У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Логойда І.В., ознайомившись із заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Будівля» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті послуг з управління багатоквартирним будинком, інфляційних втрат та 3 відсотків річних,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфорт Будівля» звернулося в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті послуг з управління багатоквартирним будинком, інфляційних втрат та 3 відсотків річних.

Розглянувши матеріали наказного провадження, приходжу до висновку, що слід відмовити заявнику у видачі судового наказу в частині стягнення інфляційних втрат та 3 відсотків річних з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості (пункт 3 частини першої статті 161 ЦПК України).

Частиною 2 вказаної вище статті зазначено, що особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Статтею 163 ЦПК України встановлені вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу.

Саме безспірність вимог є підставою для видачі судового наказу, в іншому випадку вирішення питання стягнення заборгованості вирішується судом в порядку позовного провадження (загального або спрощеного) з дотриманням принципів змагальності сторін, доведення учасниками справи обставин, що мають значення для справи і на які кожна сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із частиною першою статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка немає процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка немає права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу; 4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Постановою Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року (пункт 2 Постанови № 206). Постанова № 206 вперше опублікована в газеті «Урядовий кур`єр» від 06 березня 2022 № 49.

Постановою від 29.12.2023 №1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» внесено зміни до пункту 1 постанови №206 шляхом викладення його в новій редакції. Так змінами передбачено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимоги Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285).

Отже, за період до 24 лютого 2022 є підстави для нарахування 3% річних та інфляційних витрат, водночас після зазначеного періоду, останні до нарахування та стягнення забороняються постановою Кабінетів Міністрів України від 5 березня 2022 року № 206 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану». Відповідно відновлена можливість нараховувати вказані кошти за прострочення виконання зобов`язання з 30.12.2023, окрім територій, визначених у постанові КМУ №206.

Із заяви про видачу судового наказу встановлено, що заявник звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості по сплаті послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 31.10.2022 по 06.08.2024 у вигляді трьох відсотків річних на суму 734, 11 грн., та за період з 01.11.2022 по 31.07.2024 у вигляді інфляційних втрат на суму 1536,06 грн., тобто вже в період дії постанови № 206, що не є безспірним і свідчить про наявність спору щодо права грошової вимоги між сторонами.

Вказане свідчить про наявність між сторонами спору щодо права грошової вимоги ТОВ «Комфорт Будівля» до споживача послуг ОСОБА_1 на зазначені суми про стягнення 3% річних та інфляційних витрат за вищезазначений період та відсутність підстав для видачі судового наказу в цій частині.

А тому такі обставини підлягають з`ясуванню у позовному провадженні.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суд відмовляє у видачі наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно ч. 3 ст. 165 ЦПК України у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Беручи до уваги наведене, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Будівля» про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком в частині стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Керуючись ст.ст.160-163,164-166,167,258,260-261,353 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Будівля» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті послуг з управління багатоквартирним будинком, в частині стягнення інфляційних втрат на суму 1536,06 грн. та 3 відсотків річних на суму 734,11 грн.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення) безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В. Логойда