Справа № 510/1497/24
Провадження № 2/510/1247/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.24 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Лабановой С.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності.

Позивачі на задоволенні позову наполягали, просили про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія договору купівлі-продажу від 12.06.2024р.; копія договору міни від 29.09.1995р.; копії витягів з Державного реєстру речових прав від 11.06.2024р. про належність на праві спільної часткової власності відповідних часток квартири ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (кожному з них по 1/3 частині); копія довідки КП «Ренійське БТІ» від 05.06.2024р. про належність нерухомості; копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 із витягом з Реєстру будівельної діяльності.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду із вищезгаданими вимогами до ОСОБА_3 , зазначивши, що в червні 2024р. між ними та відповідачем була досягнута домовленість про купівлю-продаж нерухомості. 12.06.2024р. між сторонами був фактично укладений договір купівлі-продажу нерухомості, згідно якого відповідач продав, а позивачі купили 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 за 60 тис. грн. Тоді ж позивачі передали відповідачу обумовлену суму, гроші були сплачені саме за купівлю відповідної частини квартири, це підтверджується доводами позивачів, викладеними у позові, та не заперечується відповідачем. Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити договір нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. Після вчинення правочину позивачі розпорядились щодо догляду за придбаною частиною нерухомісті, доглядають за її збереженням, сплачують всі необхідні платежі. З метою нотаріального засвідчення правочину, позивачі неодноразово звертались до колишнього власника, однак, він від посвідчення договору ухиляється, на прохання позивачів не реагує, мотивуючи нестачею часу, матеріальними складнощами. При зверненні до відповідних органів з питанням про переоформлення документації на 1/3 частину квартири на себе, позивачам було роз`яснено, що зробити це неможливо, оскільки у сторін відсутній правовстановлюючий, належним чином завірений документ на доказ вчинення правочину. Враховуючи вищенаведене, позивачі вимушені були звернутися із позовом до суду.

Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута взаємозгода за всіх істотних умов договору, покупці передали продавцю обумовлену суму, продавець передав документи, відповідну частину нерухомості в натурі. Позивачі фактично вступили у володіння і розпорядження 1/3 частиною нерухомості, після укладання правочину розпорядились щодо догляду за житлоплощею, виконали поточний ремонт, постійно наглядають за збереженням відповідної частини майна, - тобто правочин між сторонами фактично відбувся.

Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки доводи позивачів знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ст. 220 ЦК України договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми є нікчемним. Однак, в ч.2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Таким чином, по даній справі між сторонами при укладанні договору купівлі-продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах: відповідачу передані гроші, позивачам 1/3 частина нерухомості, якою вони на теперішній час користуються, проте через нотаріальне непосвідчення договору, не можуть нею розпорядитися, переоформити на себе. Факти укладення угоди, передачі грошей у рахунок вартості 1/3 частини нерухомості підтверджуються доводами позивачів, які відповідач визнав, крім того, обставини продажу, передачі грошей сам відповідач не заперечує. В даний час звернення за оформленням договору купівлі-продажу є неможливим, оскільки прохання позивачів з цього приводу відповідачем не сприймаються, так як потребують додаткових матеріальних витрат.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, ч. 3 ст. 334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідача щодо 1/3 частини квартири та встановленні права на нерухомість у позивачів, тому є правові підстави визнати договір дійсним та право власності на 1/3 частину квартири за позивачами на праві спільної часткової власності.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 141, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 220, 328, 334, , 386, 392, 655, 656, 657 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Договір купівлі-продажу від 12.06.2024 року, згідно із яким ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 , ОСОБА_2 купили 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 за 60000 грн. - визнати дійсним.

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК