Р І Ш Е Н Н Я (заочне)

Іменем України

610/1184/23 2/610/278/2024 10 вересня 2024 року

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого: Стригуненка В.М.

за участю

секретаря: Виноградської О.В.,

розглянувши в місті Балаклія Ізюмського району Харківської області у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

Позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення суду на користь відповідача на утримання їхньої неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зменшивши їх з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування зазначив, що на підставі рішення суду від 05.02.2019 з нього стягнуто на користь відповідача на утримання доньки, ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), які він регулярно сплачував. Проте, з моменту винесення рішення він знову одружився та у шлюбі у нього народилося двоє дітей, одна дитина донька ОСОБА_4 , 26.08.2019 є дитиною з інвалідністю та потребує постійного стороннього догляду та опіки.

Крім того, з початком повномасштабного вторгнення та у зв'язку з введення воєнного стану з ним було призупинено дію трудового договору та вже протягом року він не отримує ніякого доходу. Тому на даний час склалася ситуація, коли він не в змозі платити визначений судом розмір аліментів на утримання своєї першої дитини, оскільки у нього змінився сімейний та матеріальний стан, що не дозволяє йому сплачувати аліменти у раніше встановленому судом розмірі. Наразі з нього щомісяця стягуються аліменти у розмірі 3000 грн, однак така сума є для нього непосильною. Зазначив, що ніякого рухомого та нерухомого майна у нього у власності немає. Враховуючи вищенаведене просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача (а.с. 1-4).

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що на даний час перебуває на обліку у центрі зайнятості, доходів не отримує, має двох хворих дітей, одна з яких має інвалідність, а другий знаходиться в групі ризику, на лікування, утримання, реабілітацію яких витрачається багато коштів (а.с. 58, 82).

Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 51), про що свідчить отримання судової повістки, копії позовної заяви з доданими до неї документами (а.с. 56, 83), однак в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, поважності неявки не убачається.

Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача в розгляді справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.05.2017 (а.с. 7, 9-10).

За рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.02.2019 № 645/6452/18 (2/645/507/2019) було збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утриманні неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 700 грн до 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, припинивши з цього часу стягнення аліментів у розмірі 700 грн за рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.04.2017.

Судовим розглядом було встановлено, що ОСОБА_1 на час винесення рішення з 18.09.2018 працював на посаді водія в КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», середній розмір його доходу за вересень-жовтень 2018 року склав 3805,77 грн (а.с. 12-16).

29.12.2018 позивача зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 в Ковпаківському районному у місті Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с. 29).

У шлюбі у них народилося двоє дітей донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8, 9).

ОСОБА_4 є дитиною з інвалідністю віком до 18 років, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 17.08.2023 (а.с. 17).

Згідно з протоколом ЛКК № 176 від 30.06.2023, консультативного висновку спеціаліста консультативної поліклініки та медичним висновком № 24 від 17.07.2023 ОСОБА_4 встановлено діагноз: моторна алалія на резидуально-органічному фоні, затримка психічного розвитку, порушення активності та уваги. Встановлений діагноз дає право на оформлення державної соціальної допомоги строком на 2 роки (а.с. 18, 19).

З індивідуальної програми реабілітації інвалідів № 21 від 12.07.2023 вбачається, що ОСОБА_4 рекомендовані відновлювальна терапія, профілактичні заходи, санаторно-курортне лікування, психіатрична допомога, медичне спостереження, консультування, психолого-педагогічна діагностика, психологічна та педагогічна корекція, егротерапія, кінезіотерапія, лікувальний масаж, лікувальна фізкультура та ін. (а.с. 20-23).

Згідно з медичною карткою амбулаторного хворого № 7447 від 30.06.2023 відділення для дітей з ураженням ЦНС та порушенням психіки ОСОБА_4 має діагноз: інші уточнені ураження ЦНС, затримка мовленнєвого розвитку, гіпердінамічний синдром з дефіцитом уваги, порушення психологічного розвитку з розладами поведінки та комунікацій. Рекомендовано продовжити лікування та приймати відповідні препарати (а.с. 64).

З довідок про надані реабілітаційні послуги та результати комплексної реабілітації ОСОБА_4 проходила курси реабілітації в Сумському обласному центрі комплексної реабілітації для дітей та осіб з інвалідністю у періоди з 23.01.2023-17.02.2023, з 15.05.2023 по 02.06.2023, з 03.07.2023 по 14.07.2023, з 04.09.2023 по 22.09.2023, з 13.11.2023 по 01.12.2023, з 18.03.2024 по 05.04.2024, з 15.01.2024 по 02.02.2024, з 15.05.2024 по 17.05.2024, з 08.07.2024 по 19.07.2024 (а.с. 71-75).

Відповідно до висновку ЛКК № 1791 із протоколу № 139 від 11.07.2024 ОСОБА_6 за станом свого здоров'я потребує реабілітаційного лікування в КУ СОР «СОЦКРДОІ» та має діагноз: затримка розвитку експресивного мовлення (а.с. 60).

Згідно з медичною карткою амбулаторного хворого № 7446 від 30.06.2023 відділення для дітей з ураженням ЦНС та порушенням психіки ОСОБА_6 має діагноз: інші уточнені ураження ЦНС, затримка мовленнєвого розвитку, гіпердінамічний синдром з дефіцитом уваги, затримка розвитку експресивної мови. Рекомендовано продовжити лікування та приймати відповідні препарати (а.с. 65).

З довідок про надані реабілітаційні послуги та результати комплексної реабілітації ОСОБА_6 проходив курси реабілітації в Сумському обласному центрі комплексної реабілітації для дітей та осіб з інвалідністю у періоди з 03.07.2023 по 14.07.2023, з 04.09.2023 по 22.09.2023, з 13.11.2023 по 01.12.2023, з 15.01.2024 по 02.02.2024, з 18.03.2024 по 05.04.2024 (а.с. 69-71).

З наданої медичної документації також вбачається, що для лікування дітей проводились платні лабораторні дослідження та куплялися відповідні медичні препарати (а.с. 61-63, 66-68, 76).

Відповідно до довідки № 245/04 від 30.08.2023 ОСОБА_1 працював в АТ «БІОЛІК» на посаді майстра ремонтно-будівельної дільниці з 03.12.2021, з 28.03.2022 призупинено дію трудового договору до припинення або скасування воєнного стану (а.с. 25, 40).

З довідки про доходи ОСОБА_1 встановлено, що станом на 29.08.2023 з лютого 2022 року по травень 2022 року йому було нараховано 22007,22 грн заробітної плати, а в період з червня 2022 року по серпень 2023 він заробітну плату не отримував (а.с. 24, 39).

За період з червня 2022 року по грудень 2023 року позивач доходів, з яких сплачувались податки, не отримував, що підтверджується індивідуальною відомістю про застраховану особу (а.с. 32-37).

Згідно з відомістю з Державного реєстру фізичних осіб платників податків станом на 15.09.2023 за період з 1 квартал 2022 року по 2 квартал 2023 року ОСОБА_1 отримував дохід лише у січні-травні, серпні 2022 року у вигляді заробітної плати та у квітні 2023 року у вигляді гуманітарної допомоги (а.с. 38).

З 05.04.2022 ОСОБА_1 був взятий на облік внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 26).

Відповідно до довідки від 29.05.2024 ОСОБА_1 перебуває на обліку як безробітний в Сумській філії Сумського обласного центру зайнятості з 25.12.2023 (а.с. 59).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини, від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Отже, обов`язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) раніше встановленого розміру аліментів. Виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Така зміна обставин має настати після того, як суд або батьки (за домовленістю) визначили первісний розмір аліментів, при цьому, вирішуючи спір, суд зобов`язаний застосувати як положення ст. 192 СК України, так і низку інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 СК України, ст. 183 СК України).

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів необхідно з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Отже, зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.

При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що після винесення рішення суду від 05.02.2019 про зміну розміру стягнутих з нього аліментів на утримання їхньої з відповідачем доньки у нього змінився сімейний стан та матеріальне становище він одружився та в нього народилися ще двоє дітей, яких він повинен також утримувати, та які, до того ж, хворіють, а саме донька має інвалідність з дитинства, а син знаходиться в групі ризику, вони потребують постійного вартісного лікування, реабілітації, на що він витрачає багато коштів.

Тим більш, у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення він втратив свій заробіток, оскільки з ним було зупинено дію трудового договору та заробітна плата не нараховувалась та не виплачувалась, а з 25.12.2023 він взагалі перебуває на обліку, як безробітний.

Тому він не має можливості сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі.

Судом встановлено, що з моменту ухвалення рішень про стягнення аліментів з позивача на користь відповідача змінилися обставини, що впливають на визначений розмір аліментів у зв`язку з тим, що у позивача змінився сімейний та матеріальний стан, а саме після стягнення аліментів на утримання найстаршої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку, в нього народилися ще двоє дітей, яких він теж зобов`язаний утримувати і які потребують його матеріальної допомоги та утримання на рівні з першою дитиною і навіть більше, оскільки мають хвороби, які потребують постійного лікування, на що необхідні додаткові кошти, а донька від другого шлюбу є ще й інвалідом з дитинства. При цьому, позивач на даний час не працює та не отримує ніякого доходу, хоча на момент ухвалення рішення про зміну розміру аліментів від 05.02.2019 працював та отримував заробітну плату.

Ці обставини свідчать про зміну сімейного стану платника аліментів та погіршення його майнового стану, що впливає на його змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Відповідно до ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Визначаючи розмір аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У той же час відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд вважає, що стягнення аліментів на користь відповідача на утримання дитини у розмірі 1/6 частки доходу позивача, щомісячно, про що просить позивач, відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України та буде не таким надмірним для нього.

За таких обставин суд приходить висновку про те, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Внаслідок задоволення позову судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України,

у х в а л и в:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) згідно рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2019 року на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 1/4 до 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

3.Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) 1073,60 гривні судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом тридцяти днівз дня його проголошення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_3 .

Суддя Стригуненко В.М.