Рішення

Іменем України

05 вересня 2024 року місто Чернігів

Справа №751/3113/24

Провадження №2/751/1045/24

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.

секретаря судового засідання Барбаш М. В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у спрощеному позовному провадженні, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину

Установив:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення на її користь 2455 гривень понесених нею додаткових витрат на неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та майбутніх додаткових витрат у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, строком на один рік, до 28.03.2025 року.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 29.06.2001 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалось, шлюб розірвано 06.11.2023 року. У Новозаводському відділі державної виконавчої служби у м. Чернігові відкрито виконавче провадження №73671373 на виконання судового наказу №751/10680/23 Новозаводського районного суду міста Чернігова від 11.12.2023 року, відповідно до якого з відповідача на користь позивача, на утримання дитини, було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначає, що у провадженні Новозаводського районного суду міста Чернігова розглядається справа за її позовом до відповідача про розподіл спільного сумісного майна подружжя, зокрема квартири АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу. Позивач з донькою не можуть мешкати за місцем реєстрації у вказаній квартирі через надмірне психоемоційне навантаження, сварки та неприязні відносини з відповідачем на фоні судового спору. Так як позивач не має свого власного житла, орендує квартиру, за яку сплачує 5000 гривень щомісячно, житлові та комунальні послуги.

Відповідач проживає окремо від дитини, не приймає добровільної матеріальної та духовної участі у житті та розвитку дитини, рідко бачить доньку, та не цікавиться її проблемами та інтересами.

Позивач у період шлюбу з відповідачем отримала ІІІ групу інвалідності з 01.12.2022 року, їй протипоказана важка фізична праця та психоемоційна навантаженість. З урахуванням інвалідності вона вимушена працювати, щоб якось покривати, крім витрат на лікування, оренду квартири, повноцінне харчування тощо. Також несе багато додаткових витрат на дитину, що не можуть бути документально підтверджені, наприклад оплата проїзду дитини на студію заняття танцями, купівля ліків, їжі, продавці не завжди видають чеки, або чеки з часом губляться або вигорає фарба.

Із жовтня 2023 року донька займається танцями в Громадської організації «ДСТ «ВІТА ДЕНС». Оплата за заняття танцями становить 500 гривень у місяць. Вона перерахувала за заняття 3000 гривень, за жовтень - грудень 2023 року та за січень - березень 2024 року. Крім того, сплатила за участь доньки у фестивалі, який пройшов 03.03.2024 року у КП «Міському палаці культури» м. Чернігова 290 гривень, за тканину та пошив костюму для фестивалю - 1400 гривень, за полупальці для контепта - 220 гривень. Загальна сума додаткових витрат на дитину, без врахування проїзду доньки на заняття, склала 4910 гривень.

Відповідач жодного разу не відвідував заняття доньки, з керівником з приводу доньки не спілкувався та не знайомий. Участь у вихованні та додаткових витратах, після народження доньки, ніколи не брав. Після розлучення відповідач відмовився добровільно приймати участь у забезпеченні фінансування та утримання дитини. Розміру аліментів, які сплачує відповідач не достатньо, щоб покривати додаткові витрати на дитину. Відповідач є здоровим, працездатним, має постійне джерело доходів, немає на утриманні інших дітей, отже може сплатити повну суму документально підтверджених додаткових витрат на дитину.

21.05.2024 року відповідач подав відзив на позовну заяву з додатками до нього (а.с. 44-64), відповідно до якого позовні вимоги не визнає.

Зазначає, що доводи позивача про те, що у неї скрутне матеріальне становище та вона, маючи у спільній сумісній власності квартиру за адресою АДРЕСА_2 , змушена орендувати житло внаслідок неприязних стосунків з відповідачем, не заслуговують на увагу, оскільки не відносяться до справи, та не є підставою для стягнення додаткових витрат на дитину. Вказує, що після розірвання шлюбу виїхав з квартири за вищевказаною адресою та мешкає у своїх батьків за адресою: АДРЕСА_3 . Відтак жодних перешкод у проживанні позивачки в їх спільній квартирі ніколи не чинив, а навпаки виїхав щоб позивач з донькою могла там проживати.

