УХВАЛА

02 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 947/33324/20

провадження № 61-10204ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ в натурі частки домоволодіння,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним вище позовом, у якому просила:

- виділити їй зі спільної часткової власності - домоволодіння АДРЕСА_1 частки у відповідності до встановленого варіанту виділу, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи;

- виділити їй зі спільної часткової власності 2/3 частки земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер :21:020:0002, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, у відповідності до встановленого варіанту виділу, згідно висновку судової земельно-технічної експертизи, із земельної ділянки, під АДРЕСА_3 , кадастровий номер :21:020:0002, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель - землі житлової та громадської забудови;

- припинити її право спільної часткової власності та ОСОБА_3 , спадкоємцем до майна якого, у вигляді 1/3 частини, є ОСОБА_1 , на нерухоме майно: домоволодіння під АДРЕСА_4 та земельну ділянку, під № НОМЕР_1 , площею 0,0468, яка розташована в АДРЕСА_2 , кадастровий номер :21:020:0002;

- встановити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого, рішення суду, після набрання законної сили, буде підставою для реєстрації за нею права власності на: домоволодіння, утворене внаслідок виділу в натурі 2/3 часток домоволодіння під АДРЕСА_4 , у відповідності до встановленого варіанту виділу згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи; земельну ділянку, у площі та в межах точок кадастрових координат у відповідності до встановленого варіанту виділу згідно висновку судової земельно-технічної експертизи, утворену внаслідок виділу в натурі 2/3 часток із земельної ділянки, під АДРЕСА_3 , кадастровий номер :21:020:0002, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель - землі житлової та громадської забудови.

Позов обґрунтовано тим, що після смерті батька сторін ОСОБА_3 та одержання позивачкою у власність спадщини у вигляді 2/3 частки домоволодіння та земельної ділянки, вона не може досягти згоди з іншим спадкоємцем - відповідачем, який не оформлює належну йому за законом 1/3 частку домоволодіння та земельної ділянки та не бажає вирішити питання щодо визначення порядку користування спільною власністю, де фактично проживає, чим здійснює перешкоди позивачці у вільному володінні належної їй власністю.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2023 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 21 травня 2024 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

16 липня 2024 року на поштову адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 травня 2024 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 02 серпня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, зокрема подати належні докази, що підтверджують обставини, що зазначені заявником як підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, доплатити судовий збір та надати нову редакцію касаційної скарги.

У серпні 2024 року заявником усунуто недоліки касаційної скарги, зокрема надано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та касаційну скаргу у новій редакції, докази отримання копії ухвали апеляційного суду, квитанцію про доплату судового збору.

Заява про поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтована тим, що оскаржувану постанову апеляційного суду заявник отримав 14 червня 2024 року в апеляційному суді. На виконання вимог ухвали заявник надав підтвердження про вручення документа, відповідно до якого оскаржувану постанову Одеського апеляційного суду від 21 травня 2024 року ОСОБА_1 отримав 14 червня 2024 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Частиною третьою статті 390 ЦПК України передбачено, що строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Ураховуючи наведені заявником обставини, Верховний Суд вважає, що строк на касаційне оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 21 травня 2024 року пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, заявник посилається неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах: від 05 вересня 2019 року у справі № 921/320/18, від 22 травня 2019 року у справі № 918/410/18, від 20 травня 2020 року у справі № 911/1603/19, від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, посилається на порушення судами норм процесуального права (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України), зокрема: суд не дослідив зібрані у справі докази, суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Враховуючи, що судом не встановлено підстав відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Разом із касаційною скаргою заявник подає заяву про зупинення рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 21 травня 2024 року, яке обґрунтовує тим, що виконання оскаржуваних судових рішень може створити нові спори щодо користування будинковолодінням та земельною ділянкою.

Заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами. У клопотанні особа повинна навести обґрунтування своїх вимог та довести, що захист її прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи обов`язковість судового рішення, клопотання про зупинення його виконання або дії має бути достатньо обґрунтованим та відповідати законодавчо закріпленим гарантіям врахування прав та інтересів усіх учасників справи, забезпечувати збалансованість їх інтересів.

Доводи заяви ОСОБА_1 не свідчать про необхідність зупинення виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 21 травня 2024 року, зводяться лише до ймовірності настання негативних наслідків, тому на підставі статті 436 ЦПК України, Суд відмовляє у його задоволенні.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 21 травня 2024 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ в натурі частки домоволодіння, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 травня 2024 року.

Витребувати з Київського районного суду м. Одеси матеріали справи № 947/33324/20.

Відмовити у задоволенні заяви про зупинення виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 травня 2024 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков Р. А. Лідовець Д. Д. Луспеник