Справа № 307/1980/23
Провадження № 2/307/409/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді Сас Л.Р.,

секретар судового засідання Кривошея Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України (за відсутності учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимого щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 та ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», про відшкодування шкоди в порядку суброгації,

встановив:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» 23 травня 2023 року пред`явило до ОСОБА_1 позов про відшкодування матеріальної шкоди в порядку суброгації у розмірі 14 616,39 грн. та судового збору в розмірі 2684, 00 грн.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 20 грудня 2019 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 330.0000041.713.2958. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу Fiat Punto, номерний знак НОМЕР_1 .

01 вересня 2020 року на а/д М06 Київ-Чоп, 117 км 400 м відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу марки «Fiat Punto» номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , транспортни мзасобом «Mercedes Benz» номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом SCHWARZMULLER , номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT», номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_5 .

Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 02 листопада 2020 року у справі № 935/2078/20 ОСОБА_1 визнано

винним у вчиненні ДТП.

Також, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2020 року по справі № 935/2077/20 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні ДТП.

В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено застрахований транспортний засіб марки «Fiat Punto», номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується постановою суду.

Враховуючи наявність Договору страхування, власник пошкодженого застрахованого транспортного засобу ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Fiat Punto», номерний знак НОМЕР_1 , було проведено його огляд, про що складено Акт огляду колісного транспортного засобу від 03 вересня 2020 року та отримано рахунок-фактуру № ПП 09/09-02 від 08 вересня 2020 року, згідно якого вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу марки «Fiat Punto», номерний знак НОМЕР_1 складає 51425,40 грн.

ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» складено страховий акт у справі№1410.206.20.01 на суму 51425,40 гривень, виплату якої здійснено на рахунок СТО, що підтверджується платіжним дорученням № 36178 від 19 жовтня 2020 року.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно ст. 1187 ч.2 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи, що винуватцем ДТП є водій транспортного засобу ОСОБА_1 , а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП застрахована згідно поліса ЕР145175782 в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», позивач ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» звернувся до страхової компанії відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу.

Згідно поліса ЕР145175782 ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, складає 130 тис. гривень, франшиза 2600,00 грн.

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило позивачу за відрахуванням франшизи та у зв`язку з встановленням обопільної вини ОСОБА_1 та ОСОБА_4 11096,31 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку позивача та відповіддю ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про прийняте рішення щодо виплати страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

А отже, оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування

складає 51425,40 грн., встановлено обопільну вину двох учасників, при цьому полісом ЕР145175782 ОСОБА_1 покрито лише частину шкоди на суму 11096,31 грн., то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача складає 51425,40 грн. 50% обопільна вина 11 096,31 виплаченого страхового відшкодування = 14 616,39 грн.

Згідно ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 червня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка є малозначною, і розгляд якої визначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та справу призначено до розгляду по суті на 13 липня 2023 року.

Відповідно до ухвали суду від 13 липня 2023 року призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу та провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Згідно ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 грудня 2023 року поновлено провадження у справі та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 09 січня 2024 року, яке було відкладено востаннє на 20 березня 2024 року.

Згідно з ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 березня 2024 року до участі у справі залучено третю особу ОСОБА_2 та розгляд справи відкладено на 30 квітня 2024 року та 29 травня 2024 року.

Відповідно до ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 травня 2024 року до участі у справі залучено третю особу - ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та розгляд справи відкладено на 27 червня 2024 року та на 02 вересня 2024 року.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Самолюк В.В. у встановлений строк подав відзив на позовну заяву у якому позов не визнав, в обгрунтування посилався на те, що у результаті ДТП, яка відбулась 01.09.2020 року за

участю автомобілів, якими керували ОСОБА_1 та ОСОБА_3 позивач на підставі договору добровільного страхування виплатив ОСОБА_3 шкоду, завдану ушкодженням автомобіля, у розмірі 51425,40 грн.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з лімітом відповідальності за майнову шкоду у розмірі 130 тис. грн., позивач у порядку регресу звернувся до вказаної страхової компанії із вимогою про виплату відповідного відшкодування.

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з огляду на обопільну вину водіїв,

встановлену судовими рішеннями, виплатила позивачу суму в розмірі 11 096,31 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача суму в розмірі 14616,39 грн., оскільки вважає, що має право на відшкодування половини вартості виплаченого ОСОБА_3 , частину з якої вже отримав від ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону № 85/96-ВР.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 7 Закону № 85/96-ВР в Україні одним із видів обов`язкового страхування є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової

відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Згідно зі статтею 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України).

Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі Закону № 1961-IV, можливе лише за умови, якщо згідно із цим законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15, провадження № 14-176цс18, зроблений висновок, відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IVу страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою

виплаченого страхового відшкодування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20, зазначено, що враховуючи розподіл у деліктному зобов`язанні між винуватцем ДТП (страхувальником) і страховиком (МТСБУ) обов`язку з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації наземних транспортних засобів, а також те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем має визначені законом межі та порядок реалізації, Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку Верховного Суду України про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована (постанови Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі №6-2808цс15, від 14 вересня 2016 року у справі №6-725цс16, від 26 жовтня 2016 року у справі №6-954цс16).

Внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом №1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом №1961-IV випадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату).

Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 квітня 2023 року у справі № 496/2319/19.

Таким чином, з огляду на те, що розмір завданої шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», у якого була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, та який становить 130 тис. грн., вимога позивача про стягнення з відповідача суми в розмірі 14 616,39 грн. не підлягає до задоволення.

Вимогу на вказану суму позивач вправі висунути до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та, у разі наявності спору, стягнути у порядку господарського судочинства.

Окрім того, згідно частини 1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідачем у зв`язку із розглядом справи пронесено судові витрати у розмірі 3000 грн., що підтверджується копією договору про правову допомогу та платіжною

інструкцією (випискою з рахунку про надходження коштів), які підлягають стягненню із позивача ( а.с. 48-51).

Позивач 19 червня 2023 року подав відповідь на відзив у якій зазначив, що згідно ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч.1 ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Так, ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» на виконання приписів ЦК України, Закону України «Про страхування» реалізував право вимоги шляхом звернення до страховика (ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») відповідальної особи ( ОСОБА_1 ), яка завдала матеріальної шкоди у розмірі 51425,40 грн. застрахованому автомобілю Fiat Punto, д.н. НОМЕР_1 за укладеним Договором добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 330.0000041.713.2958.

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», у свою чергу, виконало обов`язок за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (Поліса ЕР145175782) та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та виплатило страхове відшкодування в розмірі 11096,31 грн., про що позивачем було надано виписку з особового рахунку позивача про отримання коштів.

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Такі законодавчі обмеження встановлені статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, статтями та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Так, представником позивача разом з позовною заявою було подано копію відповіді ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» вих. №10711 від 17.12.2020 року. Згідно вказаної відповіді страховик відповідача здійснив розрахунок вартості матеріального збитку та визначив коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого автомобіля 0,573. Тому різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків, тобто ОСОБА_1 .

Крім того, згідно полісу відповідача ЕР145175782 встановлено франшизу у розмірі 2600,00 грн. Відповідно до абзацу 2 пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Тобто, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» була обмежена законом у виплаті страхового відшкодування ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» у повному обсязі завданої майнової шкоди, а мала виплатити страхове відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу, обопільної вини та з відрахуванням франшизи.

Оскільки, ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» виконало умови договору страхування перед страхувальником та сума фактичних затрат відшкодована ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» не в повному обсязі, доводи представника Відповідача щодо необґрунтованості вимог Позивача до ОСОБА_1 , є помилковими.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Самолюк В.В. у судове засідання не з`явилися, представник відповідача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Треті особи ОСОБА_2 та представник ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», будучи належним чином повідомленими про судове засідання, у судове засідання не з`явилися без повідомлення причин неявки.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 01 вересня 2020 року на а/д М06 Київ-Чоп, 117 км 400 м відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу марки «Fiat Punto», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , транспортним засобом «Mercedes Benz» номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом SCHWARZMULLER, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT», номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_5 (а. с. 8-14).

Згідно постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2020 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та звільнено його від адміністративної відповідальності за малозначністю, обмежившись усним зауваженням, за те, що він 01 вересня 2020 року, о 00 год. 07 хв., на 117 км автодороги М-06, в Коростишівському районі Житомирської області, керуючи транспортним засобом «Fiat Punto», номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п.12.1. ПДР України, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду у вигляді колеса від автомобіля. При ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків (а. с. 14-15).

Із договору № 330.0000041.713.2958 від 20 грудня 2019 року відомо, що між ОСОБА_3 та ПАТ «СК «Альфа Страхування» був укладений договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу, предметом цього договору страхування, є страхування транспортного засобу марки «Fiat Punto», номерний знак НОМЕР_1 ; страхова сума 222 000,00 грн. строк дії договору з 21 грудня 2019 року до 20 грудня 2020 року (а. с. 7).

Згідно заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 02 вересня 2020 року, ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «СК «Альфа Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку із настанням страхового випадку, що стався 01 вересня 2020 року із застрахованим автомобілем «Fiat Punto», номерний знак НОМЕР_1 (а. с. 18).

Із акта огляду транспортного засобу від 03 вересня 2020 року та рахунку-фактури № ПП-09/09-02 видно, що вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу «Fiat Punto», номерний знак НОМЕР_1 становить 51 425, 40 грн. (а. с. 23, 24).

Із страхового акта та платіжного доручення вбачається, що ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» 19 жовтня 2020 року здійснило виплату на рахунок СТО на суму 51 425,40 гривень (25, 26).

Із відповіді від НПУ відомо, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником автомобіля «Mercedes-Benz Actros», номерний знак НОМЕР_2 , та напівпричепа «Schwarzmuller», номерний знак НОМЕР_3 (а. с. 8-14).

Із постанови Коростишівського районного суду Житомирської області від 02 листопада 2020 року відомо, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено на нього грошове стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. за те, що він 01 вересня 2020 року, о 00 год. 05 хв., на 117 км автодороги М-06, в Коростишівському районі Житомирської області, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_2 , з причепом «Schwarzmuller», номерний знак НОМЕР_3 , не був уважний, не слідкував за технічним станом транспортного засобу та створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, а саме, на причепі під час руху відірвалося колесо та залишилось на проїзній частині (а. с. 15-17).

Із поліса серія ЕР № 145175782 видно, що транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Actros», номерний знак НОМЕР_2 застрахований в «ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»; ліміт за шкоду життю та здоров`ю становить 260 000,00 грн., а ліміт за шкоду майну становить 130 000,00 грн. (а. с. 27).

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Частиною 9.1 статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Приписами ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

На підставі ст.36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до ст.12 зазначеного Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Так, згідно заяви про виплату страхового відшкодування в порядку регресу (суброгації) від 21 жовтня 2020 року, ПАТ «СК «Альфа Страхування» виплативши внаслідок ДТП шкоду ОСОБА_3 , на підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» звернувся до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу (суброгації) на суму 51 425 грн. 40 коп., у зв`язку із страховим випадком, що стався 01 вересня 2020 року із застрахованим автомобілем «Fiat Punto», номерний знак НОМЕР_1 (а. с. 28, 29-31).

Із повідомлення ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» від 17 грудня 2020 року видно, що ними розглянуто претензію стосовно дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 01 вересня 2020 року за участю автомобілів «Fiat Punto», номерний знак НОМЕР_1 та «Mercedes-Benz Actros», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та зазначено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-145175782; франшизи, згідно полісу становить 2600,00 грн. Розрахунок суми страхового відшкодування в порядку регресу складає 11 096,31 грн. Щодо розрахунку суми страхового відшкодування вказано про те, що визначення і оцінка реального розміру збитків проводилася на підставі наданого рахунку № ПП-09/09-02 від 08.09.2020 року ФОП ОСОБА_6 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, який було розраховано згідно з п. 7.38 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» представником ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», оскільки строк експлуатації автомобіля «Fiat Punto», номерний знак НОМЕР_1 , перевищує 7 років. Відповідно до рахунку № ПП-09/09-02 від 08.09.2020 ФОП ОСОБА_6 вартість складових, що підлягають заміні 41 942,00 грн., вартість матеріалів та робіт 9 483,40 грн. Коефіцієнт фізичного зносу, що розраховано представником ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» - 0,573. З урахуванням коефіцієнту фізичного зносу ( 0,573) на складові, що підлягають заміні розмір матеріального збитку становить 27 392,63 грн. Оскільки водій автомобіля «Fiat Punto», номерний знак НОМЕР_1 та водій Mercedes-Benz Actros», номерний знак НОМЕР_2 сукупними діями (обопільна вина) завдали автомобілю «Fiat Punto», номерний знак НОМЕР_1 ушкоджень, то суму страхового відшкодування було зменшено (поділено) вдвічі. Належна сума страхового відшкодування в порядку регресу становить 11 096,31 грн. буде перахована на реквізити ПрАТ «СК «Альфа Страхування» в АБ «УКРГАЗБАНК» (а. с. 32).

Із виписки по особовому рахунку від 17 грудня 2020 року № НОМЕР_5 відомо, що ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» перерахувала ПАТ «СК «Альфа Страхування» суму страхового відшкодування в розмірі 11 096 грн. 31 коп., згідно страхового акту № 15 від 15 грудня 2020 року відповідно до претензії № 1410/2020 (а. с. 29-31).

Із долученого до позовної заяви полісу серія ЕР № 145175782, який був діючий станом на 01 вересня 2020 року, видно, що автомобіль Mercedes-Benz Actros», номерний знак НОМЕР_2 , застрахований ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», сума страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну становить 130 000,00 грн. (а. с. 27).

Водночас, поза увагою позивача залишилась та обставина, що відповідно до полісу, ліміт відповідальності ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за шкоду, заподіяну майну потерпілого страхувальником становить 130 000,00 грн., яка повністю перекриває заподіяну шкоди.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до положень ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) підтвердила зазначений висновок, вказавши, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника. Іншої норми, яка визначала б особливості відповідальності осіб, що застрахували свою цивільну відповідальність, у главі 82 ЦК України немає. Тому частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Також у цій постанові Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку ВСУ щодо абсолютності права потерпілого в ДТП на відшкодування шкоди її заподіювачем, визначивши, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених законом випадках МТСБУ), та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за законом не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату).

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована, розмір завданої шкоди позивачу не перевищує ліміт відповідальності страховика, встановленого законом, вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди з відповідача не можуть бути задоволенні, оскільки відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника.

З огляду на викладене, а також беручи до уваги те, що цивільна відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП була застрахована в ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», при цьому, позивач із заявою щодо неповного погашення страхової виплати до вказаної страхової компанії не звертався, суд вважає, що заявлений позов до відповідача не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, у зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

Щодо витрат відповідача на правничу допомогу.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Самолюк В.В. просив стягнути витрати на правничу допомогу. Зазначив, що ним надано правову допомогу відповідачу, що підтверджується договором про надання правової допомоги від 07.06.2023 року та платіжною інструкцією, і відповідно до договору за надання правничої допомоги замовник сплачує кошти у розмірі 3 000,00 грн., які необхідно стягнути з позивача (а. с. 48-51).

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату правничої допомоги встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачено) відповідною стороною або третьою особою.

Саме така правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).

Отже, враховуючи, викладене з урахуванням категорії справи та рівня її складності, обсягу наданих відповідачу послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, суд дійшов висновку, що справедливим буде стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позову приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» .

Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору покласти на позивача.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: приватне акціонерне товариство «Страхова група «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ», 01011, м. Київ, вул. Рибальска, 22, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 .

Треті особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ;

ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», місцезнаходження за адресою: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 44.

Повне рішення складено 04 вересня 2024 року.

Суддя Л.Р.Сас