Крім того, позивач вимагаючи визнати за нею право власності на автомобіль JEEP CHEROKEЕ 2016 року випуску, перерахувала на депозит Новозаводського районного суду міста Чернігова кошти в розмірі 240 828 гривень, що повністю суперечить її поясненням про вкрай складне матеріальне становище.

Зазначає, що жодної заборгованості зі сплати аліментів у нього немає. Незважаючи на розірвання шлюбу, ніколи не відмовлявся утримувати доньку. Крім визначених судом аліментів постійно несе додаткові витрати на утримання доньки без будь-яких судових рішень. Він надавав безпосередньо ОСОБА_1 кожного місяця готівкові кошти у розмірі 10000 гривень, тому для нього став несподіваним той факт, що позивач звернулася до суду з вимогою про стягнення майбутніх додаткових витрат по 500 гривень щомісяця. Позивачка просить стягнути витрати на заняття дитиною танцями, але при цьому жодних підтверджуючих документів про понесені витрати ОСОБА_4 не надано. Відповідно до копій банківських квитанцій долучених до позовної заяви, позивач сплатила ФОП ОСОБА_5 за навчання танцями доньки, за період з 10.11.2023 до 04.05.2024 кошти у розмірі 2530 гривень. Враховуючи той факт, що він без позову до суду надавав матеріальну допомогу позивачці, але вона все одно звернулася до суду щодо стягнення з нього додаткових витрат, тому почав перераховувати ОСОБА_1 на картковий рахунок, відкритий у Приватбанку. Так, 10 квітня 2024 року він перерахував 10000 гривень та 11 травня 2024 року - 3000 гривень. Отже, лише за квітень травень 2024 року, крім аліментів, перерахував 13000 гривень, що значно перевищує суму, яка була витрачена позивачкою не лише за навчання танцями, але і на придбання всього необхідного одягу та аксесуарів, та оплату участі доньки у фестивалі. Звертає увагу, що крім сплати позивачці аліментів та перерахування додатково коштів, він намагається придбавати для доньки одяг, взуття, інші необхідні речі, які просить купити донька. Так, у лютому та квітні 2024 року придбав доньці одяг на суму 2345 гривень, і це лише ті квитанції та чеки які він випадково зберіг. Не зважаючи на всі перешкоди, які чинить ОСОБА_1 щодо його спілкування з донькою, він намагається частіше зустрічатися з донькою, постійно їй телефонує, цікавиться її життям, намагається максимально матеріально та фінансово її забезпечувати. Враховуючи, що окрім аліментів сплатив позивачці кошти, які в рази перевищують ті витрати які понесла позивач, відсутні підстави для стягнення з нього понесених ОСОБА_1 додаткових витрат на неповнолітню доньку у розмірі 2955 гривень.

Також вважає, що стягнення додаткових витрат у розмірі 500 гривень щомісячно, на майбутнє, строком на один рік, без розрахунку або обґрунтування необхідності майбутніх витрат, та таких що не зумовлені особливими обставинами, суперечить нормам чинного законодавства України, а відтак є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 08.04.2024 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

09.05.2024 року позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, а саме просить стягнути з ОСОБА_2 понесені нею додаткові витрати на неповнолітню доньку у розмірі 2955 гривень.

05.06.2024 року позивач подала відповідь на відзив, згідно з яким позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Зазначає, що квартира АДРЕСА_1 де зареєстрована вона разом з донькою є власністю відповідача. Так як квартира є спірною, то вона не може в ній проживати через сварки та скандали з боку відповідача на фоні судового процесу, тому вимушена витрачати кошти на оренду іншої квартири, а не на дитину. Відповідач фактично мешкає у вказаній вище квартирі, оскільки постійно отримує кореспонденцію суду за адресою реєстрації. Щодо перерахування коштів по іншій справі, зазначає, що ці кошти збирав їх з відповідачем син, який служить в ЗСУ, зазначивши її платником, так як вона є стороною по справі.

Розмір аліментів які сплачує відповідач є дуже малим для повноцінного існування дитини. Крім призначених аліментів відповідач нічого не сплачував на утримання доньки до подачі цього позову до суду. Якби дійсно відповідач надавав 10000 гривень кожного місяця, то ця сума на утримання дитини повністю її влаштовувала, та вонаб не звернулась з позовною заявою до суду. Щодо сплачених нею додаткових витрат, то вони чітко зазначені в довідці, яка міститься у матеріалах справи. Так дійсно відповідач переказав їй у квітні, травні 2024 року 13000 гривень, однак кошти перераховані двома платежами лише після звернення з позовом до суду.

Твердження про те що вона чинить перешкоди у спілкуванні відповідача з донькою не відповідає дійсності, вона не чинила та не чинить перешкод. Вона не винна у тому, що у відповідача не вистачає часу та бажання на зустрічі та спілкування з дитиною.

Стосовно стягнення коштів на майбутнє, зазначила суму яка дорівнює вартості одного місяця заняття дитини танцями, без урахування постійних витрат на костюми та участі у конкурсах.

31.07.2024 року позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, а саме просить стягнути з ОСОБА_2 понесені нею додаткові витрати на неповнолітню доньку у розмірі 3205 гривень.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з урахуванням уточнення, просила стягнути із відповідача 3205 гривень понесених витрат, та по 500 гривень кожного місяця.

Відповідач у судовому засіданні повністю визнав позовні вимоги.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками записані: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 (а.с. 15).

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06.11.2023 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний (а.с. 9-11).

11.12.2023 року Новозаводським районним судом міста Чернігова виданий судовий наказ у справі №751/10680/23, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 30.11.2023 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 40).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 13.03.2024 року Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції по судовому наказу №751/10680/23 виданому 20.12.2023 року Новозаводським районним судом міста Чернігова, заборгованість відсутня (а.с. 18).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01.08.2024 року Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції по судовому наказу №751/10680/23 виданому 20.12.2023 року Новозаводським районним судом міста Чернігова, сукупний розмір заборгованість за червень, липень 2024 року складає 5926 гривень 50 копійок. (а.с. 79)

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 виданого 20.07.2023 року та довідки до акта огляду МСЕК ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи загальне захворювання з 01 грудня 2022 року (а.с. 7, 8).

Згідно із договором найму (оренди) житлової квартири №18/10/23 від 28.10.2023 року ОСОБА_1 є наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_4 . Розмір щомісячної плати за найм квартири складає 5000 гривень. (а.с.16-17).

Відповідно до довідки Громадської організації «ДСТ «ВІТА ДЕНС» від 19.03.2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з жовтня 2023 року відвідує заняття з танців в танцювальному колективі «ВІТА ДЕНС». (а.с. 19-20, 21).

Згідно із довідками ФОП ОСОБА_6 від 16.03.2024 року, 02.05.2024 року та 23.07.2024 року оплата заняття ОСОБА_3 становить 500 гривень за місяць.

ОСОБА_1 перерахувала за заняття танцями її доньки ОСОБА_3 з жовтня 2023 року до червня 2024 року - 4500 гривень та сплатила кошти за участь у фестивалі 290 гривень, за тканину і пошив костюму 1400 гривень, полу пальці для контепта 220 гривенб. (а.с.21, 37, 75).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності, із застосуванням принципу диспозитивності, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов`язку матері, батька брати участь у додаткових витратах на дитину.

Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Виходячи із вимог закону, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору (Ухвала ВС України №6-20278св09 від 16 грудня 2009 року).

Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п.18постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченоїст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Позивач особисто понесла додаткові витрати на заняття доньки танцями у розмірі 6410 гривень, що знайшло підтвердження в судовому засіданні.

Враховуючи що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача 3205 гривень додаткових витрат, разово, а також майбутніх додаткових витрат у розмірі 500 гривень щомісячно.

V. Розподіл судових витрат

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач, відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 гривні 20 копійок

Керуючись статтями 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, статтями 181- 183, 185, 191 Сімейного Кодексу України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати, понесені на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 3205 гривень .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 500 гривень щомісячно, строком на один рік, з 01.04.2024 року до 28.03.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 гривні 20 копійок (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 09 вересня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживає: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Суддя С. М. Ченцова