РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року місто Чернігів

Справа №751/1624/23

Провадження №2/751/447/24

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.

секретаря судового засідання Барбаш М. В.

учасники справи:

позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1

представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом адвокат Шаповалов М. С.

відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 .

представник відповідача за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом адвокат Кравченко В. В.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільної сумісної власності та поділ майна подружжя та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту припинення проживання однією сім`єю та визнання транспортного засобу особистою приватною власністю

установив:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Представник позивача, адвокат Шаповалов М.С., в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю подружжя автомобіль Jeep Compass, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_2 , загальною вартістю 464 029 гривень; виділення ОСОБА_2 у власність зазначений автомобіль; припинення права власності ОСОБА_1 на 1/2 частину автомобіля Јеер Compass, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації за 1/2 частку виділеного відповідачу автомобіля у розмірі 232014 гривень 50 копійок та судових витрат.

Вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебував із відповідачем у шлюбі з 10.08.2007 до 20.03.2020 року. У період шлюбу, у травні 2019 року, ними було придбано на автоаукціоні пошкоджених авто в США автомобіль Jeep Compass, 2013 року виготовлення, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_2 , загальною вартістю 464 029 гривень.

Оскільки вказаний транспортний засіб зареєстровано за відповідачкою, вона ним постійно користується, позивач ніколи даним майном не користувався, немає його у своєму володінні, не зацікавлений в отриманні спільно придбаного транспортного засобу, тому просить поділити дане майно між сторонами, а саме: позивач відступає свою частку відповідачу у праві спільної сумісної власності подружжя, припиняючи при цьому право власності позивача на частку у праві спільної сумісної власності подружжя та подальшого стягнення з відповідача грошової компенсації вартості частки позивача. При цьому позивач дає згоду на отримання грошової компенсації замість реального поділу спільного сумісного майна.

26.07.2023 року представник відповідача, адвокат Кравченко В.В. в інтересах ОСОБА_2 звернувся із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 із січня 2019 року не проживають однією сім`єю, не ведуть спільне господарство, побут та бюджет; визнання особистою приватною власністю ОСОБА_2 автомобіля Jeep Compass, 2013 року виготовлення, VIN: НОМЕР_2 , та стягнення судових витрат.

Вимоги обґрунтовані тим, що із 10.08.2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перебування у шлюбі, але після фактичного припинення проживання однією сім`єю із відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , за особисті кошти, придбала автомобіль марки Jeep Compass, 2013 року виготовлення, який в подальшому був зареєстрований на її ім`я. 04.02.2020 року, тобто за 9 днів до придбання ОСОБА_2 спірного автомобіля, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, у якому наголошував на тому, що шлюбні відносини припинили своє існування з січня 2019 року, спільне господарство не ведеться. У сім`ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між ними втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 20.03.2020 року шлюб між ними було розірвано.

У подальшому ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Заочним рішенням від 23.02.2023 року позовні вимоги задоволені, визнано ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 . Із січня 2019 року ОСОБА_2 та син не проживають із ОСОБА_1 , не ведуть спільне господарство, побут та бюджет, з цього часу проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , у квартирі своєї матері.

Звертає увагу, що спірний автомобіль не є об`єктом спільної сумісної власності. Сімейні відносини між сторонами були припинені на момент придбання спірного автомобіля та після подачі ОСОБА_1 позову про розірвання шлюбу. Позивач 16.10.2018 року стала засновником агентства нерухомості ТОВ «Профі бізнес 2018» та на момент придбання транспортного засобу мала стабільний, стійкий та доволі високий дохід.

Крім того, ОСОБА_1 відмовлявся у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання сина. 02.09.2020 року винесено судовий наказ про стягнення аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .

У період із серпня 2020 до березня 2023 року, ОСОБА_1 постійно мав заборгованість по сплаті аліментів, що свідчить як про відсутність можливості матеріально забезпечувати дитину, так і можливості здійснити вклад для придбання автомобіля.

Зауважує, що у позивачки відсутня можливість сплатити ОСОБА_1 вартість 1/2 частки транспортного засобу, оскільки після початку війни остання втратила будь-які джерела для існування та дохід, є біженкою, перебуває за межами України, на території Республіки Ірландія. У разі присудження вартості компенсації частки, поставить ОСОБА_2 та її дитину за межу виживання, враховуючи що ОСОБА_1 не завжди належно виконує свої аліментні зобов`язання.

