РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 рокуселище ПетровеСправа № 941/840/24
Провадження № 2/941/337/24

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Проценко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Петрове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», з участю третіх осіб - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бершацького Ігоря Вікторовича та приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Чумак Віталія Миколайовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до ТОВ «Українські фінансові операції» з вищевказаним позовом. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем вчинено виконавчий напис № 5989 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості на загальну суму 23792,00 грн., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 3000 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 1653,00 грн., строкова заборгованість за пенями за період з 31.10.2018 року по 12.03.2020 року 18639,00 грн., витрати за вчинення виконавчого напису 500,00 грн.

24.03.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Чумаком Віталієм Миколайовичем відкрито виконавче провадження № 64955081 на підставі виконавчого напису № 5989 від 26.01.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості у розмірі 23 792,00 грн.

28.05.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Чумаком Віталієм Миколайовичем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника.

Позивач вважає, що виконавчий напис № 5989 від 26.01.2021 року вчинено за відсутності правових підстав, з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису, а тому просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5989 від 26.01.2021 року, стягнути з ТОВ «Українські фінансові операції»: безпідставно набуті кошти в розмірі 4488,35 грн., які були стягнуті в рамках виконавчого провадження

№ 64955081, витрати на оплату професійно правничої допомоги у розмірі 8000 грн., розподіл судових витрат по сплаті судового збору здійснити згідно вимог чинного законодавства.

Ухвалою суду від 10.07.2024 року була задоволена заява представника позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення за виконавчим провадженням № 64955081, відкритим приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Чумаком Віталієм Миколайовичем на підставі виконавчого напису № 5989 від 26.01.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованості у розмірі 23792,00 грн.

Ухвалою суду від 15.07.2024 року провадження у справі відкрито, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просить справу розглянути без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, надав до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до 2000 грн. з тих підстав, що зазначена вартість робіт за надання правової допомоги у малозначній та типовій справі є явно завищена для професіонала в галузі права з вищою юридичною освітою, яким є адвокат відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Треті особи у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку, про поважні причини неявки суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, заяви та пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню за наступних підстав.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Судом встановлено, що 26.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем вчинено виконавчий напис № 5989 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості на загальну суму 23792,00 грн., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 3000 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 1653,00 грн., строкова заборгованість за пенями за період з 31.10.2018 року по 12.03.2020 року 18639,00 грн., витрати за вчинення виконавчого напису 500,00 грн.

24.03.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Чумаком Віталієм Миколайовичем відкрито виконавче провадження № 64955081 на підставі виконавчого напису № 5989 від 26.01.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості у розмірі 23 792,00 грн.

28.05.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Чумаком Віталієм Миколайовичем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника.

У виконавчому написі нотаріуса № 5989 від 26.01.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, зазначено, що стягнення заборгованості з ОСОБА_1 проводиться за кредитним договором № 319451 від 02.10.2018 року, укладеного ним з ТОВ «Українські фінансові операції».

За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною 1 статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 26.012021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір укладений між відповідачем та позивачем, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, доказів, які спростовують дане твердження, відповідачем надано не було, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

В той же час, із заробітної плати позивача на користь відповідача, у червні 2024 року в рамках виконавчого провадження № 64955081 було утримано суму у розмірі 4488,35 грн., що підтверджується звітом про здійснені відрахування та виплати.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Суд зауважує, що загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18.

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі № 6-100цс15.

В даному випадку, правовою підставою набуття ТОВ «Українські фінансові операції» 4488,35 грн. став спірний виконавчий напис, який виконанню не підлягає. Тому, правова підстава для стягнення на користь відповідача заборгованості з позивача відпала, а стягнені кошти підлягають поверненню відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 5989 від 26.01.2021 року та стягнення з ТОВ «Українські фінансові операції» безпідставно набутих коштів в розмірі 4488,35 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору на підставі п.п.а п.2 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з тим, що він є військовослужбовцем.

Згідно п.п.а п.2 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що позивачами є військовослужбовці

Як вставлено судом, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом з 27.04.2020 року, у зв`язку з чим суд вражає, що клопотання про звільнення його від сплати судового збору слід задовольнити, а тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави слід стягнути: судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. за подання позовної вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису; судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. за подання позовної вимоги про стягнення безпідставно набутих коштів; та судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. за подання заяви про забезпечення позову, оскільки ухвалою суду від 10.07.2024 року заяву про забезпечення позову було задоволено, що загалом складає 3028 грн. 00 коп.

Що стосується витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України).

У питаннях відшкодування витрат на правову допомогу Верховний Суд притримується позиції, що право на задоволення чи відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи.

Так, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача адвокатом Черниш Т.І. надано до суду: Договір про надання правничої допомоги від 14.06.2024 року, Ордер на надання правничої (правової) допомоги СЕРІЯ АЕ № 1298739 від 01.07.2024 року, Додаткову угоду № 1 від 14.06.2024 року до Договору про надання правничої допомоги від 14.06.2024 року, Акт виконаних робіт № 1 від 28.06.2024 року до Додаткової угоди № 1 від 14.06.2024 року до Договору про надання правничої допомоги від 14.06.2024 року, Рахунок № 24/10 від 28.06.2024 року та платіжну інструкцію № від 28.06.2024 року на суму 8000 грн. 00 коп.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також - розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року (справа № 904/4507/18) вказує на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

При вирішенні питання розподілу судових витрат суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п.61 Постанови Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18).

Відтак, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Також, суд приймає до уваги, вказана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, окрім того, дана категорія справ, є досить поширеною та не є складною, не потребує особливих затрат часу на вивчення документів, які фактично є типовими та не вимагала значних часових затрат для надання усної консультації з вивченням документів.

З урахуванням наведеного, дослідивши надані докази на підтвердження витрат на правову допомогу, врахувавши складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання робіт та обсяг наданих адвокатом послуг, значення справи для сторони, суд дійшов переконання, що з урахуванням вимог розумності та справедливості, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2000 грн. 00 коп. судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 12, 76, 77, 81, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.1212 ЦК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 26.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, зареєстрований в реєстрі за № 5989 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованості у розмірі 23792,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , безпідставно набуті кошти в розмірі 4488 грн. 35 коп., які були стягнуті в рамках виконавчого провадження № 64955081 з примусового виконання виконавчого напису № 5989, виданого 26.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буршацьким Ігорем Вікторовичем про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 витрати на оплату професійно правничої допомоги у розмірі 2000 грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (), на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у загальному розмірі 3028 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 04.09.2024 року.

Суддя С.І. Колесник