Справа № 302/1021/24
Провадження № 2/302/324/24
Номер рядка звіту 68
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Повідайчика О.І.,

за участі секретаря судового засідання Митряк І.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , діючи через представника адвоката Кривку П.П., звернулася до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що 16 лютого 2021 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Спільне життя з ОСОБА_2 у позивачки не склалося через непорозуміння, сварки й конфлікти. Спільних дітей сторони не мають. З лютого 2024 року сторони разом не проживають. У зв`язку з цим позивачка просила розірвати шлюб, після розірвання якого залишити їй прізвище ОСОБА_3 .

Ухвалою судді від 25 липня 2024 року відкрито провадження в справі, постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

02.09.2024 відповідач подав до суду заяву за змістом якої він визнає фактичні обставини справи та позовні вимоги про розірвання шлюбу, просить справу розглянути без його участі.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд встановив, що між сторонами 16 лютого 2021 року зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане 16 лютого 2021 року, відповідний актовий запис №18.

Від спільного шлюбу сторони дітей не мають.

Згідно з положеннями статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положення про добровільність шлюбу встановлені також статтею 51 Конституції України.

З положень статті 112 СК України слідує, що суд, при вирішенні справи про розірвання шлюбу, з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявності малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Відповідно до вимог статей 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином позивачці з державного бюджету підлягають поверненню 605,60 грн., що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого ним при поданні позовної заяви (1211,20 х 0,5 = 605,60). Інша частина понесених ним витрат зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн. відповідно до вимог статті 141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивачки.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з такого. В першій заяві по суті справи позивач просив стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 коп.). При цьому зазначав, що між сторонами узгоджено фіксований розмір гонорару. Водночас до позовної заяви додано договір №22/24 про надання правничої допомоги адвокатом від 24 липня 2024 року (далі Договір), предметом якого є представництво ОСОБА_1 у справі за позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .. З пункту 3.1. Договору слідує, що сума гонорару адвоката обчислюється з розрахунку 1 000,00 грн (одна тисяча гривень 00 коп.) за годину роботи адвоката. Відповідно до пункту 3.2. Договору сторони узгодили фіксований розмір гонорару в сумі 5 000 грн (п`ять тисячі гривень 00 коп.). Разом з Договором надано додаток до нього, в якому наведено розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу та квитанцію від 24 липня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 провела оплату адвокату Кривці П.П. за договором № 22/24 від 24.07.2024 в сумі 5 000 грн (п`ять тисячі гривень 00 коп.).

Суд констатує, що відповідач не заявляв клопотань про зменшення витрат на правничу допомогу й не заявляв про їх неспівмірність. Відтак суд не має підстав для вирішення питання зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн (п`ять тисячі гривень 00 коп.) доводиться договором №22/24 про надання правничої допомоги адвокатом від 24 липня 2024 року, додатком до нього та квитанцією від 24 липня 2024 року.

З врахуванням висновку суду про ухвалення рішення на користь позивачки, з відповідача підлягають стягненню на її користь судові витрати в загальній сумі 5 605,60 грн (п`ять тисяч шістсот п`ять гривень 60 коп.), які складаються з: витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн (п`ять тисячі гривень 00 коп.) та витрат по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

На підставі статей 105, 110, 112 СК України та керуючись статтями 2, 3, 10-13, 19, 76-81, 137, 141-142, 206, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 16 лютого 2021 року Міжгірським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), відповідний актовий запис № 18 від 16 лютого 2021 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 судові в загальній сумі 5 605,60 грн (п`ять тисяч шістсот п`ять гривень 60 коп.), які складаються з: витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн (п`ять тисячі гривень 00 коп.) та витрат по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Міжгірському районі Закарпатської області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі цього позову на підставі квитанції до платіжної інструкції № 0.0..1 від 24.07.2024, що становить 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Міжгірський районний суд Закарпатської області з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя О.І. Повідайчик