ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1086/24 Справа № 712/9633/23
УХВАЛА

09 вересня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л. визначених для розгляду справи за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію,

в с т а н о в и в:

11 вересня 2023 року КП теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 квітня 2024 року позов КП теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП теплових мереж «Черкаситеплокомуененго» заборгованість за спожиту теплову енергію станом на 01 липня 2023 року в сумі 29 465,60 грн. та судовий збір в розмірі 2 684 грн., а всього 32 149,60 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в установленому порядку до суду апеляційної інстанції.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 травня 2024 року для розгляду вищевказаної цивільної справи визначено наступний склад суддів: Гончар Н.І. - суддя-доповідач, судді учасники колегії - Сіренко Ю.В., Фетісова Т.Л.

Ухвалами Черкаського апеляційного суду від 31 травня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі та її розгляд вирішено здійснювати в порядку письмового провадження.

10 червня 2024 року через систему «Електронний суд» на адресу Черкаського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів.

В зв`язку з перебуванням суддів Сіренка Ю.В. та Фетісової Т.Л. у відпустці заяву про відвід призначено до розгляду на 23 липня 2024 року.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 23 липня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів визнано необгрунтованою та передано питання вирішення про відвід судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається в порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 липня 2024 року для розгляду заяви про відвід не визначено суддю для розгляду заяви з підстав відсутності потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 вересня 2024 року для розгляду заяви про відвід визначено суддю Карпенко О.В.

Ухвалою судді Черкаського апеляційного суду Карпенко О.В. від 03 вересня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Гончар Н.І., Сіренка Ю.В. та Фетісової Т.Л.

24 липня 2024 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» повторно подав до суду заяву про відвід суддів.

Вказана заява про відвід від 24 липня 2024 року вирішується після визначеного частиною 1 статті 33 ЦПК України порядку вирішення заяви про відвід від 10 червня 2024 року.

Суддя Гончар Н.І. з 02 вересня 2024 року перебувала у відпустці.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року заяву ОСОБА_1 від 24 липня 2024 року залишено без розгляду.

Заява ОСОБА_1 про відвід суддів від 05 вересня 2024 року мотивована тим, що він не довіряє визначеному складу суду для розгляду цивільної справи та Черкаському апеляційному суду вцілому. Зазначено, що до ВРП подавалась скарга на суддів Сіренка Ю.В., Фетісову Т.Л. та Новікова О.М., тому судді можуть діяти упереджено, що дає підстави сумніватися в об`єктивності розгляду справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно частини 3 статті 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід визначених для розгляду справи суддів Гончар Н.І., Сіренка Ю.В. та Фетісової Т.Л. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, для відводу суддів, а зводиться до засвідчення факту недовіри цим суддям як вцілому й Черкаському апеляційному суду.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного, а доказів протилежного заявником суду не надано.

Оскільки в заяві про відвід ОСОБА_1 підстав для відводу суддів передбачених ст. 36 ЦПК України не навів, обставин, які давали б підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість суддів Гончар Н.І., Фетісової Т.Л., Сіренка Ю.В. також не вказав, колегія суддів вважає заявлений відвід необґрунтованим, а питання про відвід підлягає переданню на розгляд в порядку ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л. визнати необґрунтованою.

Вирішення питання про відвід передати судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді