КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Цуранов А.Ю.
Єдиний унікальний номер справи 357/3835/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Поліщук Н.В. Соколової В.В.,

секретар - Олешко Л.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Сенс Банк» на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 квітня 2024 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Сенс Банк», заінтересована особа - боржник ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, видачу дублікату виконавчого документа у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухав доповідь судді апеляційного суду, дослідив матеріали справи, перевірив доводи апеляційної скарги, суд, -

В с т а н о в и в :

У січні 2024 року (05 січня 2024 року) АТ «Сенс Банк» звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа та видачу дублікату виконавчого листа по справі №357/3835/20.

Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за договором №500816970 від 10 травня 2019 року у розмірі 139 027,90 грн та судовий збір.

Рішення набрало законної сили 16 жовтня 2020 року.

На виконання вказаного рішення 16 квітня 2021 року видано виконавчий лист. Після звільнення адвоката ОСОБА_2, представника АТ « Сенс Банк» , в ході перевірки з`ясувалось, що оригінал виконавчого документа для виконання до державної виконавчої служби або приватного виконавця не пред`являвся, іншому працівнику не передавався. Відкриті виконавчі провадження про стягнення заборгованості з відповідача на виконанні не перебувають.

З огляду на це, є підстави вважати,що виконавчий лист втрачено.

Як зазначає заявник АТ «Альфа Банк» прийняло рішення про зміну свого найменування на АТ «Сенс Банк», державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу була проведена 30 листопада 2022 року.

На думку заявника всі ці обставини призвели до того ,що строки на пред`явлення виконавчого листа до виконання були пропущені .

З огляду на це, у заяві просить:

- поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 16 квітня 2021 року у справі за позовом АТ « Альфа Банк» до ОСОБА_1 на виконання заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2020 року , яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ « Альфа Банк» заборгованість за договором № 500816970 від 10 травня 2019 року у розмірі 139 027,90 грн, що складається з:

Строкова заборгованість - 106 882грн,

Прострочена заборгованість - 7 276,55 грн,

Строкова заборгованість по нарахованих відсотках та комісіях - 2 187,49 грн,

Прострочена заборгованість по нарахованих відсотках та комісіях - 19 081 грн,

Штрафи - 3 600 грн , судового збору в сумі 2 102 грн.

- видати дублікат виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/3835/20 виданого 16 квітня 2021 року на виконання заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2020 року про стягнення ОСОБА_1 на користь АТ « Альфа Банк» заборгованість за договором № 500816970 від 10 травня 2019 року у розмірі 139 027,90 грн , що складається з:

Строкова заборгованість -106 882грн,

Прострочена заборгованість - 7 276,55 грн,

Строкова заборгованість по нарахованих відсотках та комісіях - 2 187,49 грн,

Прострочена заборгованість по нарахованих відсотках та комісіях - 19 081 грн,

Штрафи - 3 600 грн , судового збору в сумі 2 102 грн.

Представник боржника - адвокат Семенюта Р.А., заперечував проти задоволення заяви, подав письмові пояснення, відповідно до яких вказує про відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів втрати виконавчого листа, проведення службового розслідування, доказів направлення виконавчого документа тощо, а доводи заявника про те, що рішення суду залишається невиконаним не може бути підставою для поновлення пропущеного строку звернення виконавчого документа до виконання. Просить відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 квітня 2024 року у задоволенні заяви відмовлено

Не погоджуючись з ухвалою суду, АТ «Сенс Банк» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на порушення норм процесуального права, постановити ухвалу про задоволення заяви. У скарзі зазначено, що суд безпідставно не взяв до уваги викладені у заяві обставини, а відтак прийшов до помилкового висновку.

У відзиві на апеляційну скаргу, боржник ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України особи, які приймають участь у справі, повідомлені про день та час розгляду справи на 29 серпня 2024 року. Заяв, клопотань про зміну місцезнаходження, про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції від заявника, державного виконавця не надходило, відтак відсутні підстави вважати причини їх неявки поважними .

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановив суд першої інстанції, заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2020року (справа № 357/3835/20) стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за договором № 500816970 від 10 травня 2019 року у розмірі 139 027,90 грн, що складається:

Строкова заборгованість -106 882грн,

Прострочена заборгованість - 7 276,55 грн,

Строкова заборгованість по нарахованих відсотках та комісіях - 2 187,49 грн,

Прострочена заборгованість по нарахованих відсотках та комісіях - 19 081 грн,

Штрафи - 3 600 грн, судового збору в сумі 2 102 грн.

Рішення суду набрало законної сили 16 жовтня 2020 року.

Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 16 квітня 2021 року видано виконавчий лист, який отримано уповноваженим представником банку 26 квітня 2021 року, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. ( а.с. 72)

Строк пред`явлення виконавчого листа до 16 жовтня 2023 року .

Акціонерне товариство «Альфа-Банк» 02 грудня 2022 року змінило назву на Акціонерне товариство «Сенс Банк», що вбачається з витягу з державного реєстру банків Національного банку України № В/27-0010/103281 від 02 грудня 2022 року.

Згідно з довідкою АТ «Сенс Банк» від 04 січня 2024 року, виконавчий лист Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (№ 357/3835/20) відсутній (а.с. 84).

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Із наведеними конституційними положеннями кореспондується частина перша статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року в справі № 1-7/2013, виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 вказав, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

У відповідності до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року (заява № 40450/04) право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами п. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність.

У Постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року (справа № 2-1053/10) зазначено, що оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом також у постановах від 30 серпня 2022 року (справа № 757/14604/20-ц ), від 03 квітня 2023 року (справа № 2-1137/10).

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою, суд має встановити факт втрати виконавчого листа та перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на момент видачі виконавчих листів), сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Заява подана представником АТ « Сенс банк» не містить будь-яких доказів щодо проведення внутрішнього розслідування обставин втрати виконавчого листа . Не надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції доказів втрати виконавчого документу.

Фактично стягувач не надав суду доказів, за яких втрачено виконавчий лист, а також не надав суду доказів про поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа для виконання.

Матеріали справи містять докази, що виконавчий лист отриманий представниками банку, натомість доказів ,що виконавчий документ втрачений матеріали справи не містять. Разом з тим, в матеріалах справи наявна копія виконавчого листа ( ас. 126 ) ,що свідчить про те, що оригінал виконавчого листа не втрачений.

Відповідно до пункту 5 Перехідних положень та частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено трирічний строк пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання. З огляду на вказане, висновок суду першої інстанції,що заявником пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документу є правильним, оскільки такий строк сплив 16 жовтня 2023 року, а з заявою до суду банк звернувся лише у січні 2024 року. Будь-яких доказів, що протягом тривалого часу, починаючи із дня отримання виконавчого документу до виконання (26 квітня 2021 року), і до пред`явлення заяви до суду, представники банку цікавилися питанням виконання виконавчого документу, суду не надано. Не надано таких доказів і до апеляційної скарги. Викладені у заяві обставини, суд першої інстанції правильно вважав такими, що не можуть бути визнані поважними причинами пропуску вказаного строку.

Практика Європейського Суду визначає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у справі, у тому числі і на стадії виконання рішення суду. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Установлений Законом строк для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання покликаний забезпечити рівність процесуального становища сторін, адже боржник не може необмежений час знаходитися під загрозою процедур примусового виконання судового рішення, тож Закон надав суду право продовжити вказаний строк і лише у тому разі, якщо причини пропуску вказаного строку суд визнає поважними.

Поновлення строків пред`явлення виконавчих листів до виконання після спливу цих строків призведе до порушення принципу правової визначеності, який є одним із основоположних аспектів верховенства права.

Відмова у поновленні цього процесуального строку відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду в постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 ( пункт 35) в якому вказано, що у разі якщо сплив строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, тому суд, враховуючи вимоги ст. 89 ЦПК України, дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, звертаючись до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заявник не довів та не підтвердив належним чином свої посилання про втрату виконавчого листа та поважність причин для поновлення строку його пред`явлення, заявник обмежився посиланням на відсутність в нього виконавчого листа.

Обґрунтованим є висновок суду першої інстанції ,що заявник всупереч вказаної норми не надав жодних належних та допустимих доказів підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2022 № 34/425 (12-69гс21) викладно правовий висновок , що у разі звернення із заявою, яка містить вимогу про видачу дублікату виконавчих листів щодо боржника яке відбулося поза межами строку встановленого для пред`явлення цих виконавчих документів до виконання, підстави для видачі дублікатів виконавчого листа у суду відсутні.

Поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є оціночною категорією і встановлюються у кожному конкретному випадку. Поважними можна визнати ті причини, які не залежали від волі стягувача.

Відповідно до вимог ст., 431, 433 ЦПК України, представник заявника АТ «Сенс Банк», не надав доказів втрати виконавчого документу та поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Доводи апеляційної скарги, що заявник не мав можливості своєчасно пред`явити виконавчий документ до виконання, є безпідставними, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами щодо обізнаності представників банку про наявне рішення із 2020 року та своєчасне отримання виконавчих документів до виконання.

Будь-яких доказів, що протягом тривалого часу, починаючи із дня отримання виконавчих листів та їх пред`явлення до виконання у 2021 році заявник був позбавлений можливості цікавитися виконавчим провадженням, і ці обставини були об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення дій, ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надав, а тому вимоги про визнанням вказаних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними, та видачу дублікату виконавчого листа є безпідставними, не ґрунтуються на вимогах закону, а відтак висновок суду про відмову у задоволенні заяви є обґрунтованим.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 371, 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, суд ,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення (в частині відмови у видачі дублікату виконавчого документу) подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

В іншій частині постанова оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 04 вересня 2024 року.

Головуючий: М.В. Мережко

Судді: Н.В. Поліщук

В.В. Соколова