Справа № 589/3272/20
Провадження № 2/589/19/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Прачук О. В.,

з участю секретаря судового засідання Антошко Т. А.,

представника позивача Брикуна О. Г.,

представник відповідача адвоката Шпака Д. Г.,

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка Сумської області в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації до ОСОБА_1

- про стягнення суми надміру виплачених коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 надміру отримані кошти у вигляді призначеної державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в розмірі 9 310,08 грн. В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1 отримувала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям з листопада 2017 по лютий 2019 року на підставі її відповідних заяв та декларацій, в яких було зазначено, що в її будинку зареєстрована лише вона та її син. Однак, під час перевірки було виявлено, що ОСОБА_1 подала недостовірні дані про доходи своєї доньки. А отже, відповідач надала недостовірні дані про доходи членів сім`ї, внаслідок чого отримала надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в розмірі 9 310,08 грн.

29.10.2020 року до суду надійшов відзив від відповідача на позовну заяву. Не погоджуючись з позовними вимогами, ОСОБА_1 зазначила, що вимоги позивача є необґрунтованими, надуманими та будуються на власних припущеннях. Крім того, зауважила, що повнолітня донька з 2017 року не проживає разом з позивачкою, не веде спільного господарства з нею, продовжує навчання у Національному педагогічному університеті ім. Драгоманова, а тому вважає, що донька не є членом сім`ї в розумінні поняття «член сім`ї» за ст.64 ЖК України. Тому просить суд відмовити позивачу в задоволенні його позовної заяви.

12 січня 2021 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив ОСОБА_1 , в якій представник позивача просив задовольнити вимоги позовної заяви, мотивуючи тим, що твердження відповідача про відсутність підстав для зарахування доходу її доньки у сукупний дохід сім`ї, в зв`язку з не проживанням останньої з матір`ю та не веденням спільного господарства є хибним та надуманим. Оскільки відповідно до ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», до складу сім`ї включаються також діти, які навчаються за денною формою навчання, до досягнення 23 років і не мають власних сімей.

Представник позивача Брикун О.Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, вказані в позовній заяві. Додатково зазначив, що відповідачка не зазначила доходи своєї доньки та відмовилась добровільно повернути кошти. Твердження ОСОБА_1 про відсутність підстав для зарахування доходу її доньки у сукупний дохід сім`ї, в зв`язку з не проживанням останньої з матір`ю та не веденням спільного господарства є хибним та надуманим, оскільки відповідно до п.4 ст.8 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», до складу сім`ї включаються також діти, які навчаються за денною формою навчання до досягнення 23 років і не мають власних сімей. До складу сім`ї входять всі особи, які перебувають в родинних відносинах.

Відповідач в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог, зазначила, що не вбачає своєї вини, оскільки донька не казала їй, що працює і має дохід. Стверджує, що в Управлінні їй не роз`яснили, що донька, яка проживає окремо та навчається, є членом сім`ї. Просила в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача адвокат Шпак Д.Г. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що відповідачка не була обізнана, що донька працює і має дохід, тому умислу на приховування інформації у неї не було. Просив відмовити позивачу в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, покази свідка, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, приходить до наступного:

Доказами, згідно ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , донька відповідача, показала, що коли навчалась в університеті, то паралельно нетривалий час підробляла, однак, матері це не казала, бо мама дуже сувора щодо навчання та оцінок і сварилася б. Ще у 2018 році матір їй казала, що Управління праці має до неї претензії, однак, не знала про те, що соцзахист необхідно повідомляти про підробітки, так як вона не мешкає разом з матір`ю, приїздить додому не часто, спільного бюджету та побуту з матір`ю не має.

