Справа № 175/2108/24
Провадження № 2-о/175/26/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"04" вересня 2024 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Вербицької К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області через свого представника звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

В обґрунтування поданої заяви вказано, що у ОСОБА_1 наявна невідповідність трудової книжки НОМЕР_1 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 15.06.1963 року, а саме неправильно зазначено ім`я. Встановлення даного факту заявниці необхідно для оформлення пенсії.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.02.2024 року вказану заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, надіслали на адресу суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 15.06.1963 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася « ОСОБА_2 ».

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 06.12.1986 року, « ОСОБА_2 » зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 . Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_4 .

Згідно копії паспорту громадянина України, серії НОМЕР_4 , виданого Слов?янським РВ УМВС України в Донецькій області 16.10.1995 року, повне прізвище, ім`я та по батькові заявниці - « ОСОБА_1 ».

Відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_1 від 05.06.1980 року, прізвище, ім`я та по батькові особи, якій видано трудову книжку - « ОСОБА_5 », рік народження ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням № 86 від 12.05.2023 року начальника відділу призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди роботи відповідно трудової книжки НОМЕР_1 від 05.06.1980 року, оскільки на титульній сторінці трудової книжки ім`я « ОСОБА_6 » не відповідає даним паспорта - « ОСОБА_6 ».

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документів, відповідно до чинного законодавства.

Встановлення факту належності документів має юридичне значення для заявника, оскільки це дасть можливість заявнику реалізувати своє право на звернення для отримання пенсії.

Відповідно до ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, об`єктом права особи та її власністю.

Згідно п. 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої Постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року з наступними змінами і доповненнями, яка діяла на момент заповнення трудової книжки заявника, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки, прізвище, ім`я та по батькові і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Відповідно до п. 2.13 Інструкції зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки, а на внутрішньому боці обкладинки записуються посилання на відповідні документи, які завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Судом встановлено, що ім`я заявниці на трудовій книжці записано на російській мові, у зв`язку з чим виникла розбіжність з іменем у паспорті, що позбавляє заявницю можливості належним чином оформити документи для призначення пенсії.

Суд зауважує на тому, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення кадрових документів на підприємстві, та в свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, не може бути підставою для позбавлення заявника її права на соціальний захист та призначення пенсії у належному розмірі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд доходить висновку, що заява в частині встановлення факту належності трудової книжки є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про встановлення факту належності свідоцтва про народження, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

За таких обставин, суд доходить висновку, що вимоги в частині встановлення факту належності свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 15.06.1963 року підлягають закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 258, 259, 263-265, 268, 273, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів задовольнити частково.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , а саме: трудової книжки номер НОМЕР_1 , яка видана та заповнена 05.06.1980 року.

В частині встановлення факту належності свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 15.06.1963 року закрити провадження у справі.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. С. Журавель