Звертає увагу, що наданий ОСОБА_1 звіт про оцінку транспортного засобу, виконаний 06.01.2023 року ТОВ «Правекс» без огляду автомобіля, та повністю спростовується звітом від 19.07.2023 року, який виконаний на замовлення первісного відповідача з оглядом спірного транспортного засобу, згідно з яким дійсна ринкова вартість автомобіля складає 166082 гривень, отже вартість 1/2 частки автомобіля складає 83041 гривню.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12.04.2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 23.05.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 09.10.2023 року зустрічну позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 19.12.2023 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту припинення проживання однією сім`єю та визнання транспортного засобу особистою приватною власністю до спільного розгляду, об`єднано в одне провадження з первісним позовом, та ухвалено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

03.01.2024 року від представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_4 надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого представник просить відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 (а.с. 144-146)

Заперечення обґрунтовані тим, що матеріалами справи не підтверджено, що стосунки сторін із січня 2019 року не були пов`язані з веденням спільного господарства, спільним побутом, взаємними правами та обов`язками, притаманними сім`ї. Посилання позивача за зустрічним позовом на те, що ОСОБА_1 у позовній заяві про розірвання шлюбу вказав, що не проживає разом з ОСОБА_2 з січня 2019 року не можуть слугувати доказом факту окремого проживання, оскільки рішенням не встановлювався даний факт, судом це питання не досліджувалося та доказів цього сторонами у справі не надавалось. Натомість у заочному рішенні суду від 23.02.2023 року зазначено, що ОСОБА_2 з березня 2020 року не проживає у будинку АДРЕСА_1 , що нівелює зазначене представником позивача за зустрічним позовом, що саме з січня 2019 року сторони проживають окремо. Тому звертати увагу на ці рішення, як доказ є невірним.

Зазначає, що спірний автомобіль був придбаний за спільні кошти сторін, оскільки на той час бюджет був спільним, доказів того, що автомобіль придбано ОСОБА_2 за особисті кошти, крім вищевказаних рішень суду, сторона позивача не надала.

Вимоги позивача про доведення факту окремого проживання не знаходять свого відображення в силу недоведеності, а отже не підлягає задоволенню і вимога про визнання автомобіля Jeep Compass особистою приватною власністю позивача.

У вступному слові представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові та наявні у справі докази. Додатково пояснив, що за спільні кошти позивача та відповідачки під час перебування у шлюбі у травні 2019 року був придбаний автомобіль Jeep Compass, підтвердженням цьому є Інвойс. До постановки на облік, пів року автомобіль ремонтувався власними силами та на СТО, кошти для цього позивач брав у борг на один рік та повертав їх вже після розірвання шлюбу. ОСОБА_1 не претендує на автомобіль, яким користується ОСОБА_2 та надає згоду на припинення його права власності на 1/2 частку автомобіля з компенсацією, при цьому просив врахувати експертну оцінку вартості автомобіля.

Проти зустрічного позову заперечив з підстав викладених у відзиві на зустрічний позов.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 доповнив, що автомобіль придбаний на аукціоні в США 17.02.2019 року, а не так як зазначає відповідачка у зустрічному позові. Вони проживали з відповідачкою в цей час та вели спільне господарство та придбали його за спільні кошти. Ремонт автомобіля повністю здійснював він за власні кошти. Коли автомобіль був поставлений на облік, то тоді вже проживали окремо.

Представник відповідача первісний позов не визнав, підтримав позовні вимоги викладені у зустрічній позовній заяві. Пояснив, що право власності на автомобіль за ОСОБА_2 зареєстроване 13.02.2020 року. Позов про розірвання шлюбу поданий ОСОБА_1 до Новозаводського районного суду міста Чернігова 04.02.2020 року, шлюб було розірвано рішенням від 20.03.2020 року. Сторона позивача при цьому наголошувала, що їх відносини припинені з січня 2019 року. Про те, що сторонами вкладались спільні кошти для купівлі транспортного засобу, матеріали справи не містять доказів. Звертає увагу, що у справі є дві оцінки транспортного засобу, суми відрізняються, хоча зазначено в обох звітах ринкову вартість, однак у звіті за первісним позовом оцінка проводилася без огляду транспортного засобу, а в іншому звіті стороною відповідача надавався транспортний засіб для огляду. Відповідачка за первісним позовом не погоджується з виплатою компенсації, оскільки перебуває зараз з дитиною за межами України, вона виїхала під час активних бойових дій, матеріальної можливості у неї немає сплачувати компенсацію.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Правовідносини, що виникли між сторонами є сімейними правовідносинами, об`єктом яких є майнові блага - автомобіль.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2007 року. Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 20.03.2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.14-15).

Згідно відомостей Регіонального сервісного центру ГЦС МВС в Чернігівській області від 05.01.2023 року, власником транспортного засобу з державним номерним знаком НОМЕР_3 , Jeep Compass 2359 з 13.02.2020 року є ОСОБА_2 (а.с.17).

