БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/899/22
провадження № 2/361/391/24
РІШЕННЯ

Іменем України

20 серпня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.
за участю секретаря Іванової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод в користуванні квартирою, -

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У лютому 2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 . В обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилається на те, що між ним та відповідачем 16 жовтня 1981 року зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу від 16 травня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. У період шлюбу, 28 березня 2000 року, за спільні кошти сторонами на ім`я відповідача придбано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2018 року у цивільній справі № 361/2647/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 20 серпня 2018 року та постановою Верховного Суду від 01.06.2020, у порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину вищевказаної квартири. Право власності на 1/2 частину квартири зареєстровано на підставі зазначеного вище рішення суду у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.10.2018. Однак, будучи власником половини квартири, позивачу чиняться перешкоди у праві володіння та користування нею, ключі відповідач не надає, відмовляється впускати ОСОБА_1 до квартири. З метою усунення перешкод в користуванні вищевказаним нерухомим майном, 30.10.2018 позивач звертався до Броварського відділу поліції ГУПН в Київській області, який згідно висновку від 08.11.2018 рекомендував звернутися до суду з позовом про вселення. У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 просив вселити його в квартиру АДРЕСА_1 , а також зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди позивачу в користуванні вказаною квартирою.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. від 06 травня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та слухати справу за його відсутності.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Хоменко І.М. також не з`явилися, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у відсутності відповідача та її представника, адвокат просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що ОСОБА_2 не чинить перешкод позивачу у користуванні спірною квартирою.

Обставини справи, що встановлені судом

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 8 від 29 березня 2017 року, 16 жовтня 1981 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис за № 499. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - « ОСОБА_5 ». (а.с. 6).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу № 1 від 29 березня 2017 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 16 травня 2014 року (а.с. 7).

З копії договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 25 лютого 2000 року, приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Авраменко Н.А., видно, що 25 лютого 2000 року ОСОБА_2 , перебуваючи в шлюбі з позивачем, набула у власність квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2018 року у цивільній справі № 361/2647/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, у порядку поділу спільного майна подружжя, зокрема, визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Постановою Апеляційного суду Київської області від 20 серпня 2018 року та постановою Верховного Суду від 01 червня 2020 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2018 року в частині визнання права власності за 1/2 частину квартири за ОСОБА_1 залишено без змін.

03 жовтня 2018 року зареєстроване право приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , про що свідчить копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 140542555 від 08 жовтня 2018 року (а.с. 26).

З матеріалів справи вбачається, що 30 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Броварського відділу поліції ГУНП в Київській області з повідомленням про те, що колишня дружина не впускає його до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 27).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного уживання в них (ст. 380 ЦК України).

Відповідно до статті 383 ЦК України, квартира використовується власником для власного проживання та проживання членів його сім`ї.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57-59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Отже, судом встановлено, що між сторонами склалися конфліктні стосунки, позивач звертався до правоохоронних органів щодо неправомірних дій відповідача та не надання доступу до квартири, яка перебуває у спільній частковій власності сторін, позивач не має можливості користуватися належним йому майном, оскільки відповідач не надає позивачу ключів від квартири, відповідно чинить перешкоди у вільному користуванні належною йому на праві власності частиною квартири.

На підставі викладеного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач дійсно позбавлений права користуватися належною йому на праві власності частиною квартири, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про є доведеними та обґрунтованими.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 321, 379, 383, 386, 391, 396 ЦК України, ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод в користуванні квартирою задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя Наталія ПЕТРИШИН