Номер провадження 2/676/91/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У К Р А Ї Н И .

13 серпня 2024 року. м. Кам"янець- Подільський

Кам`янець- Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючої судді - Семенюк В.В.

за участю секретаря судового засідання Сенчишеної Р.М.

справа № 676/6277/21,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

відповідачки ОСОБА_5

представника відповідачки ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Романова Наталя Миколаївна, Приватний нотаріус Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Цвіляк Анна Олександрівна, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про визнання недійсними рішення виконавчого комітету, свідоцтва про право власності, договору обміну та визнання права власності на майно,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Романова Наталя Миколаївна, Приватний нотаріус Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Цвіляк Анна Олександрівна, про визнання недійсними рішення виконавчого комітету, свідоцтва про право власності, договору обміну та визнання права власності на майно.

Ухвалою суду від 16.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 24.05.2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду.

Ухвалою суду від 27.07.2022 року залучено до справи третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Представник позивача , обґрунтовуючи позовні вимоги, вказує, що ОСОБА_1 є співвласником квартири (1/2 частки) за АДРЕСА_1 . Іншим співвласником вищевказаної квартири була мати позивача ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті спадкоємцями є позивач, її син та чоловік матері ОСОБА_3 , відповідач по справі. При подачі заяви до нотаріуса позивачу стало відомо, що його мати, до часу смерті, була єдиним власником квартири АДРЕСА_1 та співвласником частки у спільно нажитому з ОСОБА_3 майні - транспортним засобом марки ВАЗ, модель 21070, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1 . Відомості про те, що квартира за АДРЕСА_1 є об`єктом спільної сумісної власності позивача та його матері - відсутні.

В січні 2003 року, на підставі поданих документів, відділом приватизації державного житлового фонду Кам`янець-Подільського міськвиконкому видано свідоцтво про право власності на житло. Згідно відомостей вищевказаного свідоцтва, відділ приватизації державного житлового фонду міськвиконкому посвідчує, що квартира АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_5 та членам сім`ї ОСОБА_1 в рівних частках кожному. Загальна площа квартири становить 51,3 кв.м.

28 січня 2003 року між ОСОБА_5 , ОСОБА_1 і ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 було укладено Договір дарування, за яким позивач з матір`ю подарували у власність вищевказаних осіб 6/25 частин квартири АДРЕСА_1 .

Після укладення Договору дарування частки спірної квартири в будинку у співвласників ОСОБА_5 та ОСОБА_1 мала б залишитись частка 19/25 у спірній квартирі.

Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 370 від 27.02.2003 року «Про дозвіл на виготовлення технічного висновку та проектної документації на внутрішнє перепланування квартир» дозволено ОСОБА_5 замовити технічний висновок та проектну документацію на внутрішнє перепланування належної їй квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 680 від 10.04.2003 року «Про дозвіл на внутрішнє перепланування квартири АДРЕСА_1 дозволено ОСОБА_5 внутрішнє перепланування квартири АДРЕСА_2 , згідно погодженої проектної документації.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 1007 від 15.05.2003 року «Про прийняття в експлуатацію та оформлення права власності на закінчені внутрішнім переплануванням квартири АДРЕСА_1 » за ОСОБА_5 (рішення виконкому від 10.04.2003 року № 680). Загальна площа квартири після перепланування склала -37,5 кв.м., житлова- 16,8 кв.м. МБТІ зобов`язано було видати ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на квартиру.

Таким чином, Рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 1007 від 15.05.2003 року «Про прийняття в експлуатацію та оформлення права власності на закінчені внутрішнім переплануванням квартири АДРЕСА_1 », оформлено одноособове право власності на об`єкт нерухомого майна на одного із співвласників- ОСОБА_5 , як повноправного власника, чим було порушено права громадянина про захищеність і недопустимість безпідставного позбавлення права власності іншого співвласника ОСОБА_1 .

Після подачі заяви про прийняття спадщини позивачу стало відомо про існування Договору обміну, укладеного у вересні 2015 року між ОСОБА_5 , його матір`ю, та ОСОБА_10 , О., відповідачкою по справі, за яким ОСОБА_5 передала у власність ОСОБА_10 квартиру за АДРЕСА_1 , а ОСОБА_10 передала у власність ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_3 . У вищевказаному договорі обміну від 23.09.2015 року позивача не зазначено співвласником спірної квартири.

Представник позивача ОСОБА_2 , в судовому засіданні підтримала вимоги ОСОБА_1 і просила суд визнати незаконним рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 1007 від 15.05.2003 року «Про прийняття в експлуатацію та оформлення права власності на закінчені внутрішнім переплануванням квартири АДРЕСА_1 та видане на його підставі свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане на підставі рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради про право власності ОСОБА_5 (частка 1/1) на квартиру АДРЕСА_1 , а також визнати недійсним договір обміну № 1434 від 23 вересня 2015 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , О., за яким ОСОБА_5 передала у власність ОСОБА_10 квартиру за АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 37,5 кв.м., житловою площею 16,8 кв.м.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебували в зареєстрованому шлюбі з 1997 року і до дня смерті останньої. Дружині на підставі свідоцтва про право власності належала квартира за АДРЕСА_1 . Квартира була нею приватизована разом з сином ОСОБА_1 . Про те, щоб частина квартири сина була подарована третім особам син погоджувався, оскільки гроші за подаровану (продану) частину квартири були необхідні на його весілля. Відповідачу невідомо, чому офйіційно реконструйована частка квартири не була оформлена на ОСОБА_1 , оскільки всіма питаннями займалася його дружина- ОСОБА_5 . Про обмін квартир з ОСОБА_10 , його тещею, син дружини також знав, оскільки з ним узгоджували вказаний обмін і йому цей варіант обміну підходив, оскільки усі свої дії померла дружина узгоджувала з сином, усе, як його влаштовувало. Крім того, позивач вибрав неефективний спосіб захисту, що є самостійною підставою для відмови у позові, як і пропущення строку позовної давності, яку представник просить застосувати у разі, якщо суд прийде до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідачка ОСОБА_5 і її представник ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнали та просили у його задоволенні відмовити, оскільки ОСОБА_5 вважає себе добросовісним набувачем обміняної квартири. Їй невідомо, чого офіційно позивач не приймав участі у переоформленні квартири, оскільки усі дії померлої ОСОБА_5 узгоджувались з діями її сина ОСОБА_1 ще у 2015 році, коли відбувався обмін. У разі задоволення позову просять застосувати строк позовної давності.

Представник Кам`янець-Подільської міської ради Зюзіна Т.В., яка представляє інтереси за довіреністю № 1/02-25-251 від 22.01.2021 р., подала суду заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача. При вирішенні даної справи покладаються на думку суду.

Приватний нотаріус Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Романова Наталя Миколаївна, Приватний нотаріус Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Цвіляк Анна Олександрівна в судове засідання не з`явилися, звернулись до суду із заявами про слухання справи у їх відсутності, при вирішенні справи покладаються на думку суду.

Треті особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про день слухання справи повістками.

Суд розглядає справу у відсутності Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради та третіх осіб, на підставі наявних матеріалів справи.

Заслухав сторони по справі, свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло за № 37 від 13.01.2003 року позивач ОСОБА_1 є співвласником квартири (1/2 частки) за АДРЕСА_1 , загальною площею квартири 51,3 кв.м. Іншим співвласником вищевказаної квартири була мати позивача ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і спадкоємцями першої черги спадкування стали: син померлої, ОСОБА_1 та чоловік померлої, ОСОБА_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житло від 13.01.2003 року, Свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 , Серії НОМЕР_2 від 07.02.2020 року, Свідоцтвом про одруження ОСОБА_3 та ОСОБА_11 , Серії 010381 від 17.06.1997 року.

28 січня 2003 року між ОСОБА_5 , ОСОБА_1 і ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 було укладено Договір дарування, за яким позивач з матір`ю подарували у власність вищевказаних осіб 6/25 частин квартири АДРЕСА_1 .

Після укладення Договору дарування частки спірної квартири у будинку у співвласників ОСОБА_5 та ОСОБА_1 мала б залишитись у спірній квартирі частка 19/25.

Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 370 від 27.02.2003 року «Про дозвіл на виготовлення технічного висновку та проектної документації на внутрішнє перепланування квартир» дозволено ОСОБА_5 замовити технічний висновок та проектну документацію на внутрішнє перепланування належної їй квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради

№ 680 від 10.04.2003 року «Про дозвіл на внутрішнє перепланування квартири АДРЕСА_1 дозволено ОСОБА_5 внутрішнє перепланування квартири АДРЕСА_2 , згідно погодженої проектної документації.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 1007 від 15.05.2003 року «Про прийняття в експлуатацію та оформлення права власності на закінчені внутрішнім переплануванням квартири АДРЕСА_1 » за ОСОБА_5 (рішення виконкому від 10.04.2003 року № 680). Загальна площа квартири після перепланування склала -37,5 кв.м., житлова- 16,8 кв.м. МБТІ зобов`язано було видати ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на квартиру.

