ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/563/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2024 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Маркєлової В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини,

У С Т А Н О В И В:

08.07.2024 до Дарницького районного суду м. Києва надійшла зазначена заява.

Відповідно до протокола автоматизованого розподілу справ між суддями від 09.07.2024 для розгляду справи визначено суд у складі головуючої судді Маркєлової В.М.

Заявник просить суд установити той факт, що він самостійно здійснює виховання та утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування заяви заявник зазначив, що він 23.07.2020 уклав шлюб з ОСОБА_4 , у якому народилася дочка - ОСОБА_3 . Мати дитини 24.02.2022 виїхала за межі України, 01.11.2023 шлюб розірвано за рішенням суду. Натомість, як до, так і після розлучення, донька постійно проживає з заявником за адресою: АДРЕСА_1 . Мати доньки проживає на території Республіки Словаччина, де отримала офіційний статус і право на проживання/ перебування. Навчанням дитини мати не цікавиться, участі у вихованні та утриманні доньки ОСОБА_3 не бере. Вихованням та утриманням ОСОБА_3 займається батько самостійно. Для цього він має всі можливості, оскільки має постійне місце роботи, сталий дохід, постійне місце проживання у власному будинку в гідних побутових умовах, що дає змогу забезпечити належні умови для утримання, виховання та розвитку дитини. Заявник належним чином дбає про доньку, її здоров?я та розвиток. Вона відвідує заклад дошкільної освіти - дитячий приватний садочок «Милий Сад» (м. Київ, 56-а Садова вулиця, 79), який оплачує заявник.

22.11.2023 між заявником та ОСОБА_2 було укладено нотаріально посвідчений договір, яким було визначено, що донька проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлення факту виховання та утримання доньки батьком самостійно без участі матері має для заявника юридичне значення, оскільки надасть можливість в майбутньому користуватись пільгами, передбаченими законодавством для батьків одинаків. Зокрема, відповідно до ст.19 Закону України «Про відпустки» - батьку, який виховує дитину без матері.. надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів. Згідно Кодексу Законів про працю визначені такі пільги: батько, як працівник, який утримує дитину, має право на додаткову щорічну оплачувану відпустку тривалістю від 10 до 17 днів без урахування святкових і неробочих днів (ст. 182-1 К3пП) до виповнення дитині 18 років. Встановлена заборона зниження заробітної плати батьку-одинаку. Звільнення батька за наявності дитини віком до 14 років з ініціативи власника не допускається (окрім випадків повної ліквідації підприємства, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням (ст. 184 К3пП). У разі необхідності власник зобов?язаний надавати самотнім батькам, які мають дітей віком до 14 років, путівки до санаторію або будинку відпочинку безкоштовно або на пільгових умовах, а також надавати їм матеріальну допомогу (ст. 185 К3пП). За наявності дітей віком від 3-х до 14 років, батько може залучатися до надурочних робіт або направлятися у відрядження, лише за його згодою (ст. 177 К3пП). Батько дитини віком до 14 років має право працювати за режимом неповного робочого дня або неповного робочого тижня (роботодавець зобов`язаний встановити для нього на його прохання фактів, що мають юридичне значення».

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження для слухання цієї справи саме в порядку окремого провадження з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав».

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19.03.2021 у справі № 643/14985/18-ц: «… критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб».

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Метою встановлення вказаного факту заявник зазначає - захист та реалізацію законних прав та інтересів доньки, та уникнення можливих суперечностей при визначенні даного факту зі сторони органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших фізичних та юридичних осіб, просить установити факт того, що вихованням

Виходячи із заявленої мети встановлення факту, що має юридичне значення, слід зазначити наступне.

Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для невиконання публічних обов`язків або створення преюдиційного рішення суду для публічних відносин, зокрема що стосується трудових прав заявника.

Як зазначив заявник, наразі спору з жодною особою він не має.

У разі виникнення спору щодо реалізації прав позивача, або ж їх обмеження зі сторони компетентного державного органу, або іних осіб, зокрема, працедавця позивача, позивач має право оскаржити рішення, дії чи бездіяльність органу державної влади - суб`єкта владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції, а також дії та рішення працедавця, подавши відповідний позов про вирішення існуючого спору.

Встановлення заявленого заявником факту в свою чергу може призвести до виникнення спору із відповідним територіальним центру комплектування та соціальної підтримки, пов`язаного з виконанням заявником військового обов`язку, зокрема щодо забезпечення заявнику реалізації його права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, тому зазначені вимоги необхідно заявляти у позовному провадженні, а не в окремому, яке призначене для встановлення безспірних фактів.

Суд також акцентує увагу на тому, що відповідно до норм Сімейного кодексу України обов`язок виховання та утримання дітей лежить саме на їхніх батьках.

У разі виникнення спору між батьками щодо виконання обов`язку утримання дітей, такий спір вирішується судом за правилами позовного провадження.

Таким чином, у випадку виникнення спору про право щодо стягнення аліментів з матері на користь батька, з яким проживає дитина, він також підлягатиме розгляду у позовному провадженні.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

У п. 104 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21 зроблено висновок про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов, зокрема: «… встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах».

З огляду на зазначене суд вважає, що із зазначених заявником у заяві обставин та мети встановлення факту, вбачається, що існує спір про право, а відтак, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження, роз`яснивши право на звернення до суду в порядку загального позовного провадження.

Керуючись ст. 260, 261, 293, 315, 353, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини.

Роз`яснити заявнику право звернення до суду з позовом у порядку загального позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Суддя В.М. Маркєлова