Відповідно до звіту №006/001/023 про оцінку КТЗ, Jeep Compass, 2013 року виготовлення, VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконаного ТОВ «Правекс» 06.01.2023 року на замовлення ОСОБА_1 , загальна ринкова вартість об`єкта дослідження становить 464 029 гривень (а.с.5-13).

Відповідно до звіту №019/007/023 про оцінку КТЗ, Jeep Compass, 2013 року виготовлення, VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконаного 19.07.2023 року ТОВ «Правекс» на замовлення ОСОБА_2 загальна ринкова вартість об`єкта оцінки становить 166 082 гривень .(а.с.95-106).

Заочним рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23.02.2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жиллим приміщенням - задоволено. Визнано ОСОБА_2 , такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 (а.с. 80-82, 147).

Відповідно до копії акту про проживання особи без реєстрації від 19.07.2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 , зі слів заявника квартири АДРЕСА_4 , проживають без реєстрації з січня 2019 року (а.с.83).

Згідно із копією свідоцтва про право власності та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_5 (а.с.84, 85).

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІ БІЗНЕС 2018», зареєстроване 16.10.2018 року, ОСОБА_2 (відповідно до статуту) є керівником (а.с.86).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками записані: батько - ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 (а.с. 74).

Новозаводським районним судом міста Чернігова видано судовий наказ від 02.09.2020 року та стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.08.2020 до досягнення дитиною повноліття (а.с.92-93).

Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Деснянського відділу ДВС у м. Чернігові ВП №63095557 боржник ОСОБА_1 у період з серпня 2020 до березня 2023 року мав заборгованість зі сплати аліментів, станом на 18.07.2023 заборгованість відсутня (а.с.94).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 є учасником бойових дій (а.с. 5).

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що спірний автомобіль куплений у 2020 році, коли ОСОБА_1 з її донькою вже жили окремо, господарство спільне не вели. Він із січня 2019 року не жив з ОСОБА_6 . Після весілля вони жили у неї в 4-кімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , потім ОСОБА_7 зібрався та пішов. ОСОБА_6 за свої кошти купувала машину. Її привезли з Америки, були якісь торги, в лютому-березні 2020 році машина вже була, чи оформлена їй не відомо. ОСОБА_8 іноді приїжджав побачити сина, де жив їй не відомо. Розлучились вони у 2020 році, аліменти не платив, бо був безробітним, а потім виплатив заборгованість. У той час коли ОСОБА_6 купила машину вона працювала на фабриці «Стріла», після того працювала ріелтором. Кошти на купівлю машини ОСОБА_6 у неї не позичала. Спільного бюджету та сім`ї у них із ОСОБА_9 з 2019 року не було.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що він є сусідом матері ОСОБА_11 . Знає, що у них була нормальна, позитивна сім`я та жили вони на 9 поверсі. Скачок ОСОБА_8 служив, чим займалась ОСОБА_6 не знає. Пам`ятає такий випадок, що ОСОБА_8 на початку літа кінець травня чи у червні 2019 року, приїхав за сином ОСОБА_12 . Тоді він в ході розмови дізнався, що вони з ОСОБА_6 розійшлись, а коли саме дати не знає. Раніше їх машини стояли поруч у дворі, у них був тоді білий ОСОБА_13 , до цього ще інші машини були. На номери машин не звертав уваги. За кермом ОСОБА_14 бачив ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснив, що знає Скачка ОСОБА_8 дуже давно, батьки живуть по сусідству. ОСОБА_6 була дружиною ОСОБА_8 , жили вони у її батьків. Знає, що ними була куплена машина на аукціоні в США битою, це було десь у лютому 2019 року, потім була доставлена до Одеси, приїхала в Україну як він пам`ятає приблизно у п`ятому місяці 2019 року. Весь час до розлучення ОСОБА_8 займався ремонтом автомобіля. Вони часто спілкувались з ОСОБА_8 з цього приводу, вийшло так, що ОСОБА_8 розраховував на 2,5, а вийшло 5, тому що були приховані дефекти, довго тривав ремонт, тому ОСОБА_8 позичав у нього одну тисячу доларів, потім віддав. Їздили на СТО дивитись машину. Пам`ятає як восени 2019 року під`їхав хотів забрати ОСОБА_8 , а він там був з ОСОБА_6 . Після розлучення не знає, чомусь так трапилось, що ОСОБА_6 оформила на себе автомобіль, не повідомивши про це ОСОБА_8 . Коли купували машину на аукціоні, то оформлювали на ОСОБА_6 , бо у ОСОБА_8 була машина, в той час він був прикордонником. Було таке, що він неодноразово під`їжджав підвозив їх з ОСОБА_6 , сина забирав зі школи, підвозив. ОСОБА_8 просив приїхати, бачив не один раз їх з ОСОБА_6 разом, вже після купівлі автомобіля. Коли вони почали розлучатись це було на початку 2020 року, ОСОБА_8 розповідав, що ОСОБА_6 йому зрадила. Потім вони зійшлись, ще пожили може місяць. Після другої її зради, вони розійшлись. Він допомагав перевозити речі ОСОБА_8 , це було десь наприкінці другого місяця. ОСОБА_8 хотів зайнятись купівлею машин, грав на аукціоні, це була його перша машина з США, тому кожен крок вони обговорювали, йому було теж цікаво, радилися з ним, яку краще машину вибрати. Про те, що він робив документи на ОСОБА_6 , знав.

