Провадження № 2-о/127/445/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2024 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В.В.,

за участі секретаря Бойчук Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Вінниці, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Вінницька міська рада Вінницької області, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, про встановлення факту, що має юридичне значення, яку мотивував тим, що вінє співвласником частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

На дану квартиру виконкомом Вінницької міської ради народних депутатів було видано Свідоцтво про право власності на житло від 29.03.1993 згідно з рішенням від 29.03.1993 № 183. У свідоцтві було вказано три співвласники: ОСОБА_1 - 1/3, ОСОБА_2 - 1/3 та ОСОБА_3 - 1/3.

У 2016 році ОСОБА_4 подарувала свою частку своєму синові - ОСОБА_5 , який 02.09.2022 подарував цю ж частку дідові - ОСОБА_1 .

Таким чином заявник є власником 2/3 квартири, а його дружина ОСОБА_2 є власницею 1/3 квартири.

З метою впорядкування документів ОСОБА_1 вирішив здійснити державну реєстрацію своїх прав на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 , на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 29.03.1993 року, а тому звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Вінницької міської ради. Однак, йому було надано рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 72947473 від 02.05.2024 року, оскільки наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а саме із заявою про реєстрацію права власності на 1/3 частку зазначеної вище квартири на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 29.03.1993 року звернувся ОСОБА_1 , тоді як вказане свідоцтво посвідчує, що квартира дійсно належить ОСОБА_1 .

Разом з тим допущені у документах розбіжності позбавляють заявника можливості зареєструвати право власності на належне йому майно, у зв`язку з чим виникла необхідність звернутися до суду з цією заявою, адже у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу у заявника можливості не має.

Ухвалою суду від 03.07.2024 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання.

Представник заявника ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Судові витрати просила залишити за заявником.

Представник заінтересованої особи ВМР в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без їхньої участі, щодо вирішення заяви поклалась на думку суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту в порядку окремого провадження.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що відповідно до паспорта серії НОМЕР_1 , ім`я заявника вказано " ОСОБА_7 " українською мовою в той час, сторінка 2 російською мовою зазначає дані заявника як " ОСОБА_7 " (а.с. 5).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.03.1993 року, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_8 належить по 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 (а.с.7)

Згідно технічного паспорту, квартира АДРЕСА_2 , знаходиться у власності у ОСОБА_1 (а.с.8)

Як вбачається із рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 72947473 від 02.05.2024 року, заявнику відмовлено у реєстрації права власності на квартиру, оскільки наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а саме з заявою про реєстрацію права власності на 1/3 частку зазначеної вище квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.03.1993 року звернувся ОСОБА_1 , тоді як вказане свідоцтво посвідчує, що квартира дійсно належить ОСОБА_1 .(а.с.9)

Згідно договору дарування від 02.09.2022 року, ОСОБА_5 подарував 1/3 частку квартира АДРЕСА_2 , своєму дідові - ОСОБА_1 .(а.с.12-13)

Відповідно до паспорта від 18.03.1976, який був оформлений російською мовою, ім`я заявника зазначено як « ОСОБА_9 » (рос.), а тому при оформленні Свідоцтва про право власності на житло воно було перекладено на українську мову транслітерацією як « ОСОБА_7 ».(а.с.15-16)

В свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_2 від № 069514 від 28.12.1963 року, ім`я заявника зазначено, як ОСОБА_10 та в дипломі № НОМЕР_3 , заявника зазначено, що він виданий ОСОБА_10 (а.с.17)

Відповідно до листа з КП «ВМБТІ» від 22.05.2024 року за № 3373, в матеріалах інвентаризаційної справи №5322 на квартиру АДРЕСА_2 , станом на 29.12.2012 р. за ОСОБА_11 та ОСОБА_2 зареєстрована право власності по 1/3 частці квартири кожному на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.03.1993 року виконкомом ВМР народних депутатів згідно рішення виданого 29.03.1993 року №183.(а.с.18)

Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року дає роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючих документів знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, будь-якого спору між заявником та заінтересованими особами не має, а тому суд вважає, що даний факт підлягає встановленню.

Судовий збір підлягає залишенню за заявником, відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 13, 76-83, 258, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Вінницька міська рада Вінницької області, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності на житло, виданого 29 березня 1993 року виконкомом Вінницької міської ради народних депутатів на підставі рішення від 29 березня 1993 року за № 183, в частині 1/3 частки на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я " ОСОБА_1 ".

Судові витрати залишити за заявником - ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 09.09.2024 року.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Вінницька міська рада Вінницької області, , адреса: м. Вінниця, вул. Соборна,59.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: