Справа № 703/2682/24
03 вересня 2024 року м. Сміла Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі судді Биченка І.Я., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Державна іпотечна установа звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 173460 грн 02 коп. боргу за кредитним договором з підстав невиконання умов договору.
Кредит надавався на соціальні потреби.
В забезпечення взятих зобов`язань, між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем 18 червня 2006 року був укладений іпотечний договір, за умовами якого відповідач передав в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .
11 лютого 2015 року між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» та Державною іпотечною установою був укладений договір відступлення права вимоги №17/4-В. Відповідно до умов якого ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» передав Державній іпотечній установи всі права вимоги за договорами (кредитними, іпотеки, поруки), укладеними між банком та відповідачем.
17 вересня 2015 року постановою Правління Національного банку України №612 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було віднесено до категорії неплатоспроможних, що призвело до запровадження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб процедури виведення банку з ринку шляхом введення тимчасової адміністрації до банку. Вказана інформація була розміщена 17 вересня 2015 року на офіційному сайті Національного банку України.
Таким чином, згідно із п.2.1 Договору відступлення, вказана вище обставина призвела до набрання 17 вересня 2015 року чинності Договору відступлення в частині відступлення банком та набуття позивачем всіх прав вимоги за кредитним договором №236-ЧД від 18 серпня 2006 року та Іпотечним договором від 18 серпня 2006 року.
Отже, порушене право Державної іпотечної установи полягає у невиконанні відповідачем умов договору про іпотечний кредит у вигляді односторонньої відмови від виконання своїх зобов`язань щодо повного повернення кредитних коштів.
Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 23 червня 2023 року відповідач має заборгованість в сумі 173460 грн 02 коп. з яких: сума основного боргу 164768 грн 02 коп., компенсаційні платежі в сумі 8691 грн 54 коп.
Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 червня 2024 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Копію наведеної ухвали було направлено сторонам.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило, від отримання позовної заяви відмовився, про що зазначено у поштовому повідомленні.
Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу.
Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання договірних зобов`язань.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Судом встановлено, що 18 серпня 2006 року між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №236-ЧД.
Відповідно до п.2.2 договору для обліку наданих кредитних ресурсів банк відкриває позичальнику позичковий рахунок № НОМЕР_1 .
Згідно п.2.3 договору, кредитні ресурси отримані позичальником за договором використовується за цільовим призначенням:соціальні потреби.
18 червня 2006 року між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, відповідно до якого відповідач з метою забезпечення належного виконання договору про кредитний договір №236-ЧД від 18 серпня 2006 року передала в іпотеку нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .
18 червня 2006 року між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» було укладено іпотечний договір №236-ЧД, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Зуєвою Н.В. за №2005.
Відповідно до п. 1 іпотечного договору, іпотекодавець передає в заставу (іпотеку) іпотекодержателю наступне нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_2 . Зазначена квартира складається з однієї жилої кімнати жилою площею 19,6 кв.м.
Факт отримання та користування кредитними коштами підтверджується випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 18 серпня 2006 року по 13 березня 2015 року .
За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Нормами ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
11 лютого 2015 року між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» та Державною іпотечною установою був укладений договір відступлення права вимоги №17/4-В.
Відповідно до умов якого ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» передав Державній іпотечній установі всі права вимоги за договорами (кредитними, іпотеки, поруки, тощо).
Згідно п.1.3 вартість прав вимоги дорівнює сукупній заборгованості за основним боргом за кредитними договорами, перелік яких зазначений у додатку №1 до Договору станом на дату укладення цього договору та складає 245085913, 83 грн.
Згідно Додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги №17/4-В від 11.02.2015 Державна іпотечна установа набула права грошової вимоги до ОСОБА_1 в розмірі по сумі основного боргу 164768,02 коп., по відсотках 8691 грн 54 коп.
31 жовтня 2016 року за №5362/11/3 Державна іпотечна установа направила ОСОБА_1 повідомлення про відступлення прав вимоги.
Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/.
Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Умови укладеного між банком та відповідачем кредитного договору були погоджені сторонами у встановленому законом порядку і відповідач проти них не заперечувала, що підтверджується її підписом у заяві.
Тобто даний договір є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи, що відповідач порушила взяті на себе договірні зобов`язання, заборгованість за кредитним договором в добровільному порядку не сплатила, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору, чим порушує права та законні інтереси позивача, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають умовам укладених між сторонами кредитного договору, відтак підлягають до задоволення в повному обсязі.
Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним договором та поданий до суду позов відповідачем суду не подано.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн 00 коп.
На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 141, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України суд
Позов Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за Кредитним договором №236-ЧД від 18 серпня 2006 року в сумі 172114 грн 00 коп. та 3028 грн 00 коп судового збору, а всього 176488 (сто сімдесят шість тисяч чотириста вісімдесят вісім) грн 02(дві) коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 04 вересня 2024 року

Учасники справи:

Позивач: Державна іпотечна установа, місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: І.Я. Биченко