АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року

м. Чернівці

справа № 715/690/24

провадження №22-ц/822/647/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н.Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Тодоряка Г.Д.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

заінтересована особа ОСОБА_2

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , на ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 17 квітня 2024 року, головуючий у першій інстанції Григорчак Ю.П.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , у березні 2024 року звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Зазначав, що у січні 2024 року дізнався про перебування у Другому відділі державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчого провадження №62705581 з виконання виконавчого листа №2-395/10, виданого Глибоцьким районним судом Чернівецької області 07 вересня 2010 року, про зобов`язання ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 грошові кошти, отримані за договором від 10 січня 2008 року, в сумі 5000 доларів США.

Посилався на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вчинено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна 10 січня 2008 року.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 липня 2010 року визнано договір, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 10 січня 2008 року, нікчемним.

Вказував, що знаходження у ОСОБА_1 оригіналу договору передачі грошових коштів, укладеного ОСОБА_2 та ОСОБА_1 10 січня 2008 року, підтверджує виконання ним зобов`язання.

Просив визнати виконавчий лист №2-395/10, виданий Глибоцьким районним судом Чернівецької області 07 вересня 2010 року про зобов`язання ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 грошові кошти, отримані за договором від 10 січня 2008 року, в сумі 5000 доларів США таким, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 17 квітня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , в апеляційній скарзі просить ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 17 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким визнати виконавчий лист №2-395/10, виданий Глибоцьким районним судом Чернівецької області 07 вересня 2010 року про зобов`язання ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 грошові кошти, отримані за договором від 10 січня 2008 року, в сумі 5000 доларів США таким, що не підлягає виконанню.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Зазначає про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, визнання рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 липня 2010 року договору, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 10 січня 2008 року, нікчемним.

Вказує, що знаходження у ОСОБА_1 оригіналу договору передачі грошових коштів, укладеного ОСОБА_2 та ОСОБА_1 10 січня 2008 року, підтверджує виконання ним зобов`язання.

Тому вважає, що виконавчий лист №2-395/10, виданий Глибоцьким районним судом Чернівецької області 07 вересня 2010 року про зобов`язання ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 грошові кошти, отримані за договором від 10 січня 2008 року, в сумі 5000 доларів США є таким, що не підлягає виконанню.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Сімків Є.В., просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа №2-395/10, виданого Глибоцьким районним судом Чернівецької області 07 вересня 2010 року про зобов`язання ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 грошові кошти, отримані за договором від 10 січня 2008 року, в сумі 5000 доларів США таким, що не підлягає виконанню.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 не виконано рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 липня 2010 року, яким було зобов`язано ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 грошові кошти, отримані ним за договором від 10 січня 2008 року, в сумі 5000 доларів США.

Водночас суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_1 не зазначається коли та за яких обставин ним було виконано боргове зобов`язання, сам факт наявності боргового документа у боржника не підтверджує виконання ОСОБА_1 зобов`язання, оскільки борговий документ був укладений в двох екземплярах, які відповідно зберігаються у боржника та стягувача.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Встановлено, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 липня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання правочину нікчемним та повернення переданих грошових коштів визнано договір, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 10 січня 2008 року, нікчемним.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 грошові кошти, отримані за договором від 10 січня 2008 року, в сумі 5000 доларів США.

Видано виконавчий лист №2-395/10 Глибоцьким районним судом Чернівецької області 07 вересня 2010 року про зобов`язання ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 грошові кошти, отримані за договором від 10 січня 2008 року, в сумі 5000 доларів США.

Постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Гушул К.А. від 04 серпня 2020 року відкрито виконавче провадження №62705581 з виконання виконавчого листа №2-395/10, виданого Глибоцьким районним судом Чернівецької області 07 вересня 2010 року, про зобов`язання ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 грошові кошти, отримані за договором від 10 січня 2008 року, в сумі 5000 доларів США.

До матеріалів справи приєднано договір передачі грошових коштів, укладений ОСОБА_2 та ОСОБА_1 10 січня 2008 року.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Зокрема у розділі VI ЦПК України міститься правове регулювання процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно із частиною п`ятою статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

На підставі частини 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надання Верховною Радою України, - і за її межами.

Питання визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, безпосередньо пов`язане і з питанням законної сили судового рішення, одним із проявів якої є реалізованість судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд» (п. 40 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»).

Верховний Суд також врахував, що у Рішенні Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до § 51-53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року (заява № 40450/04) право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Відповідно до частин першої і другої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Отже, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково не є виключним.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 (провадження № 61-9190ав22).

Законодавець не дав чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у частині другій статті 432 ЦПК України, на яку посилались заявники у даній справі.

При цьому словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 березня 2018 року справа № 11-66сап18 зробила висновок, за яким для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, важливим є те, що обставини, факти, з якими пов`язується відсутність обов`язку боржника, виникли вже після винесення судом рішення. Суд повинен з`ясувати наявність нових обставин, які б слугували підставою для прийняття такого рішення. У іншому разі, через визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відбудеться ревізія такого наслідку законної сили рішення суду як стабільність (а саме незмінності та преюдиційності), що не передбачено процесуальним законодавством.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001.

Згідно із ст. 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Наслідком постановлення ухвали про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII є закриття виконавчого провадження.

ОСОБА_1 як на підставу для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилався на відсутність обов`язку боржника ОСОБА_1 , оскільки знаходження у ОСОБА_1 оригіналу договору передачі грошових коштів, укладеного ОСОБА_2 та ОСОБА_1 10 січня 2008 року, підтверджує виконання ним зобов`язання, рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 липня 2010 року визнано договір, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 10 січня 2008 року, нікчемним.

Законом України «Про доступ до судових рішень» регулюються відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та введення Єдиного державного реєстру судових рішень (стаття 1 цього Закону).

Згідно з частиною першою статті 6 Закону кожен має право повністю або частково відтворювати судові рішення, що проголошені судом прилюдно, у будь-який спосіб, у тому числі через оприлюднення в друкованих виданнях, у засобах масової інформації, створення електронних баз даних судових рішень.

Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (частина третя статті 6 Закону).

З інформації Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 липня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання правочину нікчемним та повернення переданих грошових коштів визнано договір, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 10 січня 2008 року, нікчемним.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 грошові кошти, отримані за договором від 10 січня 2008 року, в сумі 5000 доларів США.

Постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Гушул К.А. від 04 серпня 2020 року відкрито виконавче провадження №62705581 з виконання виконавчого листа №2-395/10, виданого Глибоцьким районним судом Чернівецької області 07 вересня 2010 року, про зобов`язання ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 грошові кошти, отримані за договором від 10 січня 2008 року, в сумі 5000 доларів США.

У матеріалах справи відсутні відомості про обставини, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку ОСОБА_1 , які виникли після ухвалення рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 липня 2020 року.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не посилається на обставини та судом першої інстанції не встановлено здійснення ОСОБА_1 виконання зобов`язання після ухвалення рішенням суду.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на відсутність обов`язку боржника ОСОБА_1 , оскільки знаходження у ОСОБА_1 оригіналу договору передачі грошових коштів, укладеного ОСОБА_2 та ОСОБА_1 10 січня 2008 року, підтверджує виконання ним зобов`язання.

Обставини знаходження у ОСОБА_1 оригіналу договору передачі грошових коштів, укладеного ОСОБА_2 та ОСОБА_1 10 січня 2008 року, на підтвердження виконання ним зобов`язання не мають правового значення у цій справі, оскільки виникли до ухвалення рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 липня 2020 року.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про недоведеність добровільного виконання ОСОБА_1 рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 липня 2010 року в частині зобов`язання ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 грошові кошти, отримані за договором від 10 січня 2008 року, в сумі 5000 доларів США.

За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок про відсутність підстав для визнання виконавчого листа №2-395/10, виданого Глибоцьким районним судом Чернівецької області 07 вересня 2010 року, про зобов`язання ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 грошові кошти, отримані за договором від 10 січня 2008 року, в сумі 5000 доларів США таким, що не підлягає виконанню.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому ухвала Глибоцького районного суду Чернівецької області від 17 квітня 2024 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 17 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 02 вересня 2024 року.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді М. І. Кулянда

О. О. Одинак