Справа № 357/9131/24
Провадження № 2/357/3831/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Фельтіна Н. А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

27 червня 2024 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через свого представника за довіреністю ОСОБА_2 звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» суму заборгованості в розмірі 147500,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 29500,00 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 113575,00 грн.

В обґрунтування позову вказав, що 08 серпня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (navse.in.ua) який є сукупність інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1252-3236. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А0201, для підписання кредитного договору № 1252-3236 від 08 серпня 2023 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для особистих потреб на суму кредиту 29500,00 грн., зі строком кредитування 300 днів, базовим періодом 14 днів, комісією за видачу кредиту 15% від суми кредиту; зі зниженою процентною ставкою 1,20% в день, зі стандартною процентною ставкою 1,50 % за кожен день користування кредитом.

Позивач (через партнера АТ КБ «Приватбанк» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр кредит фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 р. на карту отримувача (Відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі.

Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

Станом на 26.04.2024 загальний розмір заборгованості відповідача становить 148621,00 грн., які складаються з: прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 4 425,00 грн; простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 29500 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 114696,00 грн.

Разом з тим повідомляють, що Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр кредит фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 1121,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 147500,00 гривень.

Враховуючи вищезазначене, Кредитодавець просить суд у цьому позові стягнути з Позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: - прострочену заборгованість за кредитом 29500,00 гривень; - прострочену заборгованість за нарахованими процентами 113575,00 гривень, що разом становить 147500,00 грн.

Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 червня 2024 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.

Ухвалою суду від 28 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 23 липня 2024 року.

Позивач в позовній заяві не заперечив щодо можливого розгляду справи без його участі відповідача та можливого ухвалення в справі заочного рішення.

19 липня 2024 року через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача адвоката Батури Павла Олександровича з проханням відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтовано тим, що на підтвердження своїх позовних вимог ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надало копію договору про відкриття кредитної лінії №1252-3236 від 08.08.2023, Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), та Паспорт споживчого кредиту. В договорі про відкриття кредитної лінії, Правилах та Паспорті споживчого кредиту зазначено, що вони підписані відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А0201. Доказів проведення ідентифікації відповідача при вході в особистий кабінет в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не надано. Тобто, вказані документи не підтверджують погодження з фінансовою організацією та відповідачем істотних умов договорів кредиту. Зазначення у тексті договору особистих даних відповідача не підтверджує підписання останнім кредитного договору в електронній формі. Таким чином, у договорі про відкриття кредитної лінії №1252-3236 від 08.08.2023, Правилах відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) та Паспорті споживчого кредиту відсутній підпис відповідача, що в свою чергу свідчить про не укладення та не підписання цих документів відповідачем. Також в матеріалах справи не має підтверджень, що саме ці документи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови кредитного договору неможливо встановити укладання саме цього договору з фінансовою установою та взагалі відношення відповідача до цього кредитного договору. На підтвердження факту надання Відповідачу кредиту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надало довідку про перерахування суми кредиту та довідку про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи. Довідка про перерахування суми кредиту №1252-3236 від 08.08.2023 ОСОБА_1 , платіж від 21.12.2022, картка НОМЕР_1 , сума 12 000,00 грн., тобто до кредитного договору 1252-3236 від 08.08.2023 та перерахування 29 500,00 грн. даний платіж немає ніякого відношення. Лист АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019, також жодним чином не підтверджує отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 29 500,00 грн. за кредитним договором 1252-3236 від 08.08.2023 (жодного платежу 08.08.2023 зроблено не було). Крім того, в матеріалах справи відсутні докази існування будь-яких правовідносин між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та АТ КБ «ПриватБанк» щодо переказу платежів від імені позивача. Більш того, довідка про перерахування суми кредиту №1252-3236 від 08.08.2023, лист АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів на підставі договору №4010 від 02.12.2019 не є первинними бухгалтерськими документами в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та постанови НБУ від 04.11.2018 №75 «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України», вони не містять даних щодо власника банківської картки, на яку були перераховані кошти, повного номеру картки, що позбавляє можливості встановити факт переказу ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» грошових коштів в сумі 29 500,00 грн. на картковий рахунок, який належить саме ОСОБА_1 . Також вказав, що нарахування процентів за кредитним договором у період дії в Україні воєнного стану, не ґрунтуються на вимогах закону, а тому є неправомірними. Крім того просив стягнути з ТОВ «Укр кредит фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

