Провадження № 2/127/2979/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Іщук Т. П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в розмірі 183250,29 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що між ТОВ «Фаворит девелопмент компані» та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацію наземних транспортних засобів №АМ-154013, забезпечений транспортний засіб «Меrsedes», номерний знак НОМЕР_1 . Даний договір було передано на зберігання до архіву за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Блиставиця, вул. Нова, 23, який у зв`язку із повномасштабним вторгненням було знищено. 30 березня 2021 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Меrsedes», номерний знак НОМЕР_1 , та транспортного засобу «Audi А4», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 09 червня 2021 року у справі №296/3419/21 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 310750,29 грн. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Audi А4», номерний знак НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована згідно полісу № НОМЕР_3 у АТ «СГ «ТАС», яке здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 127500,00 грн. Отже, до позивача перейшло право вимоги до відповідача як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків у розмірі 183250,29 грн. Позивач звернувся до відповідача із претензію про відшкодування шкоди, проте жодної виплати відповідачем здійснено не було. За викладених обставин позивач просив стягнути з відповідача на його користь завдані збитки в порядку регресу в розмірі 183250,29 грн, а також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 липня 2024 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідач був повідомлений про розгляд справи, що підтверджується поштовим відправленням, яке повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що є належним повідомлення, на що вказував Верховний Суд в постанові від 13 травня 2024 року в справі №755/4829/23.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом установлено, що 30 березня 2021 року о 12.18 год. в м. Житомирі, на перехресті вулиць Театральна та Велика Бердичівська, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_2 (BG), здійснив рух на заборонений жовтий сигнал світлофору, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mercedes- Benz GLE350D», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійснював розворот. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 8.7.3 ґ Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 09 червня 2021 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні 30 березня 2021 року адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосованого до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн (справа №296/3419/21).

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду в справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже вина зазначеної особи у вчиненні ДТП, а також обставини цієї ДТП не потребують доказування під час розгляду цієї цивільної справи.

Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована ПрАТ «СГ «ТАС» (приватне), про що свідчить договір (Поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-203368415 відповідно до умов якого франшиза становить 2500,00 грн, ліміт за шкоду життю та здоров`ю 260000,00 грн, а ліміт за шкоду майну 130000,00 грн (а.с.39).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки «Mercedes- Benz GLE350D», номерний знак НОМЕР_1 , був пошкоджений.

Власником транспортного засобу марки «Mercedes - Benz GLE350D», номерний знак НОМЕР_1 , є ПАТ «Фаворит Компані», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с.23).

02 січня 2019 року між ПАТ «Фаворит Компані» та ТОВ «Фаворит Девелопмент Компані» укладено договір оренди транспортного засобу №2019/010 відповідно до умов якого транспортний засіб марки «Mercedes- Benz GLE350D», номерний знак НОМЕР_1 , передано в оренду ТОВ «Фаворит Девелопмент Компані» строком до 31 грудня 2019 року з можливістю автоматичного продовження строку його дії на кожний наступний календарний рік (а.с.24-26).

На момент скоєння ДТП транспортний засіб марки «Mercedes- Benz GLE350D», номерний знак НОМЕР_1 , застрахований в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМ.154013 від 07 травня 2020 року (КАСКО+ДМС при ДТП)(а.с.7-9).

30 березня 2021 року до позивача із заявою про настання страхового випадку по договору страхування АВТО КАСКО звернувся представник власника автомобіля «Mercedes- Benz GLE350D», номерний знак НОМЕР_1 (а.с.20-21).

02 квітня 2021 року та 13 квітня 2021 року було здійснено огляд транспортного засобу «Mercedes- Benz GLE350D», номерний знак НОМЕР_1 , про що складені протоколи технічного огляду КТХ в якому зазначено місце проведення огляду, відомості про транспортний засіб (марка, модель, рік випуску, свідоцтво про реєстрацію, дата реєстрації, номерний знак, колір, ідентифікаційний номер, пробіг, об`єм двигуна, тип двигуна, тип кузова), відомості про шини, технічний стан КТЗ, елементи кузова, що мають корозійні чи інші пошкодження, комплектація та пошкодження фабричного покриття. Також до протоколу додані фотознімки (а.с.28-35).

З розрахунку-факторингу ПАТ «Житомир-АВТО» № від 22 квітня 2021 року слідує, що ремонт автомобіля з запчастинами згідно калькуляції становить 443928,98 грн, з яких: вартість ремонту 369940,82 грн та 73988,16 ПДВ (а.с.36).

23 квітня 2021 року позивачем був складений та підписаний страховий акт №UA020/L01/01, згідно з яким пошкодження транспортного засобу марки «Mercedes - Benz GLE350D», номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування у розмірі 310750,29 грн. Вказаний розмір відшкодування визначений на підставі розрахунку страхового відшкодування до страхового акту №UA020/L01/01 (а.с.37).

Вказана сума (310750,29 грн) виплачена власнику пошкодженого автомобіля ТОВ «Фаворит Девелопмент Компані», що підтверджується копією платіжного доручення № 53124 від 05 травня 2021 року(а.с.38).

27 серпня 2024 року позивач звернувся до АТ «СГ «ТАС» (приватне) із вимогою про відшкодування завданої шкоди (а.с.40).

Позивач підтвердив факт виконання АТ «СГ «ТАС» (приватне) взятих на себе зобов`язань щодо сплати в межах страхової суми за полісом ЕР/203368415 відшкодування в розмірі 127500,00 грн із урахуванням розміру франшизи 2500,00 грн.

Залишок невідшкодованої суми становить 183250,29 грн.

09 жовтня 2023 року позивач звернувся до відповідача із претензією про відшкодування шкоди в якій просив перерахувати у місячний термін з моменту отримання листа на банківські реквізити ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» кошти в розмірі 183250,29 грн (а.с.41).

Відомостей, які б свідчили про відшкодування ОСОБА_1 різниці між фактичним розміром понесених витрат та отриманим ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» страховим відшкодуванням, що становить 183250,29 грн, матеріали справи не містять.

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Щодо стосується набуття позивачем права вимоги у спірних правовідносинах, суд виходить із такого.

Позивач, звертаючись до суду, просить стягнути з відповідача на його користь завдані збитки в порядку регресу в розмірі 183250,29 грн.

Суд звертає увагу, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту».

Згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») неправильна юридична кваліфікація позивачем і відповідачами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм.

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини (аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18); пункт 34).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпілий) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої.

Так, згідно зі статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Враховуючи наведене, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання, при цьому у випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, то з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування

Як слідує з матеріалів справи позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем.

Отже, відносини, які виникли між сторонами у справі є суброгацією та до них необхідно застосовувати ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування».

Відносини ж між відповідачем та його страховиком (АТ «СГ «ТАС» (приватне)) регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу в межах страхової суми ( ліміту відповідальності).

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої ним шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2018 року у справі № 464/1937/16-ц (провадження № 61-4756св18).

Як установлено судом розмір матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталась з вини ОСОБА_1 , перевищує виплачений АТ «СГ «ТАС» (приватне) позивачу розмір страхового відшкодування, а тому суд дійшов висновку про те, що з відповідача як з винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням у розмірі 183250,29 грн та позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 993, 1166, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування», ст. 29 Закону Україну «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 12, 81-82, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в порядку суброгації грошові кошти в сумі 183250,29 грн (сто вісімдесят три тисячі двісті п`ятдесят гривень 29 коп), а також 3028,00 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», м Київ, вул. Січових Стрільців, 40, ,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: