РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Майдан С.І.,

за участю секретаря: Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті,

встановив:

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, в якій просила встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Херсоні Херсонської області за адресою: АДРЕСА_1 , у віці 52 року.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, знаходячись на тимчасово окупованій території України в м. Херсоні, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отримати свідоцтво про смерть брата, у відділі державної реєстрації актів цивільного стану заявник не може, оскільки факт смерті відбувся на окупованій території, а видане лікарське свідоцтво про смерть не створює правових наслідків. Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки потрібно їй для державної реєстрації смерті брата та отримання свідоцтва про смерть.

Ухвалою суду від 02.09.2024 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження та призначено судовий розгляд у справі.

Заявник в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у вирішенні даного питання покладався на розсуд та компетентність суду.

Судом, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно актового запису про народження №642, зробленого 14.03.1959 року міським РАЦСом м. Херсона, батьками ОСОБА_4 записані « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_6 ».

Згідно інформаційної довідки про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 15.06.2022 року, 22.12.1979 року Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено актовий запис про шлюб № 710, відповідно до якого, після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».

Згідно актового запису про розірвання шлюбу № 763, складеного 22.11.1984 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розірвано.

Згідно актового запису про укладення шлюбу №230 від 29.03.1985 року, між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 29.03.1985 року укладено шлюб. Після укладення шлюб прізвище дружини присвоєне « ОСОБА_11 ».

Згідно паспорта громадянина України НОМЕР_1 народився ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Херсоні.

Факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Херсоні, Україна, підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 982, виданого 18.10.2022 року відділом судово-медичної експертизи трупів.

Заявник отримати свідоцтво про смерть брата, у відділі державної реєстрації актів цивільного стану не може, оскільки факт смерті відбувся на окупованій території.

Відповідно до ч. 1ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Зазначене місце смерті м. Херсон, станом на 17.10.2022 року, було тимчасово окупованою територією України, відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, з подальшими змінами.

Враховуючи викладене, до даних правовідносин підлягають застосуванню положенняст.317ЦПК України та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Згідно п. п. 1, 2, 3ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є таким, що не відповідає умовам діючого законодавства України і не створює правових наслідків.

Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 1 ч. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Таким чином, лікарське свідоцтво про смерть № 982, видане 18.10.2022 року відділом судово-медичної експертизи трупів є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Розділом 5 вищевказаних правил, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб.

Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398-VІ від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого.

Отже, встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для реєстрації смерті брата ОСОБА_3 в єдиному державному реєстрі актів цивільного стану громадян України. Наявні у заявника документи не створюють правових наслідків та не дозволяють безпосередньо вчинити державну реєстрацію смерті органом РАЦС.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заяву про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України слід задовольнити, що дасть можливість отримати заявнику свідоцтво про смерть особи, видане державним органом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 17 статтею ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст.12,76-81,89,263-265,273,315-319,354,430 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смертізадовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Херсоні Херсонської області, у віці 52 року.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Суддя: С.І. Майдан