доказів та встановлених судом обставин, враховуючи, що судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті її матері ОСОБА_2 , а також беручи до уваги виключне право позивача визначати предмет та підстави позову, та за відсутності інших законних підстав для задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Піщанської селищної ради про визнання права власності на майно внаслідок спадкуванняслід відмовити.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, та враховуючи, що судом відмовлено в задоволенні позовних вимог покладає судові витрати по справі на позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 206, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, 1216-1218, 1220-1223,1258,1261-1265,1268-1270,1272 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Піщанської селищної ради про визнання права власності на майно внаслідок спадкування, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

відповідач: Піщанська селищна рада Вінницької області, що знаходиться в смт. Піщанка Тульчинського району Вінницької області, вул. Центральна, 36, .

Суддя: