Справа № 646/7506/24
№ провадження 2/646/2836/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2024 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді - Клімової С.В.,
за участю секретаря - Герко Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові матеріали цивільної справи за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України, представник позивача: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-
Позивач, Моторно ( транспортне) страхове бюро України звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Позовна заява обґрунтована тим, що 08.04.2022 року о 00 год. 00 хв. в м. Харків, по вул. Польова, 91 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки VOLVO FH 12 держаний номерний знак НОМЕР_1 під керування ОСОБА_2 , який здійснив наїзд на транспортний засіб MITSUBISHI LANCER державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.
Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 28.11.2022 провадження по справі було закрито на підставі ч.7 ч.1 ст. 247 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована. Потерпіла особа повідомила позивача про настання ДТП та надала останньому усі необхідні документи. Позивач визначив розмірі заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі у розмірі 31 215,47 грн, яку просить стягнути з відповідача як винної особи у порядку регресу, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з наступним позовом.
Також позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати у сумі 3 028,00 грн, сплачені ним при подачі позову до суду.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 липня 2024 року справу було прийнято в провадження судді Клімової С.В. та призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2024 року було вирішено питання про заочний розгляд справи.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги, які просить суд задовольнити, у разі неявки відповідача просив винести заочне рішення по справі.
Відповідач в судове засідання також не з`явився. Направлені на її адресу судові повідомлення повернулися до суду з відмітками « адресат відсутній за вказаною адресою».
У відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.
Крім того відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, судом розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду, однак останній в судове засідання на вказану в оголошенні дату не з`явився, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.
Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.
З`ясувавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази судом встановлено наступне.
Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
Так, судом встановлено, що 08.04.2022 року о 00 год. 00 хв. в м. Харків, по вул. Польова, 91 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки VOLVO FH 12 держаний номерний знак НОМЕР_1 під керування ОСОБА_2 , який здійснив наїзд на транспортний засіб MITSUBISHI LANCER державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.
Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 28.11.2022 провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП та 122-4 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
ОСОБА_3 звернувся до позивача з повідомленням про ДТП оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була, та в подальшому звернувся до нього з заявою про виплату страхового відшкодування.
Станом на день ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована не була.
Відповідно до звіту № 164 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля MITSUBISHI LANCER державний номерний знак НОМЕР_2 вартість відновлювального ремонту автомобіля із виключенням в розрахунку ПДВ, та з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 32 489,97 грн.
Наказом МТСБУ від 12.03.2023 вирішено сплатити ОСОБА_3 29 602,51 грн за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Виплата коштів підтверджується платіжної інструкцією № 824114 від 13.03.2023.
За складення звіту позивач оплатив 1 612,96 грн, про що свідчить рахунок № 191 від 22.09.2022 року.
Зазначені цивільно-правові відносини регулюються наступними законодавчими актами.
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.
Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV), регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
За ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
У постанові ВС від 26 січня 2022 року в справі № 465/674/19 зазначено про те, що тлумачення ст.1188 ЦК України свідчить про те, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.
При цьому, у постанові ВС від 04 березня 2020 року в справі № 641/2795/16-ц зазначено, що «не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо».
Крім того, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП (постанова ВС від 29 квітня 2020 року в справі № 686/4557/18).
А отже, не притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП не свідчить про відсутність його вини у завданні шкоди, оскільки закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Тому відповідач ОСОБА_2 має нести цивільно-правову відповідальність за спричинення майнової шкоди, як особа, що винна у спричиненні такої шкоди.
Згідно із ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством.
При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України), а також ст.38 Закону № 1961-IV.
Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.
Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням.
Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом.
У відповідності до вимог ст.27 Закону України "Про страхування" та ст.993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача.
Згідно із ст.38 цього ж Закону, позивач після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги МТСБ України ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.
Таким чином, виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, та з відповідача ОСОБА_2 в порядку регресу на користь позивача підлягає стягненню сума завданої шкоди в розмірі 31 215,47 гривень.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в розмірі 3 028,00 грн, позовні вимоги задоволені у повному обсязі, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в зазначеному розмірі.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 274-275, 280-284, 354 ЦПК України, ст. ст. 1188, 1191 Цивільного кодексу України, ст.3,22,28 , 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , суд,-
Позовну заяву Моторно ( транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-ти денний строк апеляційної скарги, з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://cz.hr.court.gov.ua

Суддя: С.В. Клімова