У Х В А Л А

Іменем України

03 вересня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого - судді Галась І.А.,

при секретарі - Титар Г.

за участі: скаржника - ОСОБА_1

представника стягувача - ОСОБА_2

державного виконавця - Гудзя Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії, бездіяльність державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзя Романа Володимировича,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії, бездіяльність державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзя Романа Володимировича, в якій просить визнати незаконними дії старшого державного виконавця Деснянського відділу ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Гудзя Романа Володимировича та зобов`язати перерахувати заборгованість зі сплати аліментів з урахуванням сплачених добровільно коштів.

Скарга обґрунтована тим, що законом прямо передбачено обов`язок державного виконавця здійснювати перерахунок заборгованості щомісяця. Тож, не виконання цієї дії у виконавчому провадження державним виконавцем Гудзь Романом Володимировичем є триваючим правопорушенням, а тому незаконні дії державного виконавця можуть бути оскаржені в будь-який час.

Також, із відповіді наданої Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Києва), отриманої на електронну пошту 14.06.2024 року йому стало відомо про не надання довідки та не здійснення перерахунку заборгованості ОСОБА_3 , вказаної у довідці про розмір заборгованості станом на 01.05.2024 та виданої іншій стороні виконавчого провадження.

У скарзі скаржник зазначає, що між ним та ОСОБА_4 14 квітня 2010 року було укладено шлюб, який розірвано рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 13.03.2020 року №754/17238/19.

У період шлюбу народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19.07.2021 року у справі №754/13083/20 було вирішено стягнути із ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_5 аліменти в розмірі твердої грошової суми:1500 грн., але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 08 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Скаржник добровільно (за попередньою усною домовленістю зі Стягувачем) перерахував кошти по утриманню малолітнього сина ОСОБА_5 , на картку НОМЕР_1 , яка була відкрита ОСОБА_4 в АТ КБ « Приватбанк», із відповідним призначенням платежу «аліменти на утримання ОСОБА_5 » у період з жовтня місяця 2020 року по вересень 2021року,тобто, до моменту винесення судового рішення 19.07.2021 року у справі №754/13083/20 та відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2.

Документально підтверджені оплати до моменту відкриття виконавчого провадження.

Незважаючи на надані квитанції, виконавець ОСОБА_3 наклав арешт на його рахунки, пояснюючи, що «аліменти на утримання ОСОБА_5 - це додаткові витрати на дитину», навіть маючи на руках рішення суду, в якому було відмовлено Стягувачу в додаткових витратах на дитину.

На його письмові та усні звернення про перерахунок заборгованості та видачу довідки відбувається повне ігнорування, навіть при зверненні до начальника Деснянського відділу ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Дубас А.М.

Вся публічна інформація (довідки) стосовно так званої заборгованості, яка видавалась іншій стороні провадження була видалена із ВП № 66911614 відповідальним виконавцем - ОСОБА_3 , але при цьому до суду подаються довідки із заборгованості та підписані старшим державним виконавцем Деснянського відділу ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) - Гудзь Роман Володимирович.

Так, дані, з якими йому свідомо не дають ознайомитись вже використовувалися в суді у справі №754/15198/20 та 754/6890/24, чим порушено ст..32 Конституції України.

Станом на написання даної скарги всі довідки про стан заборгованості видалені із виконавчого провадження і відсутні серед документів в автоматизованій системі виконавчого провадження але при цьому видаються іншій стороні.

Тобто, завдяки таким свідомим та систематичним порушенням Конституції України ст..19,32, 61 з боку виконавця ОСОБА_3 : не зараховує добровільно сплачені кошти; не перераховує та не надає розрахунку заборгованості зі сплати аліментів; вимагає повторно сплатити кошти на користь Стягувача; відбувається постійне порушення прав Скаржника - ОСОБА_1

29.07.2024 року на адресу суду Деснянський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) направив завірену належним чином копію матеріалів виконавчого провадження по справі №754/13083/20 боржник ОСОБА_1 та клопотання старшого державного виконавця Деснянського ВДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м.Київ) Гудзь Р.В. про відмову в задоволені даної скарги.

03.03.2024 року через підсистему «Електронний суд» представником стягувача ОСОБА_4 , адвокатом Клочай Н.І. подано заперечення на скаргу ОСОБА_1 на старшого державного виконавця Деснянського відділу ЦМУМЮ (м.Київ) Гудзь Р.В. щодо ВП НОМЕР_2 відповідно до якого просить відмовити ОСОБА_1 у задоволені скарги з наступного.

Між ОСОБА_4 та баржником не було жодної домовленості щодо сплати аліментів в добровільному прядку. Боржник не звертався до Стягувача із запитом про надання її банківського рахунку з метою зарахування ним аліментів на утримання дитини. Як вбачається з доданих Боржником квитанцій ОСОБА_4 не була отримувачем коштів, які ОСОБА_1 вважає аліментними.

Кошти, які ОСОБА_1 вважає аліментними не підпадають під визначення терміну «аліменти», оскільки їх сплачено не на користь Стягувача аліментів, ОСОБА_4 , про що йому неодноразово вказував державний виконавець ОСОБА_3 та навіть Деснянський районний суд міста Києва.

Зокрема, додані до виконавчого провадження копії квитанцій надавалися

ОСОБА_1 до матеріалів справи № 754/13083/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Однак, Деснянський районний суд міста Києва у справі № 754/13083/20 не визнав ці кошти, як докази сплати ОСОБА_1 аліментів, тому було прийнято судове рішення, яким вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 аліменти, починаючи з 08.10.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення Деснянського районного суду Києва у справі № 754/13083/20 ОСОБА_1 не оскаржував.

Додатково, ОСОБА_4 , повідомляє суду, що ОСОБА_1 зловживає своїми процесуальними правами.

Зокрема, з аналогічною скаргою, Боржник вже звертався в 2021 році та щодо його скарги Деснянським районним судом міста Києва було ухвалено у задоволенні скарги на бездіяльність та дії старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзя Романа Володимировича, відмовити (провадження 4-с/754/15/22, справа № 754/13083/20, суддя Гринчак О.І.).

При розгляді скарги ОСОБА_1 , поданої до суду 22 жовтня 2021 року, суд досліджував рішення Деснянського районного суду міста Києва від 19 липня 2021 року у справі № 754/13083/20, яким позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину задоволено частково.

Судом було встановлено, що 07 вересня 2021 року на виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва № 754/13083/20 про стягнення аліментів видано виконавчий лист № 754/13083/20, в якому вказано боржником - ОСОБА_1 , а стягувачем - ОСОБА_4

22 вересня 2021 року Стягувач звернулася до Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про відкриття виконавчого провадження.

24 вересня 2021 року старшим державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзем Романом Володимировичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 66911614, згідно з якою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Деснянського районного суду міста Києва № 754/13083/20 від 07 вересня 2021 року.

05 жовтня 2021 року Боржник звернувся до Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою, в якій просив перерахувати заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим провадженням 66911614; проінформувати його щодо реквізитів для сплати аліментів в подальшому для виконання рішення суду.

На підтвердження сплачених аліментів за період з 01.10.2020 по 01.10.2021 боржник надав копії квитанцій від 29.10.2020 на суму 1500,00 грн.; від 01.12.2020 на суму 1500,00 грн.; від 29.12.2020 на суму 1500,00 грн.; від 30.01.2021 на суму 1500,00 грн.; від 26.02.2021 на суму 1500,00 грн.; від 28.03.2021 на суму 1500,00 грн.; від 18.04.2021 на суму 1500,00 грн.; від 26.05.2021 на суму 1500,00 грн.; від 30.06.2021 на суму 1500,00 грн.; від 29.07.2021 на суму 1500,00 грн.; від 25.08.2021 на суму 2000,00 грн.; від 28.09.2021 на суму 1500,00 грн. У всіх вказаних квитанціях одержувачем є ОСОБА_5 .

18 жовтня 2021 року державний виконавець склав розрахунок заборгованості зі сплати аліментів № 7/7 (ВП № 66911614), згідно з яким заборгованість скаржника зі сплати аліментів за період з 08.10.2020 по 09.2021 (вересень 2021 року) станом на 30.09.2021 становить 21 000,00 грн.

21 жовтня 2021 року Деснянський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надіслав лист ОСОБА_1 , в якому йдеться про те, що при перевірці Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні перебуває виконавче провадження згідно з виконавчим листом Деснянського районного суду міста Києва № 754/13083/20 від 07.09.2021 про стягнення з нього на користь Стягувача, на утримання неповнолітнього сина аліментів у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 08.10.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

До відділу надійшла заява разом з квитанціями про сплату аліментів, однак отримувачем в даних квитанціях зазначено ОСОБА_5 , який не є стороною у виконавчому провадженні.