10 вересня 2024 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, в задоволенні позову просить суд відмовити, питання про стягнення на користь відповідача витрат на правничу допомогу просить суд розглянути шляхом ухвалення додаткового рішення.

Фіксування судового процесу не здійснювалося відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне:

08 серпня 2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Укр кредит фінанси» укладено Договір відкриття кредитної лінії (кредитний договір) № 1252-3236 (а. с. 18-30), згідно з п. 2 якого, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в кредит на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та оплатити нараховані кредитодавцем комісію та проценти за користування кредитом. Згідно п. 4.1 розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту становить 29500,00 грн.

Згідно розділу 3 Договору, цей Договір укладається Сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» (п. 3.1). Для укладання цього Договору, у порядку встановленому Правилами, Позичальник надає Кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати Кредит, шляхом заповнення на сайті кредитодавця усіх граф відповідної форми. Надаючи таку інформацію, Позичальник вказує повні, точні та достовірні особисті дані, заповнення яких передбачено відповідною сторінкою вебсайту Кредитодавця та які необхідні для укладення цього Договору. Позичальник несе відповідальність за дійсність та достовірність таких даних (п. 3.2). При поданні інформації відповідно до п.3.2. цього Договору Позичальником вперше, відбувається реєстрація Позичальника на вебсайті Кредитодавця та створюється Позичальнику його особистий розділ на вебсайті Кредитодавця (Особистий Кабінет). Доступ до Особистого кабінету здійснюється Позичальником після авторизації шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), який надсилається Кредитодавцем Позичальнику в СМС-повідомленні або надається шляхом дзвінку на номер телефону, який вказаний Позичальником відповідно до п.3.2. на вебсайті Кредитодавця, і який має юридичне значення ідентифікації Позичальника в розумінні положень ч.8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» (п. 3.3).

Згідно п. 3.4 Договору за результатами розгляду наданої Позичальником інформації, Кредитодавець здійснює перевірку дійсності та достовірності зазначених Позичальником особистих даних, у тому числі, але не обмежуючись проводить автентифікацію банківської платіжної картки та/або відповідно до стандартів міжнародних платіжних систем. Позичальник зобов`язаний вказати реквізики банківської платіжної картки та/або банківського рахунку, що належать особисто йому, для можливості належного виконання Кредитодавцем своїх зобов?язань за цим Договором. Кредитодавець має право вимагати від Позичальника надання документів/копій документів, пеобхідних для здійснення належної перевірки Позичальника (зокрема його ідентифікації та верифікації), визначених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» та нормативно-правовими актами Національного банку України у сфері фінансового моніторингу, а також уживати інших заходів, які Кредитодавець визнає необхідними для прийняття рішення про можливість укладання цього Договору.

Ідентифікація та верифікація Позичальника здійснюється Кредитодавцем згідно Правил та в один із способів, визначених нормативно-правовим актом Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу (п. 3.5).

Згідно п. 3.6 рішення про можливість укладення цього Договору приймається Кредитодавцем на підставі обробки інформації, наданої Позичальником та здійснення інших дій, передбачених Правилами. Загальний розмір пропонованого Кредиту та інші умови надання Кредиту визначаються Кредитодавцем на підставі інформації, наданої Позичальником. Після прийняття Кредитодавцем рішення про можливість укладення цього Договору, Позичальнику повідомляється про прийняте рішення шляхом надання такої інформації через Особистий кабінет (оферта). Кредитодавець надсилає Позичальнику гіперпосилання для ознайомлення з проектом цього Договору. Проект цього Договору, що міститься за гіперпосиланням, є пропозицією у розумінні ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» та включає умови, що пропонуються до укладення Позичальнику, в тому числі щодо процентів за користування Кредитом та строків сплати процентів (п.3.7).

Відповідно до п. 3.8 у разі погодження із запропонованими Кредитодавцем умовами цього Договору, Позичальник надає Кредитодавцю відповідь про повне та безумовне прийняття пропозиції Кредитодавця (акцепт) шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), який надсилається Кредитодавцем Позичальнику в СМС-повідомленні або надається шляхом здійснення дзвінка на номер телефону, який був наданий Позичальником, що вважається підписанням цього договору відповідно о ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Накладення Позичальником електронного підпису у формі одноразового ідентифікатору здійснюється шляхом введення отриманого одноразового паролю у відповідне поле форми на вебсайті Кредитодавця.

Згідно п. 3.9 Безпосередньо після отримання акцепту від Позичальника, що є укладенням цього договору відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», Кредитодавець накладає на цей Договір, укладений у вигляді електронного документу, кваліфіковану електронну печатку Кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу. Безпосередньо після цього Кредитодавець направляє Позичальнику підтвердження вчинення (укладення) цього Договору у формі електронного документа та примірник Договору з додатками до нього у вигляді електронного документа, що містить кваліфіковану електронну печатку Кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу. Вказані електронні документи направляються в Особистий кабінет Позичальника та на електронну адресу Позичальника, вказану ним у порядку, встановленому п.3.2. цього Договору.

Відповідно до п. 3.10 Укладаючи цей Договір, Кредитодавець та Позичальник визнають усі документи (в тому числі Договір), підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що повністю відповідає положенням ч.12. ст. 1 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що цей Договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для Сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами Сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи цей Договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма в тому числі істотними) умовами цього Договору та Правил.

Згідно п. 4.2. Договору, спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок Кредиту: Кредит надається Позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього Договору, на банківський рахунок Позичальника шляхом використання вказаних Позичальником реквізитів електронного платіжного засобу.

Згідно п. 4.3. Договору, плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування Кредитом. Тип процентної ставки за користуванням Кредитом фіксована. Процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом, однак Позичальнику на умовах, вказаних у даному Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися Кредитом за Пільговою та/або Зниженою процентними ставками.

Згідно п. 4.4. Договору, базовий період складає 14 календарних днів. Перебіг першого Базового періоду починається з дати надання/видачі Кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого Базового періоду. Перебіг кожного наступного Базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього Базового періоду, крім наступного випадку: якщо Позичальник у поточному Базовому періоді має заборгованість зі сплати процентів і здійснив повне погашення цієї заборгованості, в дату погашення вказаної заборгованості перебіг поточного Базового періоду припиняється достроково та з наступного календарного дня починається перебіг наступного Базового періоду. Перебіг останнього Базового періоду закінчується в останній день строку дії цього Договору.

Згідно п. 4.6. Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 1,50 % за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування Кредитом за Зниженою та/або Пільговою ставкою).

Згідно п. 4.9, 4.10. Договору строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику (далі Строк кредитування). Дата повернення (виплати) кредиту 02.06.2024. Строк Договору є рівним Строку кредитування. В частині виконання зобов`язань Договір діє до повного та належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором. Продовження Строку кредитування в односторонньому порядку Кредитодавцем або Позичальником не допускається. Подовження Строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою Сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань Позичальника. Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає 27135,00 %.

Згідно п. 8.1. Договору позичальник несе відповідальність перед Кредитодавцем за порушення умов даного Договору відповідно до вимог законодавства України та умов Договору і Правил.

В п. 12 Договору зазначені дані відповідача: прізвище ім`я та по батькові,серія та номер паспорта, коли і ким видано, місце проживання, РНОКПП, номер особистого електронного платіжного засобу НОМЕР_2 , електронна адреса, а також електронний одноразовий ідентифікатор НОМЕР_3 .

Вищевказана інформація також передбачена і в паспорті споживчого кредиту (а.с. 46-49).

Згідно додатку № 4 до договору про відкриття кредитної лінії № 1252-3236 від 08.08.2023 складено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача (Графік платежів за договором за стандартною ставкою) відповідно до Методики Національного Банку України, розрахований за умови застосування стандартної процентної ставки за користування кредитом у розмірі 1,50% в день, загальна вартість кредиту становить 152 338,60 грн та включає в себе суму кредиту в розмірі 29 500,00 грн., проценти за користування кредитом в сумі 118 413,60 грн. та комісію за надання кредиту в сумі 4425,00 грн. (а.с.56).

Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором А0201 у договорі приєднався до Правил надання споживчих кредитів визнає та погоджується на запропоновані позивачем умови користування та порядок надання товариством грошових коштів.

Так, пунктом 10.1 Договору передбачено, що укладаючи цей Кредитний Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Правилами на веб-сайті Кредитодавця (https://creditkasa.ua),, повністю розуміє всі умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору та Правил (які є невід`ємними частинами Договору), текст яких наразі розміщено на веб-сайті Кредитодавця (https://navse.ua) та, відповідно, добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.

Отже, підписання кредитного договору № 1252-3236 від 08.08.2023, свідчить про те, що ОСОБА_1 цілком зрозумів всі умови договору та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону).

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

В постанові Верховного суду від 17 січня 2022 року в справі № 234/7723/20 суд дійшов висновку, що в силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Важливо розуміти, в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його слід електронним підписом.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У частині першій статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18).

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (частина друга статті 1055 ЦК України).

Тобто, правовим наслідком недодержання письмової форми кредитного договору є його нікчемність.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що договір про надання фінансового кредиту підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора А0201, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами 08 серпня 2023 року правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Отже, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20) від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20 (провадження № 61-154св21). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.

Вищевказаний кредитний договір № 1252-3236 від 08.08.2023 підписаний відповідачем електронним підписом, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19).

Отже, вказане спростовує твердження представника відповідача про відсутність підпису відповідача на договорі про відкриття кредитної лінії.

Крім того відповідач отримавши кредитні кошти не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

Твердження представника відповідача про те, що в матеріалах справи не має підтверджень, що саме ці документи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними та не наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови кредитного договору неможливо встановити укладання саме цього договору з фінансовою установою та взагалі відношення відповідача до цього кредитного договору спростовуються тим, що договір містить всі істотні умови, зокрема про суму кредиту, розмір процентної ставки, строк кредитування, розмір реальної річної процентної ставки, а також загальну вартість кредиту, що підписано відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, а також пунктом 11.3.1 Договору позичальник підтвердив, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом цього Договору та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема ч. 2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на вебсайті Кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

Крім того, кредитний договір містить номер паспорта та дату його видачі відповідачу, дату народження, реєстраційний номер, що співпадають з даними з Єдиного державного демографічного реєстру відносно відповідача. Реєстраційний номер відповідача, вказаний у кредитному договорі співпадає з даними, викладеними у відзиві на позовну заяву.

З наведених обставин справи вбачається, що кредитний договір на підставі якого позивачем заявлено про стягнення заборгованості був укладений в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора та наданням персональних даних відповідача.

Отже, виходячи з вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин справи, суд приймає до уваги те, що вказаний договір підписаний електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.

У свою чергу, доказів того, що персональні дані відповідача (РНОКПП, реквізити банківської картки на яку первісним кредитором здійснювалось перерахування позичених грошових коштів, номер телефону, адреса місця проживання та електронної пошти, були використані неправомірно для укладення кредитного договору від її імені, ним до суду не надано. Також слід звернути увагу на те, що відповідач до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій не зверталася, як і не оскаржувала правомірність укладеного договору.

Враховуючи умови надання кредитних коштів, суд зазначає, що саме боржник має доступ до своїх рахунків, і він мав можливість представити суду виписку з своїх рахунків на підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору, однак доказів на спростування заявлених позовних вимог в частині укладення договору та отримання кредитних коштів, суду не надав.

Також, частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Позивач на підтвердження укладення кредитного договору з відповідачем, а саме видачі коштів за кредитним договором, надав витяг з реєстрів банків щодо видачі кредиту по договору № 1252-3236 від 08.08.2023 (а.с. 78-93), згідно якого ТОВ «Укр кредит фінанс» перерахувало на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_2 , який вказаний у договорі, кредит в розмірі 29500,00 грн., за допомогою системи «LiqPay», а також надав довідку про перерахування суми кредиту (а.с.31), яка не може бути прийнята судом до уваги, оскільки переказ здійснено на інший номер карткового рахунку, аніж зазначений в кредитному договорі № 1252-3236 від 08.08.2023, а також на суму 12000,00 грн та здійснений переказ 21.12.2022, тобто до виникнення договірних відносин між сторонами.

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про відсутність в матеріалах справи доказів існування будь-яких правовідносин між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та АТ КБ «ПриватБанк» щодо переказу платежів від імені позивача, оскільки встановлення наявності договірних відносин між ТОВ «Укр кредит фінанс» та АТ КБ «ПриватБанк» не відноситься до предмету розгляду в даній справі.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на відсутність первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними, зокрема банківську виписку, так як відповідач як власник карткового рахунку, мав можливість отримати у банківській установі виписку про рух грошових коштів на його банківському рахунку та подати до суду вказану виписку на спростування доводів позивача, викладених ним у позовній заяві, що останнім зроблено не було.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Твердження представника відповідача, що нарахування процентів за кредитним договором у період дії в Україні воєнного стану, не ґрунтуються на вимогах закону, а тому є неправомірними спростовується тим, що пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Забороняється нарахування процентів за кредитними договорами для катерегорій осіб, визначених ч. 15 ст. 14 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», однак доказів належності відповідача до категорії вказаних осіб не надано.

Так позивач не простить стягнути з відповідача штрафні санкції, передбачені ст. 625 ЦК України або інші неустойки за невиконання умов кредитного договору.

А тому суд не приймає до уваги твердження представника, що проценти, нараховані в період воєнного стану в Україні.

Згідно розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № 1252-3236 від 08.08.2023 вбачається, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 станом на 26.04.2024 становить 148621,00 грн., яка складається з: 29500,00 грн. - суми заборгованості по тілу кредиту та 114696,00 грн. заборгованість по відсоткам. Представник відповідача заперечуючи розрахунок заборгованості вказав, що розрахунок заборгованості за кредитним договором складений самим позивачем, а тому не може бути належними та допустимими доказами, оскільки інформація у таких доказах повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони позивача, однак не надав свого розрахунку заборгованості.

Разом з цим, відповідачем та його представником свій контр розрахунок заборгованості до суду не надано, клопотання про призначення судово- економічної експертизи щодо встановлення точного розміру кредитної заборгованості до суду не подано.

Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав кредитний договір № 1252-3236 від 08.08.2023, однак умови договору порушив. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно із частиною першою ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Отже, позивачем доведено факт укладення договору та порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, а тому, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором в розмірі 147500,00 грн.

Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідач належними доказами не спростував, що кредитний договір він не укладав та кредитні кошти не отримував.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 2422,40 грн.

Судові витрати відповідача на професійну правничу допомогу слід залишити за ним.

Керуючись ст. 11, 205, 207, 526, 598, 599, 610, 612, 625-629, 634, 638, 639, 1046, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст. 4, 12, 76 81, 258, 259, 264 265, 268, 274-279, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за Кредитним договором № 1252-3236 від 08.08.2023 у розмірі 147500,00 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», місцезнаходження: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 407. Код .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя М. М. Бебешко