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Засади ст. 15 ЦК України гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, а також охоронюваних законом інтересів судом.

Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 368 ЦК України майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 368 ЦК України, майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Положення статті 60 Сімейного кодексу України, встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя щодо належного їм майна, згідно з якими майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно із ч. 6 ст. 57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку із фактичним припиненням шлюбних відносин.

Ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477- IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини », передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої 17.17.1997 року з усіма її додатками та протоколами «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права», право власності є непорушеною норму у сучасних правових державах й її порушити не можна жодним чином, будь-якою фізичною чи юридичною особою, а отже, зазначена норма є гарантією непорушності права власності й попередження свавільного захоплення власності.

Вказане повною мірою узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини у справах: «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982 року, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003 року й «Федоренко проти України» від 01.06.2005 року.

Стаття 41 Конституції України та статті 316-319,321 ЦК України передбачають, що власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається належним йому майном. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право приватної власності є непорушним. Оскільки право власності складається з таких його невід`ємних складових як право володіння, користування та розпорядження, то позбавлення особи хоча б одного з них ущемить права власника, які охороняються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Даючи оцінку доказам сторін у справі, суд враховує, що відповідно до ч.7 ст. 82 ЦПК України, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Тому суд при розгляді даної справи не враховує правову оцінку надану судом про розгляді справи про розірвання шлюбу між сторонами та справи про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 , щодо періоду з якого сторони не проживали разом.

Дослідивши звіти про оцінку КТЗ, Jeep Compass, 2013 року виготовлення, VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконані одним суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Правекс» на замовлення ОСОБА_1 та на замовлення ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про покладення в основу рішення суду звіту №019/007/023 про оцінку КТЗ, Jeep Compass, 2013 року виготовлення, VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконаного 19.07.2023 року ТОВ «Правекс» на замовлення ОСОБА_2 де визначено загальну ринкову вартість об`єкта оцінки у розмірі 166 082 гривень , з тих підстав, що у даному випадку оцінка проводилась з оглядом спірного транспортного засобу.

Покази свідків сторін ОСОБА_10 та ОСОБА_15 не суперечать письмовим доказам у справі, та визнаються судом як належними та достовірними. Оцінюючи покази свідка ОСОБА_5 суд враховує, що вона є матір`ю сторони у справі, ОСОБА_2 , її покази в сукупності з іншими дослідженими судом доказами не дають змогу дійти висновку, що спірний автомобіль куплений за власні кошти ОСОБА_2 .

Враховуючи норми права, що регулюють спірні правовідносини, та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що автомобіль Jeep Compass, реєстраційний номер НОМЕР_3 є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з урахуванням звіту про оцінку автомобіля, поставлено судом в основу рішення, підлягають задоволенню частково. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, оскільки відсутні як фатичні, так і юридичні підстави для їх задоволення.

V. Розподіл судових витрат

Судові витрати у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають розподілу між сторонами пропорційно до задоволених позовних вимог.

Оскільки ОСОБА_1 є учасником бойових дій та звільнений від сплати судового збору, з відповідача ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 гривні.

Керуючись статтями 60-74 СК України, статтями 15, 368 ЦК України, статтями 259, 265, 268, 273, 314, 354, 355 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль Jeep Compass, 2013 року виготовлення, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_2 , загальною вартістю 166082 гривні.

Припинити право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину автомобіля Јеер Compass, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Виділити ОСОБА_2 у власність автомобіль Jeep Compass, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/2 частку виділеного ОСОБА_2 автомобіля у розмірі 83041 гривні.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 гривні.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту припинення проживання однією сім`єю та визнання транспортного засобу особистою приватною власністю - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 12 серпня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 )

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_6 , фактично проживає Ірландія, Графство Керрі, м. Баліфітер, готель «Dingle Peninsula Hotel», РНОКПП НОМЕР_6 )

Суддя С. М. Ченцова