На підставі ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 18.09.2021 по вищезазначеному виконавчому провадженню зроблено розрахунок заборгованості.

Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надав реквізити для сплати коштів, та додатково повідомив, що зарахувати вищевикладені платежі як сплату аліментів немає підстав, оскільки згідно з виконавчим листом Деснянського районного суду міста Києва № 754/13083/20 від 07.09.2021 стягувачем є ОСОБА_4 .

22 жовтня 2021 року ОСОБА_4 листом повідомила державного виконавця та боржника про те, що станом на дату звернення відсутні надходження грошових коштів в якості аліментів від ОСОБА_1 на її користь, в т.ч і за виконавчим листом, виданим Деснянським районним судом міста Києва № 754/13083/20 від 07.09.2021.

Зі змісту наданих скаржником квитанцій, які є предметом розгляду і даної скарги, суд вбачив, що грошові кошти перераховувалися на картковий рахунок, відкритий на ім`я малолітнього ОСОБА_5 .

Однак відповідно до виконавчого листа № 754/13083/20, виданого Деснянським районним судом міста Києва 07.09.2021, стягувачем є ОСОБА_4 . З цих підстав Деснянський районний суд міста Києва встановив, що ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів сплати на користь належного стягувача ОСОБА_4 , чим не виконав вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а відтак, в цій частині у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність та дії старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзя Романа Володимировича суд відмовив. Ухвала Деснянського районного суду міста Києва від 24 січня 2021 року у справі № 754/13083/20 (с. Гринчак О.І.) за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/Review/103260482

13 червня 2024 року ОСОБА_1 , звернувся з аналогічною скаргою. Справа розглядалася Деснянським районним судом міста Києва та за наслідками її розгляду суд ухвалив залишити скаргу без розгляду з підстави пропуску строку, встановленого законом та відсутності заяви про поновлення строку. Ухвала Деснянського районного суду міста Києва від 19 червня 2024 року № 754/13083/20 (суддя Гринчак О.І.) за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/Review/119841651.

Зокрема, суд зазначив, що Скаржник звернувся до суду зі скаргою 13 червня 2024 року. До матеріалів скарги було додано постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.09.2021 ВП № 66911614, в якій вказано ідентифікатор доступу, відповідно до якого скаржник, як сторона виконавчого провадження, отримав доступ до матеріалів виконавчого провадження. Також скаржником додано розрахунки заборгованості зі сплати аліментів від 21.03.2023 та від 09.05.2023, а також квитанції за період з 30.10.2020 по 28.09.2021.

Таким чином, суд встановив, що Скаржник з вересня 2021 року знав про оскаржувані

ним дії державного виконавця, але звернувся до суду з даною скаргою лише у червні 2024 року.

24 червня 2024 року ОСОБА_1 звертається втретє з аналогічною скаргою, з посиланням на те, що порушення на йому думку є триваючим, а тому незаконні дії можуть бути оскаржені в будь-який час.

Однак, ОСОБА_4 , не погоджується з тим, що порушення є триваючим, оскільки:

1. Відповідно до рішення Деснянського районного суду міста Києва від 19 липня 2021 року у справі № 754/13083/20, питання стягнення аліментів вже було вирішене судом. Квитанції, на які посилається Боржник містяться в матеріалах справи та були досліджені судом. Це рішення набуло законної сили 26 серпня 2021 року, що підтверджує, що всі обставини справи вже розглянуті.

2. Згідно з статтею 1 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення є

обов`язковими до виконання. Повторне звернення з тією ж скаргою без нових обставин суперечить принципу правової визначеності та може призвести до зловживання правом.

3. Згідно з частиною 8 статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", спори

щодо розміру заборгованості вирішуються судом за заявою заінтересованої особи.

Однак у даному випадку, всі питання щодо заборгованості вже були розглянуті судом, і скаржник не надав нових обставин, які б підтверджували необхідність повторного розгляду.

4. Судова практика підтверджує, що повторне звернення з аналогічною скаргою без нових обставин не є обґрунтованим, оскільки це суперечить принципу правової визначеності та порушує права інших учасників процесу.

У судове засідання з`явився скаржник, старший державний виконавець та представник стягувача.

Скаржник підтримав вимоги скарги та наполягав на її задоволені.

Старший державний виконавець заперечував щодо вимог скарги та просив відмовити в її задоволені.