З досліджених письмових доказів встановлено наступне:

21 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. (а.с.7-8, 9-10)

Згідно рішення Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям від 31.10.2017 року, ОСОБА_1 призначена соціальна допомога з 01.11.2017 по 30.11.2017 у розмірі 569,25 грн; з 01.12.2017 по 30.04.2018 658,56 грн. (а.с.11)

28 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. (а.с.12-13, 14-15)

Згідно рішення Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям від 05.04.2018 року, ОСОБА_1 призначена соціальна допомога з 01.09.2018 по 28.02.2019 у розмірі 1288,38 грн. (а.с.16)

Відповідно до розпорядження позивача від 27.11.2018, ОСОБА_1 здійснено перерахунок державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.12.2018 по 28.02.2019. (а.с.17)

З довідки про доходи, виданої ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», вбачається, що ОСОБА_2 дійсно працювала в ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» на посаді касира торговельного залу з 06.10.2017 по 15.02.2018 та з 22.05.2018 по 29.08.2018. Загальна сума доходу за вказані періоди становить 11 372,43 грн. (а.с.18,19)

Згідно рішення Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації від 09.07.2019, ОСОБА_1 не має права на допомогу та розмір переплаченої державної допомоги складає 9310,08 грн. (а.с.20).

Управлінням на адресу відповідача направлено листи за № 01-24/269 від 24.01.2020 про необхідність повернення переплаченої суми у розмірі 9 310,08 грн до 20.03.2020 року, а у разі їх неповернення - кошти будуть стягнуті у судовому порядку. (а.с.21)

Як зазначено у претензії про відшкодування коштів від 04 вересня 2020 року, яку також направлено на адресу ОСОБА_1 , недостовірна інформація полягала у тому, що ОСОБА_1 надала недостовірні дані про доходи членів сім`ї, а саме: доньки, внаслідок чого отримала надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в розмірі 9 310,08 грн. (а.с.22)

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для стягнення із ОСОБА_1 заявлених сум, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Питання призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям регулювалося Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 250.

Статтею 12 Порядку передбачено у разі коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Відповідно п. 28 Порядку призначення і виплати державної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою КМУ від 24 лютого 2003 року № 250 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення и розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї, повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки х повернення, у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення в судовому порядку.

Відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тлумачення вказаної статті свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 №6-91цс14, постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 у справі №545/163/17 (провадження №61-33727сво18) та підтриманий сталою судовою практикою (постанова Верховного Суду від 04.11.2020 у справі №382/1728/18).

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №753/15556/15 вказала, що правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Категорія добросовісності визначається через етичні та моральні категорії. Категорія «добросовісність» закріплена в документах міжнародної уніфікації права: добросовісність здійснення прав і виконання обов`язків проголошується принципом міжнародного договірного права.

Цивільний кодекс України закріплює презумпцію добросовісності і розумності дій особи, яка здійснює власне право (ч. 5 ст. 12 ЦК України). Ця презумпція діє, поки інше не буде встановлено рішенням суду. Добросовісне здійснення особою свого цивільного права передбачає реалізацію правомочностей відповідного права з урахуванням інтересів інших учасників відносин, публічних інтересів держави тощо. Добросовісність здійснення цивільного права завжди проявляється в такій поведінці особи-носія такого права, яка знаючи (повинна була знати), що здійснення нею прав або виконання обов`язків може призвести до негативних наслідків, не вжила доступних їй заходів для їх усунення. В іншому випадку така особа має вважатися недобросовісною з настанням для неї тих чи інших правових наслідків.

З положень закону випливає, що обов`язок спростування презумпції добросовісності покладається на суб`єкта, який відповідні дії (правочин) ставить під сумнів.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 677/876/21.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем не було надано суду доказів, щодо факту недобросовісності з боку відповідача, яка не знала про дохід доньки, тому і не подала відповідних відомостей, а отже, немає підстав для висновку, що відповідач не мала права на отримання вказаної державної допомоги, оскільки необхідною умовою для відмови у її виплаті є виключно недобросовісність з боку набувача, і з огляду на принцип змагальності, саме позивач, який вимагає повернення коштів, повинен довести цю обставину.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що наявність підстав, які передбачені ст. 1215 ЦК України для повернення безпідставно набутих грошових коштів, а саме щодо недобросовісних дій відповідача з метою її отримання, позивачем не доведено.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації надміру сплачених коштів у розмірі 9 310,08 грн., у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 11-13, 81, 141, 265, 274-279, 281 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 1215 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 11 березня 2024 року.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.В.Прачук