Таким чином, Рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 1007 від 15.05.2003 року «Про прийняття в експлуатацію та оформлення права власності на закінчені внутрішнім переплануванням квартири АДРЕСА_1 », оформлено одноособове право власності на об`єкт нерухомого майна на одного із співвласників- ОСОБА_5 , як повноправного власника, чим було порушено одну із базових норм права громадянина про захищеність і недопустимість безпідставного позбавлення права власності іншого співвласника ОСОБА_1 .

23 вересня 2015 року між ОСОБА_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_4 , з однієї сторони та ОСОБА_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_5 , з другої сторони, укладено Договір обміну, за яким ОСОБА_5 передала у власність ОСОБА_5 квартиру за номером АДРЕСА_3 , в порядку обміну на квартиру за номером АДРЕСА_1 , а ОСОБА_5 передала у власність ОСОБА_5 квартиру за номером АДРЕСА_1 , в порядку обміну на квартиру за номером

АДРЕСА_3 , що підтверджується Договором обміну від 23.09.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Хмельницької області Романовою Н.М.

Згідно п. 3 Договору обміну від 23.09.2015 року квартира за номером АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області 25 червня 2003 року на підставі рішення виконавчого комітету № 1007 від 15 травня 2003 року, зареєстрованого в Кам`янець-Подільському МБТІ 25 червня 2003 року, номер запису 14031 в книзі 50.

Державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено реєстраційною службою Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області 21 вересня 2015 року, номер запису про право власності 11259776, реєстраційний номер об`єкта 04 в реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Пунктом 6 Договору обміну від 23.09.2015 року передбачено, що сторони стверджують, що на момент укладення договору вищевказані квартири не перебувають під арештом, забороною чи у заставі.

У вищевказаному договорі обміну від 23.09.2015 року не зазначено співвласником квартири ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦКУ, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦКУ,способом захисту цивільних прав та інтересів є, серед інших, - визнання правочину недійсним.

Згідно Статті 215 ЦКУ (Недійсність правочину) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 статті 215 ЦКУ, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до статті 203 ЦКУ (Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину), зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до положень частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ч.2 ст. 355 ЦК України).

Частиною 1 статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (ч.2 ст. 369 ЦК України).

Відповідно до положень ч.3 ст. 369 ЦК України у разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Згідно положень пункту 26 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину.

А тому суд вважає, що оскільки при реконструкції квартири АДРЕСА_1 та видачі свідоцтва про право власності на квартиру тільки на ім`я ОСОБА_5 , було порушено право позивача, як співвласника спірної квартири,

ОСОБА_1 ,який мав би право на 1/2 її частину.

Крім того, в подальшому ОСОБА_5 , будучи єдиним власником квартири, обміняла її на іншу квартиру без згоди ОСОБА_1 , чим було порушено право позивача, як співвласника спірної квартири.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою статті 16 ЦК України.

У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань).

Ефективність захисту цивільного права залежить від характеру вимоги, що висувається до порушника та характеру правовідносин, які існують між позивачем та відповідачем.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.

Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18).

Застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту відповідають вимогам закону та є ефективними.

Згідно з частиною першою статті 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Згідно з висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові від 17.12.2014 року у справі № 6-140 цс14, захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України. Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів стетей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту прав власника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 183/1616/16, провадження № 14-208цс18).

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду у Постанові від 16.08.2023 року у справі № 201/1669/21, провадження № 61-7346св23.

Таким чином, розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсними рішення виконавчого комітету, свідоцтва про право власності, договору обміну та визнання права власності на 1/2 частину спірної квартири, яку незаконно переоформила ОСОБА_5 на ОСОБА_5 та яка незаконно вибула з володіння позивача і в подальшому була обміняна на іншу квартиру, суд приходить до висновку про відмову у позові позивачеві, оскільки його права підлягають захисту щляхом пред`явлення вимоги про витребування спірної квартири від її набувача, що призводить до ефективного захисту його порушених прав, а задоволення вищевказаних вимог не відновить порушених прав позивача.

Крім того, клопотання представників відповідачів про застосування строку позовної давності не розглядається у суді, оскільки позов не задовольняється з інших самостійних підстав.

На підставі вищевикладеного, а також ст.ст. 16, 203, 215, 316, 321, 355, 369 ЦК України, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В позові ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради (Код ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ), треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Романова Наталя Миколаївна, Приватний нотаріус Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Цвіляк Анна Олександрівна, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради №1007 від 15.05.2003 року «Про прийняття в експлуатацію та оформлення права власності на закінчені внутрішнім переплануванням квартири АДРЕСА_1 », визнання недійсними: Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, Серії САА № 058083 від 25.06.2003 року, Договору обміну від 23.09.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1434 та визнання права власності на частку кватири АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення.

Дата складення повного судового рішення - 23 серпня 2024 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду : Семенюк В.В.