Представник стягувача ОСОБА_2 заперечувала щодо задоволення скарги.

Вислухавши пояснення заявника, державного виконавця, представника стягувача, дослідивши письмові докази,які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість скарги та відмову у її задоволенні, виходячи з наступного.

Положеннями статті 447 ЦПК України закріплено перелік суб`єктів права на звернення із скаргою до суду. Так ч.1статті 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Аналіз вищезазначеного положення свідчить про те, що зі скаргою до суду в порядкуст.447 ЦПК України має право звернутись виключно сторона виконавчого провадження.

Відповідно до положень ч.1ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Згідно ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

Згідно ч.3,ч.4 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику, зокрема за заявою сторін виконавчого провадження.

Згідно ч.9 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно із ч.4 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання рішення суду, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Отже, якщо заінтересована особа не погоджується з розміром заборгованості, визначеним державним виконавцем, вона має право оскаржити його дії до суду в порядку, передбаченому розділом VІІ ЦПК України.

Судом встановлено, що Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19.07.2021 року у справі №754/13083/20 було вирішено стягнути із ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_5 аліменти в розмірі твердої грошової суми:1500 грн., але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 08 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

24.09.2021 року старшим державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гудзем Романом Володимировичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 66911614, згідно з якою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Деснянського районного суду міста Києва №754/13083/20 від 07.09.2021 року.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження № 66911614 та наданих Деснянським районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) пояснень в судовому засіданні державним виконавцем Гудзь Р.В. встановлено наступне.

Згідно до розрахунку заборгованості від 02.07.2024 №7/7 ВП 66911614 зі сплати аліментів згідно виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва №754/13083/20 від 07.09.2021 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 08.10.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, виконаного державним виконавцем Р.В. Гудзь загальний розмір заборгованості станом на 01.07.2024 року становить 42875,64 грн.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз`яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону.

Як передбачено ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому цим Законом.

Порядок визначення суми аліментів визначено Сімейним кодексом України, Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішення, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року.

Відповідно до частини першої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», порядок стягнення аліментів визначається законом.

За положеннями ч. ч. 4, 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно з п. 4 Розділу ХVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України ( ч.3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу) регламентовано статтею 195 Сімейного кодексу України, відповідно до якої, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

ОСОБА_1 не звертався до державного виконавця з клопотанням про зарахування грошових коштів - аліментів які він сплачував стягувачу в добровільному порядку що підтверджується переказами, квитанціями в рахунок погашення заборгованості по аліментам, що містять матеріали справи, оскільки отримувачем даних коштів у квитанціях зазначено ОСОБА_5 , який не є стороною у виконавчому провадженні.

Державний виконавець, провів розрахунок заборгованості по аліментам на підставі наявних в нього відомостей.

Окрім цього, матеріали справи містять, що державним виконавцем неодноразово здійснювалися виклики ОСОБА_1 щодо сплати боргу, однак дані вимоги боржником були проігноровані, про що складено відповідний акт.

Так в судовому засіданні ОСОБА_1 стверджує, що неодноразово звертався до державного виконавця із вимогою про перерахунок заборгованості, однак останній не реагував на такі звернення.

Так, в судовому засіданні була досліджена Доповідна записка начальника Деснянського ІДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м.Київ) А. Дубас про надання відповіді на лист №61778/3.2-24 від 16.05.2024, адресована Заступнику начальника Центрального міжрегіонального - начальнику Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Сувало Михайлу., відповідно до якої повідомлено, що підстав для виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників, скасування постанов про стягнення з боржника витрат виконавчого провадженя та скасування постанови про арешт коштів, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» відсутні.

Також, матеріали справи містять звернення ОСОБА_1 до Секретаріату Уповноважено Верховної Ради України з прав людини щодо стверджуваного порушення Деснянським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) його прав на інформацію.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З врахуванням викладеного суд вважає, що ОСОБА_1 , не надав до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про незаконність дій державного виконавця, та докази щодо необхідності перерахування розрахунку заборгованості по аліментам, оскільки сума заборгованості по аліментам, була визначена державним виконавцем на підставі даних, що містилися у виконавчому провадженні, копії квитанцій та переказів про сплату аліментів боржник не надав до ВДВС, а відтак підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 з доводів, викладених у скарзі, немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.195 СК України, ст.ст. 74,82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 383 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії, бездіяльність державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзя Романа Володимировича залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 09 вересня 2024 року.

Суддя